Справа № 204/3965/13-ц
Провадження № 2/204/1964/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючої судді
Дубіжанської Т.О.

при секретарі
Сорокіної А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську справу
за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства «РОДОВІД
БАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовною заявою, в якій просив
ухвалити рішення, яким стягнути
солідарно з відповідачів
заборгованість за договором №
35.1/АА-159.08.2 від 07 березня 2008 року в
розмірі 897 164 грн. 34 коп., а також судовий
збір в розмірі 3 441 грн. В обґрунтуванні
своїх вимог позивач вказав на те, що 07
березня 2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК»
(якого правонаступником є ПАТ «РОДОВІД
БАНК») та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір № 35.1/АА-159.08.2, згідно
якого він надав відповідачу кредит на
споживчі цілі в іноземній валюті на
загальну суму 9 998 доларів США із
розрахунку 14 % річних, строком до 07
березня 2013 року. Відповідач порушив
умови кредитного договору і має
прострочену заборгованість, таким
чином, станом на 15 травня 2013 року
виникла заборгованість в розмірі 110 142,
08 доларів США, що в гривневому
еквіваленті складає 897 164 грн. 34 коп., з
яких: загальний розмір залишку по тілу
кредиту - 4 214,63 доларів США, що в
гривневому еквіваленті складає 33 687
грн. 53 коп.; заборгованість по пені - 105
927, 45 доларів США, що в гривневому
еквіваленті складає 846 678 грн. 10 коп.
Крім того, для забезпечення зобов`язань
07 березня 2008 року між банком та ОСОБА_3
був укладений договір поруки,
відповідно до умов якого поручитель
зобов'язується перед банком
відповідати за виконання
позичальником взятих на себе
зобов'язань, що витікають з кредитного
договору. Тому ПАТ «Родовід Банк», яке є
правонаступником всіх прав та
зобов'язань ВАТ «Родовід Банк»
вимушений звернутися до суду для
стягнення вказаної вище суми
заборгованості.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, але надав заяву, в
якій просив розглянути справу без його
участі, позовні вимоги підтримав
повністю та уточнив, що у резолютивній
частині позовної заяви невірно вказано
розмір заборгованості по тілу кредиту,
згідно розрахунку сума заборгованості
за тілом кредиту складає 4 399,29 доларів
США.

Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, були належним чином
повідомлені, але від представника
позивача ОСОБА_2 надійшла заява про
розгляд справи без її участі, а також
вона надала письмові заперечення на
позовну заяву, зазначивши що
відповідачка ОСОБА_1 є поручителем за
кредитним договором, позивачем в
односторонньому порядку було
збільшено відсоткову ставку за
кредитом, а також позивач пропустив 6-и
місячний строк звернення до суду з
вимогами до поручителя, а тому просила
відмовити у задоволенні позову до
ОСОБА_4 Що стосується позовних вимог до
ОСОБА_2, то просила відмовити
застосувавши строк позовної давності.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 1054 ЦК України - за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитор) зобов'язана надати
грошові кошти (кредит) позичальнику в
розмірі і на умовах, передбачених
договором, а позичальник зобов'язаний
повернути кредит і сплатити відсотки.

За змістом ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Відповідно до ст. 526 ЦК України -
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог закону.

У судовому засіданні встановлено, що 07
березня 2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК»
(якого правонаступником є ПАТ «РОДОВІД
БАНК») та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір № 35.1/АА-159.08.2, згідно
якого банк надав відповідачу ОСОБА_2
кредит на споживчі цілі в іноземній
валюті на загальну суму 9 998 доларів США
із розрахунку 12 % річних, строком до 07
березня 2013 року (а.с.9-12). Публічне
акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» є
правонаступником всіх прав та
зобов'язань Відкритого акціонерного
товариства «РОДОВІД БАНК» (а.с.6-7).

Як вбачається із матеріалів справи, та
як зазначає позивач, відповідач не
виконав умови кредитного договору,
погашення кредиту не здійснював
належним чином, чим порушив
зобов'язання щодо щомісячної сплати
кредитних коштів. ОСОБА_2 в
добровільному порядку кошти не
повернув, чим порушив прийняті на себе
договірні зобов'язання. Станом на 15
травня 2013 року виникла заборгованість
за тілом кредиту - 4 399,29 доларів США, що в
гривневому еквіваленті за курсом НБУ
7,993 складає 35 163 грн. 52 коп.; пеня - 105 927,45
доларів США, що в гривневому
еквіваленті складає 846 678 грн. 10 коп.

