Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/2610/14
Головуючий у 1 інстанції: Олійник М.Ю.
Суддя-доповідач: Маловічко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі

Головуючого: Кочеткової І.В.,
суддів Маловічко С.В., Воробйової І.А.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Фермерського господарства «Вікторія»
на рішення Михайлівського районного
суду Запорізької області від 15 квітня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Фермерського господарства «Вікторія»,
третя особа - відділ Держземагенства у
Василівському районі Запорізької
області, про зобов'язання повернути
земельні ділянки у зв'язку із
закінченням строку їх оренди, -

В С Т А Н О
В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Фермерського
господарства «Вікторія» про
зобов'язання повернути земельні
ділянки у зв'язку із закінченням строку
їх оренди

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що вона є власником
земельних ділянок площею 6,1098 га та 6,1100
га, що розташовані на території
Плодородненської сільської ради
Михайлівського району Запорізької
області. 23 лютого 2004 року попередні
власники земельних ділянок ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 уклали договори оренди з ФГ
«Вікторія» строком на 10 років, тобто до
23 лютого 2014 року. Після настання
вказаного строку позивач звернулася до
відповідача з клопотанням про
повернення земельних ділянок, але їй
було відмовлено ФГ «Вікторія» з
посиланням на те, що договори були
зареєстрованими 1 жовтня 2007 року, а
тому, на думку орендаря, діють до 1
жовтня 2017 року. У зв'язку з
вищевикладеним позивач просить суд
зобов'язати відповідача повернути
належні їй земельні ділянки у зв'язку
із закінченням строку їх оренди.

Рішенням Михайлівського районного
суду Запорізької області від 15 квітня
2014 року позов задоволено.

Зобов'язано фермерське господарство
«Вікторія» повернути ОСОБА_2 земельну
ділянку площею 6,1098 га, що належать їй
згідно державного акту серії ЯЛ № 479105,
кадастровий номер :04:012:0006, та
земельну ділянку площею 6,1100 га, що
належать їй згідно державного акту
серії ЯИ № 596267, кадастровий номер
:04:012:0007, у зв'язку із закінченням
строку їх оренди.

На вказане рішення суду Фермерського
господарства «Вікторія» подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на незаконність рішення суду,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне
застосування норм матеріального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове, яким
відмовити в задоволені позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом було встановлено, що відповідно
до державного акту на право приватної
власності на землю серії ЯЛ № 479105 (а.с.
8), зареєстрованого 19 травня 2011 року в
книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю під №
00051, у власності ОСОБА_2 перебуває
земельна ділянка загальною площею 6,1098
га, що розташована на території
Плодородненської сільської ради
Михайлівського району Запорізької
області.

Згідно державного акту на право
приватної власності на землю серії ЯИ
№ 596267 (а.с. 9), зареєстрованого 30
листопада 2012 року в книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю під № 00931, у
власності ОСОБА_2 перебуває земельна
ділянка загальною площею 6,1100 га, що
розташована на території
Плодородненської сільської ради
Михайлівського району Запорізької
області.

23 лютого 2004 року попередніми
власниками вказаних земельних ділянок
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були укладені
договори оренди земельних ділянок з ФГ
«Вікторія» строком на 10 років (а.с. 10-12,
15-17). Вказані договори земельних
ділянок були зареєстровані 1 жовтня 2007
року. ОСОБА_4 і ОСОБА_3 померли, а їх
спадкоємцем ОСОБА_2 отримані
вищевказані державні акти в порядку
спадкування, а також перейшли права
орендодавця по вказаним договорам
оренди.

Вказані договори оренди за змістом є
однаковими, та в них зазначені всі
умови, передбачені діючими на час їх
укладення законодавством. Сторони
досягли згоди щодо всіх істотних умов
договору саме 23 лютого 2004 року, а тому
десятирічний строк оренди сплив
23.02.2014р.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 та
покладаючи на ФГ «Вікторія» обов»язок
повернути обидві земельні ділянки
власнику, суд виходив із того, що строк
дії договорів оренди закінчився 23
лютого 2014р., тому орендар незаконно
користується ними до теперішнього
часу.

В апеляційній скарзі відповідач
вказує, що судом з порушенням норм
матеріального права визначено початок
дії договорів оренди, який, на його
думку, починається від дня реєстрації
договорів - 01 жовтня 2007р., тому
неправильно встановлені фактичні
обставини щодо спливу строку дії
оренди 23.02.2014р., що потягло неправильне
вирішення справи на користь позивача.

Дослідивши вказані доводи апелянта,
колегія вважає їх такими, що суперечать
нормам матеріального права, а висновки
суду в цій частині є правильними з
огляду на таке.

23 лютого 2004 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4
укладені договори оренди належних
кожному земельних ділянок з ФГ
«Вікторія» строком на 10 років. В
пунктах 4.1 договорів чітко вказується,
що договір укладається на термін 10
років та діє до 23 лютого 2014р. В пункті 13.3
договорів зазначено, що договір оренди
припиняється у разі закінчення строку,
на який його було укладено.

Відділом Державного комітету по
земельних ресурсах у Михайлівському
районі Запорізької області обидва
договори оренди зареєстровані 01 жовтня
2007 року.

Згідно з актами
приймання-передачі об»єкта оренди за
договором оренди від 23.02.2004р. обидві
земельні ділянки були передані
орендодавцями орендареві саме в цей
строк ( та, зокрема, не пізніше 15.03.2004р. -
як датовано підписи у актах).

Відповідно до частини другої
статті 792 ЦК України відносини щодо
найму (оренди) земельної ділянки
регулюються законом.

Спеціальним законом, яким
регулюються відносини, пов'язані з
орендою землі, є Закон України «Про
оренду землі».

За змістом статей 18, 20 ЗУ «Про
оренду землі» (у редакції, яка була
чинною на момент виникнення спірних
правовідносин) договір оренди землі
підлягає державній реєстрації, якщо
такий договір укладений. Після
державної реєстрації укладеного
договору оренди землі він набирає
чинності.

Відповідно до пунктів 15.2 спірних
договорів оренди земельних ділянок
договори діють з моменту державної
реєстрації.

Частиною першою статті 638 ЦК
України передбачено, що договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши
згоди щодо всіх істотних умов договору
оренди землі, складають і підписують
договір, надаючи згоді встановленої
форми.

Разом із тим цивільні права та
обов'язки, на досягнення яких було
спрямоване волевиявлення сторін при
укладенні спірних договорів,
набуваються після відповідної
державної реєстрації.

У справі, що переглядається,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як орендодавці та ФГ
«Вікторія» як орендар дійшли згоди
щодо істотних умов договорів оренди
земельних ділянок, скріпивши 24 лютого
2004 року договори своїми підписами, що і
є моментом укладення договорів.

Доводи апелянта про те, що
моментом укладення договорів оренди
земельних ділянок є дата їхньої
державної реєстрації (01 жовтня 2007 року)
є помилковим, оскільки відповідно до
зазначених положень договорів оренди
та ЗУ «Про оренду землі» в момент
державної реєстрації набирає чинності
(набуває юридичної сили) договір,
укладення якого вже відбулося, і така
реєстрація не може змінювати моменту
укладання договору.

Таким чином, висновки суду першої
інстанції відповідають матеріалам
справи та застосованим нормам
матеріального права, тому у
відповідності до вимог ст. 308 ЦПК
України апеляційну скаргу слід
відхилити, залишивши без змін
оскаржуване рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фермерського
господарства «Вікторія» відхилити.

Рішення Михайлівського районного суду
Запорізької області від 15 квітня 2014
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді