Справа № 541/3096/14-ц
Номер провадження 2/541/1450/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 грудня 2014 року

м. Миргород.

Миргородський міськрайонний суд
Полтавської області в складі:

головуючого судді - Гриб М.В., при
секретарі - Непокупній Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миргороді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітнього сина на період навчання,
суд-

ВСТАНОВИВ:

26.11.2014 року в суд звернувся ОСОБА_1 із
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на своє утримання,
посилаючись на те, що після досягнення
повноліття він продовжує навчання і
потребує матеріальної допомоги, а його
батько, відповідач по справі,
матеріальної допомоги йому не надає,
хоч має можливість надавати таку
допомогу. Тому просив стягувати з
відповідача на його користь для свого
утримання на період навчання аліменти
в розмірі ? частини всіх видів його
доходів, починаючи з дня звернення до
суду і до закінчення навчання.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1змінив свої позовні вимоги і
просив стягувати з відповідача на його
користь аліменти в розмірі 400 грн
щомісячно на період свого навчання.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов визнав і не заперечував проти
його задоволення в розмірі,
зазначеному позивачем в судовому
засіданні.

Суд розглянувши матеріали справи,
заслухавши сторін, вважає позов
підлягаючим до задоволення із
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є сином
відповідача, що підтверджується копією
свідоцтва про народження на а.с.4.
Позивач навчається в
професійно-технічному училищі №44 м.
Миргорода з 01.09.2012 року до 30.06.2015
року.(а.с.2).

Відповідно ст. 199 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Оскільки в судовому засіданні
відповідач визнав факт потреби
позивачем матеріальної допомоги,
визнав факт можливості ним надання
такої допомоги, і не заперечував проти
розміру аліментів, зазначеного
позивачем в судовому засіданні, то за
змістом ст. 61 ч.1 ЦПК України вказані
обставини не підлягають доказуванню.

За змістом ст. 11 ч.2 ЦПК України особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2
«Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Оскільки відповідач в судовому
засіданні визнав позовні вимоги
позивача, таке визнання є безумовним,
не суперечить закону й не порушує
права, свободи та інтереси інших осіб,
суд вважає необхідним задовольнити
позов без з'ясування і дослідження
інших обставин справи.

Керуючись. ст.ст. 4-8, 10, 11, 208, 209, 215, ч.4 ст.
174 ЦПК України, ст. 199-201 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Старе Село
Пустомитівського району Львівської
області, аліменти на користь його
повнолітнього сина ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 400 (чотириста)
грн 00 коп, щомісячно, починаючи з 26
жовтня 2014 року і до припинення
позивачем навчання, але не довше, як до
досягнення ним (ОСОБА_1)
двадцятитрьохрічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 243 грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Полтавської області
через Миргородський міськрайонний суд
в 10 діб з часу його проголошення.

Суддя: М. В. Гриб