Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2014 Справа №607/10267/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі

головуючого судді Дзюбича В.Л.

за участю секретаря судового засідання
Грабської Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Тернополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до приватного
підприємства «Тернопільська фірма
«Будівельник», третя особа ТОВ «Будова
- Захід» про визнання майнових прав на
частину в об'єкті незакінченого
будівництва,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до відповідача ПП
«Тернопільська фірма «Будівельник»
про визнання майнового права на
частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
11.03.2010 року між ним та відповідачем було
укладено договір про пайове
будівництво квартири вартість якої, на
момент підписання договору, становила
268618 грн., яка нею сплачена частково в
розмірі 185937 грн., а тому позивач набула
майнові права на частину вказаної
квартири. Однак відповідач не виконав
умови договору, будівництво будинку не
завершено, не вчиняються дії по здачі в
експлуатацію зазначеного будинку та
передачі у власність квартири, а тому
просить визнати за ним майнове право на
частину вказаної квартири.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала з мотивів
викладених в позовній заяві та просить
позов задовольнити.

Представник відповідача Повстюк О.А. в
судовому засіданні просила при
вирішенні спору врахувати всі
обставини справи, щодо вирішення спору
покладається на думку суду.

Представник третьої особи ТОВ «Будова-
Захід» в судове засідання не з'явився з
невідомої на те суду причини, хоча про
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши докази у справі
встановив наступні обставини.

11 березня 2010 року між ПП «ТФ
«Будівельник» та ОСОБА_1 укладено
договір відповідно до умов якого
ОСОБА_1 передає, а ПП «ТФ «Будівельник»
приймає грошові кошти для будівництва
двокімнатної квартири №84 загальною
проектною площею 62,19 кв.м., що
знаходиться в третьому під'їзді на
першому поверсі будинку за адресою:
АДРЕСА_1.

Позивачем частково сплачено
відповідачу вартість квартири в сумі
185937 грн., що еквівалентно 43,04 кв.м. та
заперечувалось сторонами та
підтверджено квитанціями, які були
оглянуті в судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає, що зі сторони
ОСОБА_1 договір від 11 березня 2010 року
виконано в частині оплати 43,04 кв.м.
двокімнатної квартири №84 загальною
проектною площею 62,19 кв.м., що
знаходиться в третьому під'їзді на
першому поверсі будинку за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, відповідачем не подано доказів
про закінчення будівництва квартири та
здачу будинку в експлуатацію в
запланований строк та виконання таким
чином умов договору.

Встановлено, що відповідач порушив
взяті на себе договірні зобов'язання,
оскільки по даний час не завершив
будівництво квартири, не здійснив дії
по прийняттю в експлуатацію
зазначеного будинку та не передав
квартиру позивачу, чим прострочив
виконання взятих на себе зобов'язань.

Відповідно до змісту ст.ст.509, 526, 629 ЦК
України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином, в
установлений строк відповідно до
вказівок договору і не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язання та одностороння зміна
умов договору, за винятком випадків,
передбачених законом (договір є
обов'язковим для виконання сторонами).

Відповідно до змісту ст.190 ЦК України та
Закону України «Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні», майновими
правами, які можуть оцінюватись,
визнаються будь-які права, пов'язані з
майном, відмінні від права власності, у
тому числі права, які є складовими
частинами права власності (права
володіння, розпорядження,
користування), а також інші специфічні
права (права на провадження діяльності,
використання природних ресурсів тощо)
та права вимоги.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позивач набув майнових прав на спірну
квартиру, а саме право вимоги передачі
у її власність даної квартири після
завершення будівництва.

Зважаючи на вищевикладене, суд
приходить до висновку про порушення
прав позивача відповідачем, які
підлягають захисту, а позов до
задоволення шляхом визнання за
позивачем майнового права на 43,04 кв.м.
двокімнатної квартири №84 загальною
проектною площею 62,19 кв.м., що
знаходиться в третьому під'їзді на
першому поверсі будинку за будівельною
адресою: АДРЕСА_1, згідно договору від 11
березня 2010 року.

Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача в
користь позивача слід стягнути
понесені судові витрати по справі: 243,60
грн. сплачених витрат по оплаті
судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215, 294 ЦПК
України, ст.ст.190, 208, 509, 526, 629, 654
Цивільного кодексу України, ст.3 Закону
України «Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні», суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 майнове право на 43,04
кв.м. двокімнатної квартири №84
загальною проектною площею 62,19 кв.м., що
знаходиться в третьому під'їзді на
першому поверсі будинку за будівельною
адресою: АДРЕСА_1, відповідно до
сплачених коштів в розмірі 185937 гривень
згідно договору від 11 березня 2010 року,
укладеного з приватним підприємством
«Тернопільська фірма «Будівельник».

Стягнути з приватного підприємства
«Тернопільська фірма «Будівельник» в
користь ОСОБА_1 243,60 грн. судового збору.

Копію рішення суду направити особам,
які брали участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий
Дзюбич В.Л.