УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року

м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Кошар А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії
головного державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві Штойки Людмили
Романівни,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеною
скаргою на дії головного державного
виконавця ВДВС Солом'янського
районного управління юстиції у м. Києві
Штойки Л.Р.

Свої вимоги мотивує тим, що 30 жовтня 2014
року він звернувся до ВДВС
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві з заявою про
прийняття до примусового виконання
ухвали Солом'янського районного суду м.
Києва від 11 вересня 2014 року про
забезпечення позову.

14 листопада 2014 року він отримав
постанову головного державного
виконавця ВДВС Солом'янського
районного управління юстиції у м. Києві
Штойки Л.Р. про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 31 жовтня
2014 року.

Вважає постанову незаконною та такою,
що порушує його права.

Просить суд:

- визнати постанову головного
державного виконавця ВДВС
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві Штойки Л.Р. про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 31 жовтня 2014 року
неправомірною;

- зобов'язати головного державного
виконавця ВДВС Солом'янського
районного управління юстиції у м. Києві
Штойку Л.Р. відкрити виконавче
провадження та виконати ухвалу
Солом'янського районного суду м. Києва
від 11 вересня 2014 року.

У судовому засіданні скаржник та його
представник підтримали викладене в
скарзі та просили її задовольнити.

Головний державний виконавець ВДВС
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві Штойка Л.Р. у судове
засідання не з'явилась, про час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, її неявка розгляду скарги не
перешкоджає.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши
надані докази, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що 11 вересня 2014 року
Солом'янським районним судом м. Києва
винесена ухвала про забезпечення
позову в справі за позовом ОСОБА_1 до
Київської міської ради про визнання
права власності на спадщину (а.с. 5).

30 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
ВДВС Солом'янського районного
управління юстиції у м. Києві з заявою
про прийняття до примусового виконання
ухвали Солом'янського районного суду м.
Києва від 11 вересня 2014 року про
забезпечення позову (а.с. 4).

31 жовтня 2014 року головний державний
виконавець виніс постанову про відмову
у відкритті виконавчого провадження на
підставі п. 3 ч. 1 ст. 18, ст. 21 Закону
України «Про виконавче провадження»
(а.с. 6).

Скаржник зазначає, що головним
державним виконавцем неправомірно
винесено зазначену постанову, оскільки
Київська міська рада не є стороною
виконавчого провадження, тому
підвідомчість виконання рішення
визначена ним правильно, а саме за
адресою квартири, на яку ухвалою
накладено арешт.

Разом з тим, заходи забезпечення позову
вжиті в справі за позовом ОСОБА_1 до
Київської міської ради про визнання
права власності.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 8 Закону
України «Про виконавче провадження»
сторонами у виконавчому провадженні є
стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична
особа, на користь чи в інтересах якої
видано виконавчий документ. Боржником
є фізична або юридична особа, визначена
виконавчим документом.

За таких обставин, боржником при
виконанні ухвали суду про забезпечення
позов у цій справі є Київська міська
рада.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України
«Про виконавче провадження» виконання
рішень за якими божниками є, зокрема,
обласні, Київська і Севастопольська
міські ради або обласні, Київська і
Севастопольська міські державні
адміністрації та їх структурні
підрозділи покладається на відділ
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення.

Крім того, згідно п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження» у
виконавчому документі зазначаються:
повне найменування (для юридичних осіб)
або ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Вбачається, що в ухвалі Солом'янського
районного суду м. Києва від 11 вересня 2014
року не зазначено індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності боржника.

Пуктом 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону.

З огляду на наведене, проаналізувавши
надані докази, суд вважає, що в
задоволенні скарги слід відмовити,
оскільки в діях головного державного
виконавця відділу відсутні ознаки
неправомірності.

Керуючись статтями 57-60, 209, 212-214, 221, 383-386
ЦПК України, статтями 11, 18, 20, 21, 26, 82
Закону України «Про виконавче
провадження», суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1
на дії головного державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя: