Справа № 127/6429/14-ц Провадження №
22-ц/772/1711/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Бар'як А. С.Категорія:
33Доповідач: Камзалов В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2014 р. м. ВінницяКолегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого: Камзалова В.В.

Суддів: Іванюка М.В., Панасюка
О.С.

При секретарі: Руденко О.М.

Розглянувши у відкритому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Вінницького міського суду
від 23 квітня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до Державної
казначейської служби України про
відшкодування шкоди, завданої
незаконним рішенням суду,

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся
до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що постановою
Вінницького міського суду від 24 грудня
2013 року його визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 173
КУпАП України та накладено на
нього адміністративне стягнення у
вигляді 40 годин громадських робіт.
ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що 25
листопада 2013 року об 11 годині 50 хвилин
в приміщенні прокуратури м. Вінниці
вчиняв хуліганські дії.

Постановою апеляційного суду
Вінницької області від 26 березня
2014 року скасовано постанову
Вінницького міського суду від 24
грудня 2013 року, якою на ОСОБА_2
накладено адміністративне стягнення
у вигляді 40 годин громадських
робіт, при цьому ОСОБА_2 звільнено
від адміністративної
відповідальності на підставі ст. 22
КУпАП, провадження у справі закрито.
Позивач просив стягнути з
державного бюджету завдану
матеріальну шкоду в розмірі - 1546 грн.
76 коп.

Рішенням Вінницького міського
суду від 23 квітня 2014 року відмовлено
ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій просив рішення скасувати,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального
права, ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши позивача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст. 1 Закону України « Про
порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними
діями органів дізнання, досудового
слідства, прокуратури і суду»
підлягає відшкодуванню шкода,
завдана громадянинові внаслідок
незаконного застосування
адміністративного арешту.

Відповідно до ст. 3 зазначеного
закону відшкодуванню громадянинові
підлягає заробіток та інші
грошові доходи, які він втратив
внаслідок незаконних дій і також
моральна шкода.

Посилання відповідача на те, що
справу закрито у зв'язку з
відсутністю складу
адміністративного правопорушення,
спростовується матеріалами справи.

Так, в постанові апеляційного суду
Вінницької області від 26 березня 2014
року

зазначено, що суд першої інстанції
всебічно, повно та об'єктивно
дослідив матеріали справи і вірно
дійшов до висновку про доведеність
вини ОСОБА_2 у вчиненні ним
вказаного адміністративного
правопорушення.

Разом з тим, суд апеляційної
інстанції прийшов до висновку, що
оскільки ОСОБА_2 вчинив малозначне
адміністративне правопорушення, то
відповідно до ст. 22 КУпАП України
постанова судді Вінницького
міського суду від 24 грудня 2013 року
була скасована, ОСОБА_2 було
звільнено від адміністративної
відповідальності, обмежившись усним
зауваженням.

З урахуванням наведеного, суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про те, що до позивача не
було застосовано судом першої
інстанції адміністративних стягнень
у вигляді адміністративного
арешту, виправних робіт, конфіскації
майна, штрафу, доведеність вини
позивача у вчиненні
адміністративного правопорушення., а
тому норми Закону України « Про
порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними
діями органів, що здійснюють
оперативно - розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду» не підлягають
застосуванню.

Також суд першої інстанції прийшов
до обґрунтованого висновку про те,
що

позивач не надав суду першої
інстанції доказів про нанесену
матеріальну шкоду у вигляді
понесених витратах, а саме : поїздок
до суду, органів прокуратури,
оформленні позовної заяви та зняття
з неї копій, здійснення оплати за
надсилання поштової кореспонденції
до ВККС України, ГПУ України, МВС
України.

Так, надані суду першої інстанції
квитки на проїзд не мають
необхідних реквізитів - це чисті
бланки без зазначення назви станції
відправлення, станції прибуття,
номеру рейса, номеру місця в
автобусі, при цьому наданих два
квитка, сполученням - Вінниця - Київ та
Київ - Вінниця не охоплюються даним
предметом позову. Тому суд першої
інстанції не врахував їх в якості
допустимих доказів.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Вінницького міського
суду від 23 квітня 2014 року зашити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і протягом
двадцяти днів може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: