Провадження №2/761/9015/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 грудня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Юзькової О.Л.

при секретарі
Звонцовій О.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду в м.
Києві справу за позовом ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та
піклування Шевченківської районної у
м. Києві державної адміністрації, за
участю прокурора прокуратури
Шевченківського району м. Києва про
позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про позбавлення батьківських
прав ОСОБА_3 відносно його
неповнолітньої доньки ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої вимоги мотивує ти, що
позивач утримує та виховує свою
неповнолітню онуку ОСОБА_2. Мати дитини,
дочка позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з 1990
року перебували у зареєстрованому
шлюбі. Від шлюбу народилась донька -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Так як сімейне
життя не склалось з 2000 року, подружжя
почало проживати окремо, вести спільне
господарство та бюджет, а донька
залишилась проживати з матір'ю.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Після
смерті матері дитини, ОСОБА_2
залишилась на повному утриманні
позивача та бабусі ОСОБА_5, яка
ІНФОРМАЦІЯ_3 теж померла. З 2000 року
батько дитини ОСОБА_3 матеріально не
допомагав, подарунків не дарив та не
передавав, жодних спроб взяти дитину на
відпочинок чи на прогулянку не
здійснював, до школи де навчається
донька не приходив та не цікавився.
ОСОБА_3 надав нотаріально посвідчену
заяву до компетентних органів про те,
що не заперечує щодо його позбавлення
батьківських прав чим остаточно довів
свої наміри відносно доньки ОСОБА_2. За
таких обставин позивач просить суд
позбавити відповідача батьківських
прав відносно неповнолітньої ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з ОСОБА_3
аліменти на утримання дитини у розмірі
1/3 частини доходів, але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитини у в
місяць до досягнення нею 18-річного віку
на користь ОСОБА_1.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав, просив
задовольнити з підстав зазначених в
позові, надав згоду на заочний розгляд
справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день та час судового
розгляду попереджався належним чином,
причини неявки в судове засідання не
повідомив. Заяв та клопотань від нього
в адресу суду не надходило. Як свідчить
додана до матеріалів позову заява,
відпоавідач не заперечує щодо
позбавленя його батьківських прав.

Представник Шевченківської
районної в місті Києві державної
адміністрації підтримав заявлений
позов. Зазначив, що комісія з питань
захисту дитини при Шевченківській РДА
прийшла до висновку щодо доцільності
позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав
відносно неповнолітньої доньки,
оскільки утриманням, вихованням та
доглядом за донькою займається дідусь,
який намагається створити необхідні
умови для її повноцінного та
всебічного розвитку. Пояснив суду, що
відповідач добровільно відмовився від
батьківських прав, він свідомо
самоусунувся від виховання дитини та
нехтує батьківськими обов'язками.

Прокурор прокуратури
Шевченківського району м. Києва не
заперечував щодо позбавлення
відповідача батьківських прав
відносно його малолітньої доньки
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 165 СК
України право на звернення до суду з
позовом про позбавлення батьківських
прав мають один із батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я або навчальний заклад, в якому
вона перебуває, орган опіки та
піклування, прокурор, а також сама
дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 перебував у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_4

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження виданим Відділом
реєстрації актів громадського стану
Старокиївського району м. Києва,
актовий запис №10.

Як свідчить свідоцтво про смерть,
що його видано Відділом реєстрації
смерті у м. Києві ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4
померла.

Сімейним Кодексом України, а саме
ч. 1 ст. 150 передбачено, що батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний стан.

Ухилення батьків від виконання
батьківських обов'язків є підставою
для покладання на них відповідальності
встановленої законом, відповідно до
положень ст. 155 СК України.

Відповідно до положень ст. 155 СК
України, ухилення батьків від
виконання батьківських обов'язків є
підставою для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

Як встановлено в судовому
засідання ОСОБА_2 фактично перебуває на
утриманні та вихованні свого дідуся -
ОСОБА_1, 1938 року народження.

