У х в а л а

02 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого
Ткачука О.С.,

суддів: Амеліна
В.І., Іваненко
Ю.Г.,

Завгородньої І.М.,
Умнової О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 грудня 2013 року
у справі за позовом
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Житомира до ОСОБА_3 про виселення з
житлового приміщення; за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Житомира про визнання права власності
за набувальною давністю та
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року КЕВ м. Житомира
звернувся із позовом до ОСОБА_3, в якому
просив виселити останню з квартири
АДРЕСА_1 у зв'язку з наданням
трикімнатної квартири АДРЕСА_2

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що на
підставі рішення Бердичівського
міськвиконкому від 4 листопада 2008 року
за № 673, сім'я відповідача в складі з
п'яти чоловік отримала трикімнатну
квартиру АДРЕСА_2 за житловою площею,
яка відповідає середній нормі
забезпеченості на одну особу.
Відповідач зобов'язалась звільнити
займану однокімнатну квартиру, однак
зобов'язання не виконала.

У липні 2013 року ОСОБА_3 подала зустрічну
позовну заяву, в якій просила визнати
за нею право власності на однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1 за набувальною
давністю, стягнути з КЕВ м. Житомира
матеріальну шкоду в сумі 449, 30 грн. та
моральну шкоду в сумі 10000 грн. судові
витрати покласти на відповідача.

Позов обґрунтовувала тим, що вона
проживає у спірній квартирі з 1986 року, а
тому згідно ст. 344 ЦК України, як особа,
яка добросовісно заволоділа майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років, набуває право власності
на це майно.

Рішенням Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 3 вересня 2013 року
відмовлено у задоволенні позовних
вимог сторін за безпідставністю.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 21 листопада
2013 року, рішення Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 3 вересня 2013 року в частині
відмови у задоволенні позову
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Житомира про виселення ОСОБА_3
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення про виселення ОСОБА_3 з
квартири АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь Квартирно-експлуатаційного
відділу м. Житомира 172 грн. 05 коп.
судового збору. В решті рішення
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 грудня 2013 року
ОСОБА_3 відмовлено у відкритті
касаційного провадження за її
касаційною скаргою на рішення
апеляційного суду Житомирської
області від 21 листопада 2013 року.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 грудня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального закону, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Згідно із ч. 1 ст. 356 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень подається
протягом трьох місяців з дня ухвалення
судового рішення, щодо якого подано
заяву про перегляд, або з дня ухвалення
судового рішення, на яке здійснюється
посилання, на підтвердження підстав,
установлених п. 1 ч. 1 ст. 355 цього
Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше,
але не пізніше одного року з дня
ухвалення судового рішення, про
перегляд якого подається заява.

Відповідно до ч. 3 ст. 356 ЦПК України у
разі пропущення строку, встановленого
частинами першою, другою цієї статті, з
причин, визнаних поважними, суд за
клопотанням особи, яка подала заяву про
перегляд судового рішення, може
поновити цей строк. Заява про перегляд
судового рішення залишається без
розгляду, якщо особа, яка її подала, не
порушує питання про поновлення цього
строку, а також якщо в поновленні
строку відмовлено. Питання про
поновлення строку для подання заяви
про перегляд судового рішення або про
залишення заяви без розгляду
вирішується судом без виклику осіб, які
беруть участь у справі, та за
результатами розгляду постановляється
відповідна ухвала.

З поданих матеріалів вбачається, що
заявником пропущений строк на подання
заяви про перегляд судового рішення,
при цьому останньою не заявлено
клопотання про його поновлення.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що заяву про перегляд судового
рішення слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 355, 356 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 грудня 2013 року у справі за
позовом Квартирно-експлуатаційного
відділу м.Житомира до ОСОБА_3 про
виселення з житлового приміщення; за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Квартирно-експлуатаційного відділу
м.Житомира про визнання права
власності за набувальною давністю та
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

О.С. Ткачук

Т.

судді:
В.І.
Амелін

Ю.Г. Іваненко

І.М. Завгородня

О.В. Умнова