За змістом ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Отже, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2
не виконав умови кредитного договору
та не здійснював погашення кредиту
належним чином, суд прийшов до
висновку, що позов ПАТ «РОДОВІД БАНК» в
частині стягнення з відповідача ОСОБА_2
заборгованості за тілом кредиту у
розмірі 35 163 грн. 52 коп. підлягає
задоволенню.

Вимоги позивача щодо стягнення пені не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки. У відповідності
до ст. 258 ЦК України спеціальна позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Згідно вимог ч. 1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

В своїй заяві представник відповідача
просила застосувати строки позовної
давності.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Так, за вих. № 130.1-18/1348 від 17 серпня 2010
року банком на адресу позивальника
було направлено досудову вимогу з
пропозицією добровільно погасити
заборгованість (а.с.15).

Встановлено, що позивач звернувся до
суду з позовною заявою про стягнення
пені за кредитним договором лише у
червні 2013 року. Згідно розрахунку
наданого до матеріалів справи (а.с. 3)
позивач просить стягнути пеню за
простроченими процентами за період до
21.03.2010 року, тобто з пропуском строку
позовної давності, а також просить
стягнути пеню за прострочений кредитом
за період з 11.11.2008 року по 15.05.2013 року.
Однак належного розрахунку в межах
позовної давності за останній рік
перед датою звернення до суду, а саме з
04.06.2012 року до 04.06.2013 року позивач суду
на надав. Представник відповідача
просив застосувати строки позовної
давності, а суд не має можливості
перерахувати належним чином суму пені
за останній рік перед зверненням до
суду без належного розрахунку, а позов
в частині стягнення пені задоволенню
не підлягає.

07 березня 2008 року між ВАТ «РОДОВІД
БАНК» (якого правонаступником є ПАТ
«РОДОВІД БАНК») та ОСОБА_1 був укладений
договір поруки у якості забезпечення
зобов'язань за кредитним договором №
35.1/АА-159.08.2 від 07 березня 2008 року, згідно
якого поручитель ОСОБА_2 відповідає
перед ВАТ «РОДОВІД БАНК» за порушення
ОСОБА_1 зобов'язань за вищевказаним
кредитним договором, у тому ж обсязі, що
і боржник (а.с.15-16).

У відповідності до ст. 554 ЦК України - у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

У відповідності до ст. ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

13 жовтня 2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК»
(якого правонаступником є ПАТ «РОДОВІД
БАНК») та ОСОБА_2 був укладений договір
про внесення змін та доповнень до
кредитного договору № 35.1/АА-159.08.2 від 07
березня 2008 року, яким процентна ставка
за кредитним договором збільшена до 14 %
річних (а.с.13).

Однак, позивачем не надано до суду
належних та допустимих доказів щодо
надання поручителем ОСОБА_1 згоди на
збільшення Банком відсоткової ставки
за користування кредитом по договору
укладеному між позивачем та ОСОБА_2

Статтею 559 ЦК України передбачені
підстави припинення поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Отже, враховуючи, що збільшення Банком
відсоткової ставки за користування
кредитом по договору № 35.1/АА-159.08.2 від 07
березня 2008, укладеному між ВАТ «РОДОВІД
БАНК» та ОСОБА_2, було здійснено без
письмової згоди поручителя ОСОБА_1, та
враховуючи положення ст. 559 ЦК України,
суд вважає договір поруки від 07 березня
2008 року припиненим.

Таким чином, оскільки позивач не має
правової підстави звернення до
відповідача ОСОБА_1 після припинення
договору поруки, суд вважає, що позовні
вимоги в частині стягнення боргу за
кредитним договором з відповідачки
ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено. Оскільки
позовні вимоги задоволені частково, з
відповідача ОСОБА_2 на користь позивача
повинно бути стягнено сплачений
судовий збір пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог - у розмірі
351 грн. 64 коп.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 257, 258, 526, 527, 554, 559, 625,
1050-1054 ЦК України, ст. ст. 10, 57-61, 88, 209, 212-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «РОДОВІД
БАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«РОДОВІД БАНК» заборгованість по тілу
кредиту у розмірі 35 163 грн. 52 коп., судові
витрати по справі у розмірі 351 грн. 64
коп., а всього 35 515 грн. 16 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Т. О. Дубіжанська