10.12.2014 року комісією з питань
захисту прав дитини при Шевченківській
районній в місті Києві державній
адміністрації на своєму засіданні
(протокол № 24) розглянули питання
позбавлення відповідача батьківських
прав щодо неповнолітньої доньки
ОСОБА_2.

Комісією проведено перевірку за
фактом ухилення ОСОБА_3 від виконання
своїх батьківських прав. Встановлено,
що відповідач не піклувався про дитину,
не проявляв зацікавленості в подальшій
її долі, не цікавився її успіхами та
станом здоров'я, не надавав
матеріальної підтримки.

Також комісією встановлено, що і
на даний час після смерті матері
дитини, відповідач не піклується про
дитину, не цікавиться її життям і
здоров'ям.

12.06.2014 року ОСОБА_3 написав
нотаріально завірену заяву в якій
зазначається, що він не заперечує проти
позбавлення його батьківських прав
відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, чим остаточно підтвердив
свої подальші наміри.

Підпис відповідача посвідчено
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
При цьому особу ОСОБА_3 встановлено,
дієздатність перевірено.

За таких обставин комісія з
питань захисту прав дитини при
Шевченківській районній в місті Києві
державній адміністрації дійшла
висновку, який затверджено 15.12.2014 р. за
№ 109/02/40-8537, щодо доцільності
позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав
відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Приписами ст. 164 СК України
встановлено, що мати, батько можуть
бути позбавленими батьківських прав,
якщо вона, він, зокрема, ухиляються від
виконання своїх

Пленум Верховного Суду України в
своїй постанові № 3 від 30.03.2007 р. «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» в п. 16
роз'яснив, що ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкується з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не створюють умов
отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінюватись, як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Як встановлено в судовому
засіданні ОСОБА_3 не спілкується із
донькою, не приймає участі у її
вихованні та розвитку, нехтує своїми
батьківськими обов'язками, з іншого
боку не встановлено будь - яких
перешкод для належного виконання
обов'язків батька по відношенню до
дитини.

За таких обставин, враховуючи
висновок Шевченківської районної в
місті Києві державної адміністрації
щодо доцільності позбавлення ОСОБА_3
батьківських прав відносно
неповнолітньої дитини, особисте
прохання якого висловлене в заяві від
12.06.2014 року про те, що останній не
заперечує проти позбавлення його
батьківських прав щодо його
неповнолітньої доньки ОСОБА_2.
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Приписами ст. 166 СК України
встановлено, що особа позбавлена
батьківських прав, не звільняється від
обов'язку щодо утримання дитини.
Одночасно з позбавленням батьківських
прав суд може на вимогу позивача або за
власною ініціативою вирішити питання
про стягнення аліментів на дитину.

В свою чергу положеннями ст. 193 СК
України передбачено, якщо батьки не
беруть участі в утриманні дитини,
влаштованої до державного або
комунального закладу охорони здоров'я,
навчального або іншого закладу,
аліменти можуть бути стягнуті на
загальних підставах.

Положеннями ст. 191 СК України
передбачено, що аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

За таких обставин стягнення з
відповідача аліментів на утримання
доньки має відбуватися з 10 листопада 2014
року - дати звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК
України суд допускає негайне виконання
рішення у справах про стягнення
аліментів - у межах суми платежу за один
місяць.

Розподіляючи судові витрати, суд
керується вимогами ст. 88 ЦПК України.
Виходячи з наведеного,
керуючись ст. ст. 3,10,15,30,57,60,88,169,212-215 , 224-226
ЦПК України, ст. ст. 150,155,164,165,166,191,193 СК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити .

Позбавити ОСОБА_3 батьківських
прав відносно його неповнолітньої
доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) аліменти на утримання ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки усіх
видів його заробітку (доходу), але не
менш ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісяця, починаючи з 10 листопада 2014
року і до досягнення ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.

Рішення в частині стягнення
аліментів підлягає негайному
виконанню в межах сплати суми платежу
за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід
держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60
коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили в разі
закінчення вищезазначених строків або
якщо його не скасовано після розгляду
справи судом апеляційної інстанції.

Суддя