АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1324/14 Справа № 204/1834/2013 Головуючий у 1 й інстанції - Самсонова В.В. Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Болтунової Л.М.,Тамакулової В.О.

при секретарі - Завідоновій К.Д.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2013 року по справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права одного з подружжя на утримання,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про припинення права на утримання відповідача, посилаючись на те, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2011 року з нього стягнуто аліменти на утримання відповідача в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу, пенсії) щомісячно. Вважає, що право ОСОБА_3 на аліменти підлягає припиненню, оскільки 14 жовтня 2012 року у нього різко погіршився стан здоров'я, він був госпіталізований в кардіологічне відділення у зв'язку з прогресуючим погіршенням стану, що виразилися в періоді нестабільної стенокардії на високих цифрах артеріального тиску, у зв'язку з чим йому було встановлено діагноз - ішемічна хвороба серця, стабільна стенокардія з нестабільним перебігом, дифузний кардіосклероз, недостатність аортального клапана 1-го ступеню, недостатність атріовентікулярних клапанів, недостатність мітрального клапана 3-го ступеню і недостатність трикуспідального клапана 3-го ступеню, гіпертензивне серце (гіпертрофія лівого шлуночка), гіпертонічна хвороба 3-го ступеня, а також інші захворювання. А 03 грудня 2012 року йому було встановлено третю група інвалідності (безстроково).

Також позивач зазначив, що 25 грудня 2012 року стан здоров'я його знову різко погіршився, у зв'язку з чим він був госпіталізований у важкому стані в лікарню «Швидкої допомоги» з діагнозом «Ерозивна гастропатія», де перебував на лікуванні з 25 грудня 2012 року по 05 січня 2013 року.

Оскільки в результаті погіршення стану його здоров'я, досягнення пенсійного віку та інвалідністю позивач вважає себе непрацездатним, він не працює та отримує лише пенсію, а інших доходів не має, у зв'язку з чим просив припинити право на утримання відповідача.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 листопада 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення його позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зазначене рішення ухвалено з додержанням вказаних вимог закону.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2011 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3, у розмірі 1/8 частини зі всіх видів його заробітку (доходу, пенсії) щомісячно, починаючи з 08 лютого 2011 року і до зміни матеріального положення сторін, також стягнуто на її користь 517 грн. 99 коп. в рахунок компенсації витрат на правову допомогу та на користь держави судовий збір в розмірі 188 грн. 20 коп. (а.с.6), а рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2012 року вказане рішення було частково скасовано, а саме в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь відповідача витрат на правову допомогу та у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено, а в решті рішення суду залишено без змін (а.с.8).

Згідно Довідки до Акта огляду МСЕК Серії 10 ААБ № 031135 позивачу з 26 листопада 2012 року була встановлена третя група інвалідності безстроково (а.с.14).

Крім того, протягом 2012 року у позивача погіршився стан здоров'я, у зв'язку з чим останній перебував на лікуванні в лікарнях (а.с.12, 13, 15).

Проте відповідач ОСОБА_3 також з 01 грудня 2000 року є інвалідом другої групи за загальним захворюванням безстроково (а.с.63).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.

А згідно ч. 3 ст. 82 ЦК України право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АБ № 728133 від 02 квітня 2013 року є керівником Дочірнього підприємства «Бакштаг» Товариства з обмеженою відповідальність «Галс-Бора», а згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АБ № 728131 від 02 квітня 2013 року позивач такоє є співзасновником Товариства з обмеженою відповідальність «Галс-Бора» (а.с.73-75).

А також позивач є пенсіонером з 11 вересня 2007 року та отримує державну пенсію (а.с. 11).

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи позивачем інших доказів неспроможності сплачувати аліменти суду не надано, а згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, обгрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що він є пенсіонером, у зв'язку з чим він не може сплачувати аліменти, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки як вбачається з рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2011 року, позивач вже був пенсіонером і даний факт був взятий судом до уваги.

Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що він не є керівником чи засновким господарських товариств, надавши при цьому витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 03 грудня 2013 року (а.с. 36, 37), колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки таких доказів позивач суду першої інстанції не подавав та на час розгляду справи в суді першої інстанції не скористався відповідно до вимог ст.60 ЦПК України правом надання таких доказів.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів вважає, що при розгляді справи, судом першої інстанції були виконані всі вимоги процесуального закону, всебічно перевірено обставини, спір вирішено у відповідності з нормами матеріального права. Рішення є обґрунтованим, з повним відображенням обставин, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді