АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 210/1129/1ё3-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/2544/К/14
суддя Вікторович Н.Ю.
Категорія - 57 ( І )
Суддя-доповідач - Турік
УХВАЛ А

Іменем України

25 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Турік В.П.

суддів: Братіщевої Л.А.,
Грищенко Н.М.

при секретарі: Булах К.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі справу за
апеляційною скаргою Дзержинського
відділу Державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції на ухвалу Дзержинського
районного суду м.Кривого Рогу від 07
листопада 2014 року по справі за скаргою
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» на дії
державного виконавця Дзержинського
відділу Державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Ткаченко Д.В. про відмову у
відкритті виконавчого провадження.

Особи, які беруть участь у розгляді
справи:

представник Дзержинського відділу
Державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції - Рибальченко Євген Сергійович,
-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року Публічне
акціонерне товариство «ДТЕК
ДНІПРООБЛЕНЕРГО» (надалі - ПАТ «ДТЕК
ДНІПРООБЛЕНЕРГО») звернулось до суду
із скаргою на дії державного виконавця
при ухваленні постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
04.09.2014 року.

В обґрунтування заявлених
вимог зазначив, що 17.07.2013 року
Дзержинським районним судом м. Кривого
Рогу видано виконавчий лист, згідно
якого стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» борг в розмірі
17,60 грн. Даний виконавчий лист разом із
заявою про примусове виконання
поданий до Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції ( надалі - Дзержинський ВДВС
КМУЮ).

Однак, постановою державного
виконавця Дзержинського ВДВС КМУЮ від
04.09.2014 року відмовлено в прийняті до
провадження виконавчого документа та
у відкритті виконавчого провадження з
підстав невідповідності виконавчого
документа вимогам ст.18 Закону України
"Про виконавче провадження" , оскільки
у ньому не зазначено реєстраційного
номеру облікової картки платника
податків боржника, або серія та номер
паспортних даних.

Посилаючись на вищевикладене, просив
суд: визнати постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження ВП
№ 44588669 від 26.03.2014 року неправомірною та
скасувати її; зобов'язати Дзержинський
ВДВС КМУЮ виконавче провадження за
виконавчим листом № 210/1229/13-ц; 2/210/942/13
від 17.07.2013 року.

Ухвалою Дзержинського
районного суду м.Кривого Рогу від 07
листопада 2014 року скаргу ПАТ «ДТЕК
ДНІПРООБЛЕНЕРГО» задоволено.

Визнано дії державного виконавця
Дзержинського ВДВС КМУЮ Ткаченко Д.В.
щодо винесення постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
04 вересня 2014 року з примусового
виконання виконавчого листа у справі
№210/1229/13-ц; 2/210/942/13 виданого
Дзержинським районним судом м.Кривого
Рогу про стягнення з ОСОБА_4 на користь
ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» суми боргу
у розмірі 17,60 грн. неправомірними.

Скасовано винесену державним
виконавцем Дзержинського ВДВС КМУЮ
Ткаченко Д.В. постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
04 вересня 2014 року з примусового
виконання виконавчого листа у справі
№210/1229/13-ц; 2/210/942/13 виданого
Дзержинським районним судом м.Кривого
Рогу про стягнення з ОСОБА_4 на користь
ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» суми боргу
у розмірі 17,60 грн.

Зобов'язано державного виконавця
Дзержинського ВДВС КМУЮ Ткаченко Д.В.
відкрити виконавче провадження за
виконавчим листом №210/1229/13-ц; 2/210/942/13
виданого 16 жовтня 2014 року Дзержинським
районним судом м.Кривого Рогу про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ДТЕК
ДНІПРООБЛЕНЕРГО» суми боргу у розмірі
17,60 грн.

Стягнуто з Дзержинського ВДВС КМУЮ на
користь держави судовий збір у розмірі
121,80 грн.

В апеляційній скарзі Дзержинський ВДВС
КМУЮ ставить питання про скасування
ухвали суду та постановлення нової
про відмову в задоволенні скарги,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального
законодавства.

Вважає, що судом не враховано та
не застосовано закон в редакції, який
підлягав застосуванню, зокрема п.3 ч.1
ст.18 Закону України "Про виконавче
провадження", який встановлював
обов'язковість зазначення у
виконавчому документі серед іншого
відомості індивідуального
ідентифікаційного номеру боржника.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Дзержинського районного суду
м.Кривого Рогу від 17 липня 2013 року
стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ДТЕК
ДНІПРООБЛЕНЕРГО» суму боргу у розмірі
17,60 грн.

16 жовтня 2013 року на виконання рішення
Дзержинського районного суду
м.Кривого Рогу від 17 липня 2013 року
видано виконавчий лист №210/1229/13-ц;
2/210/942/13 (а.с. 4).

Постановою державного виконавця
Дзержинського ВДВС КМУЮ від 04 серпня 2014
року відмовлено в прийняті до
провадження виконавчого документа та
у відкритті виконавчого провадження
про стягнення з боржника ОСОБА_4 боргу
в розмірі 17,60 грн. з підстав
невідповідності виконавчого документу
вимогам ст. 18 Закону України "Про
виконавче провадження" , оскільки у
виконавчому документі не зазначено
реєстраційного номеру облікової
картки платника податків боржника (
а.с.3).

Задовольняючи скаргу ПАТ «ДТЕК
ДНІПРООБЛЕНЕРГО», суд першої
інстанції керувався ст. ст. 17,18,26 Закону
України "Про виконавче провадження" та
виходив з того, що відмова у відкритті
виконавчого провадження з підстав
відсутності у виконавчому документів
відомостей щодо індивідуального
ідентифікаційного номеру боржника є
неправомірною.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини по справі, дав їм належну
оцінку і відповідно до вимог
матеріального та процесуального
закону обґрунтовано задовольнив
скаргу на дії державного виконавця
Дзержинського ВДВС КМУЮ.

Частиною 1 ст. 14 ЦПК України визначено,
що судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону
України „Про виконавче провадження" у
виконавчому документі зазначаються
повне найменування (для юридичних осіб)
або ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Отже, основним у цій нормі права є те, що
такі дані зазначаються у виданому
судом виконавчому документі, за
наявності їх у суду.

Таким чином, у разі відсутності в
матеріалах справи даних про
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності чи
індивідуальний ідентифікаційний код
для фізичних осіб і зазначення про це у
виданому судом виконавчому документі у
державного виконавця відсутні
підстави для відмови у відкритті
виконавчого документа.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець з
метою захисту інтересів стягувача може
самостійно одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну.

Тобто, у разі незазначення
індивідуального ідентифікаційного
номера (реєстраційного номера
облікової картки платника податків) у
рішенні суду, судовому наказі, згідно
із п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець може самостійно звернутися
до відповідного державного органу
державної податкової служби із запитом
про витребування довідки про
індивідуальний ідентифікаційний номер
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків) боржника, а
відсутність індивідуального
ідентифікаційного номеру боржника у
виконавчому документі не є підставою
для відмови державним виконавцем к
відкритті виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 25 червня 2014 року у справі №6-62цс14,
яка, згідно ч. 2 ст. 214 ЦПК України, є
обов'язковою при виборі правової норми,
що підлягає застосуванню до спірних
правовідносин.

Посилання в апеляційній скарзі на
положення ст. 26 Закону України «Про
виконавче провадження», як на підставу
для відмови у відкритті виконавчого
провадження у зв'язку з
невідповідністю виконавчого документа
вимогам ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» не можна
визнати обґрунтованим, і таке
посилання є формальним, оскільки
виконавчий лист містить основні його
реквізити, передбачені ст.18 ЗУ «Про
виконавче провадження».

Докази та обставини, на які
посилається заявник в апеляційній
скарзі були предметом дослідження
судом першої інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом були дотримані
норми матеріального та процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги
зводяться до переоцінки доказів по
справі та незгоди з тією їх оцінкою, що
надав їм суд першої інстанції. Проте
відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України
оцінка доказів є виключною
компетенцією суду, переоцінка доказів
діючим законодавством не передбачена.
Судом першої інстанції повно та
всебічно досліджені обставини справи,
перевірені письмові докази та надано
їм належну оцінку.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що висновки суду обґрунтовані і
підтверджуються письмовими
матеріалами справи та поясненнями
сторін, суд перевірив доводи і дав їм
належну правову оцінку, постановив
ухвалу, яка відповідає вимогам закону;
хвалу суду постановлено з дотриманням
норм матеріального і процесуального
законодавства, у зв'язку із чим
апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Дзержинського
відділу Державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції - відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду
м.Кривого Рогу від 07 листопада 2014 року
-залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: