Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В.,

при секретарі -
Красилівському В. В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні Подільського районного
суду м. Києва цивільну справу за
спільною заявою подружжя ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2014 р. заявники - подружжя
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із
заявою, в якій просили розірвати їхній
шлюб, зареєстрований 6 травня 2006 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Диканського районного
управління юстиції Полтавської
області, актовий запис № 28.

Свої вимоги мотивували тим, що сімейне
життя не склалось. З березня 2014 року
заявники не підтримують шлюбні
відносити, не ведуть спільного
господарства.

Від шлюбу заявники мають двох дітей:
дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Подальше спільне життя і збереження
сім'ї неможливе, у зв'язку з чим просили
заяву задовольнити.

В судовому засіданні заявники вимоги
заяви про розірвання шлюбу підтримали
з підстав, зазначених в заяві.
Підтвердили, що вони не ведуть спільне
господарство з березня 2014 року.

ОСОБА_1 категорично наполягав на
розірванні шлюбу з підстав створення
нової сім'ї. ОСОБА_2 просила шлюб
розірвати з підстав неможливості
спільного проживання та збереження
сім'ї через подружню зраду.

Суд, заслухавши пояснення заявників,
вивчивши матеріали справи, приходить
до висновку про задоволення заяви,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 6
травня 2006 року Відділом реєстрації
актів цивільного стану Диканського
районного управління юстиції
Полтавської області було
зареєстровано шлюб між ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_3.) та ОСОБА_2. (ІНФОРМАЦІЯ_4.),
про що видано свідоцтво про шлюб
НОМЕР_1 від 06.05.2006 р. (а.с.3).

Від шлюбу заявники мають двох дітей:
дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14, 15).

На момент розірвання шлюбу молодшій
дитині подружжя ще не виповнилося 1
року, а тому в порядку позовного
провадження відповідно до ст. 110 СК
України шлюб розірвано бути не може.

Згідно ч. 1 ст.109 СК України подружжя, яке
має дітей, має право подати до суду
заяву про розірвання шлюбу разом із
письмовим договором про те, з ким із них
будуть проживати діти, яку участь у
забезпеченні умов їхнього життя
братиме той з батьків, хто буде
проживати окремо, а також про умови
здійснення ним права на особисте
виховання дітей.

Між подружжям досягнуто згоди стосовно
участі у вихованні та утриманні
спільних дітей, про що свідчить
нотаріально посвідчений договір про
визначення місця проживанні дітей та
сплату аліментів на утримання дітей
від 09 серпня 2014 року, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5

Відповідно до умов вказаного договору
спільні діти, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
залишаються проживати з матір'ю, при
цьому батько має право бачитись з ними
в порядку, передбаченому в договорі. За
договором сторони домовилися про
сплату батьком дітей на користь ОСОБА_2
аліментів на утримання кожної дитини
по 3500 грн. щомісячно (а.с.16-17).

Відповідно до ч. 3 статті 109 СК України,
суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що заява
про розірвання шлюбу відповідає
дійсній волі дружини та чоловіка і що
після розірвання шлюбу не будуть
порушені їхні особисті та майнові
права, а також права їхніх дітей.

Оскільки заявники з березня 2014 року не
ведуть спільного господарства, не
підтримують шлюбні стосунки, не мають
спільного бюджету, між подружжям
втрачено почуття любові, примирення не
можливе, подальше спільне життя
суперечило б інтересам сторін, сторони
домовилися про місце проживання дітей,
порядок спілкування з дітьми батьком,
про умови та розмір утримання на дітей,
суд приходить до висновку, що вимоги
заявників підлягають задоволенню, а
шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 4 статті 109 СК України
суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу після спливу одного місяця від
дня подання заяви. Заява до суду про
розірвання шлюбу сторонами була подана
10 листопада 2014 року.

Відповідно до ч. 8 статті 235 ЦПК України
у рішенні суду про розірвання шлюбу
зазначається про вибір прізвища
дружини. ОСОБА_2 після розірвання шлюбу
виявила бажання залишити прізвище,
взяте під час реєстрації шлюбу.

На підставі викладеного, ст.ст. 109 СК
України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 209,
212-215, 234, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 6 травня 2006 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Диканського районного
управління юстиції Полтавської
області, актовий запис № 28, та вважати
його припиненим з дня набрання
чинності даним рішенням.

При розірванні шлюбу ОСОБА_2 залишити
взяте у шлюбі прізвище - «ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання через Подільський районний суд
м. Києва апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. В. Войтенко