Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/6734/2014
інстанції - Гайдук С.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М..,

Желепи О.В.

при секретарі - Лапіній К.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «НАДРА» - Мельник Наталії
Василівни на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 24 березня 2014
року

в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «НАДРА» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 24 березня 2014 року
відмовлено у задоволенні позову ПАТ
«КБ «НАДРА» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
«КБ «НАДРА» просить скасувати рішення
суду та ухвалити новее рішення, яким
задовольнити позов. Вважає, що рішення
суду першої інстанції є незаконним,
необґрунтованим, не відповідає нормам
матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі зазначає те, що
суд першої інстанції, в порушення вимог
ст. 212 ЦПК України, дав неналежну оцінку
доказам, не в повному обсязі встановив
обставини, які мають значення для
справи. Судом не було взято до уваги, що
мало місце порушення п.3.1.4. договору №
050/27/07-ф від 25 липня 2007 року.

У судове засідання апеляційного суду
відповідачі не прибули в п'яте, про час
та місце розгляду справи були
повідомлені, про що свідчать
повідомлення про вручення поштових
відправлень, заперечення на апеляційну
скаргу, направлені апеляційному суду
відповідачем ОСОБА_3

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 25 липня 2007 року
ВАТ КБ «Надра», яке змінило назву на ПАТ
КБ «Надра», уклало з ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Договір «Автопакет» № 050/27/07-Ф,
відповідно до умов якого банк надав
позичальнику ОСОБА_3 кредит в сумі 22 990,00
Євро на придбання транспортного засобу
«Ягуар», державний номер НОМЕР_1,
строком до 24 липня 2014 року, зі сплатою
10,65% річних за користування кредитними
коштами (а.с. 4-7).

Відповідно до п.2.2.1. даного договору
позичальник повертає кредит та сплачує
банку передбачені п. 1.1.3.1. цього
договору відсотки безготівковим
перерахуванням або внесенням
готівкових коштів на поточний рахунок
№ НОМЕР_2 у порядку, передбаченому п.2.2.3.
цього Договору, шляхом сплати
мінімально необхідного платежу у
валюті кредиту. Щомісячна сума
мінімально необхідного платежу
складає 440,00 Євро.

Згідно з п.2.2.3 цього ж договору
позичальник вносить чергові
мінімальні платежі по Кредиту,
визначені у п. 2.1.1., 2.2.2. цього Договору,
щомісячно до 18 числа поточного місяця,
а Банк здійснює списання з поточного
рахунку на рахунок погашення
заборгованості до 20 числа поточного
місяця.

Позивач повністю виконав перед ОСОБА_3
свої зобов'язання, передбачені умовами
кредитного договору «Автопакет» №
050/27/07-Ф.

Згідно з п.5.1 кредитного договору у
випадку несвоєчасного погашення
кредиту або процентів за ним
позичальник сплачує банку пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла
на час виникнення заборгованості, від
несвоєчасно сплаченої суми за кожен
день прострочення.

Відповідно до п.5.2. кредитного договору
у разі порушення позичальником вимог
п.4.3.1, 4.З.2., 4.3.7. Кредитного договору,
позичальник зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 10% від суми
кредиту.

Згідно п. 3.2.1. Кредитного договору
поручитель ОСОБА_4 зобов'язався
відповідати перед позивачем за належне
виконання ОСОБА_3 взятих на себе
зобов'язань згідно Кредитного
договору.

Згідно п. 3,2.2.-3.2.4. Кредитного договору
поручитель відповідає перед
кредитором у повному обсязі.
Позичальник і поручитель відповідають
перед Кредитором як солідарні
боржники. Відповідальність поручителя
виникає у випадку невиконання
позичальником будь-якої частини
зобов'язання, так і при невиконанні
позичальником зобов'язання в цілому.

Внаслідок неналежного виконання
ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним
договором у неї виникла заборгованість
перед позивачем.

Відповідно до наданого позивачем
розрахунку станом на 28 травня 2010 року
заборгованість ОСОБА_3 становить: по
кредиту 216 408,05 грн. в тому числі
прострочена заборгованість - 38673,05 грн.;
прострочена заборгованість по сплаті
процентів за користування кредитом 11
651,89 грн., пеня за порушення строку
сплати ануїтету 7 232,49 грн.; штраф за
порушення умов п.5.2. договору в розмірі
25 242,03 грн., а всього 260 534,46 грн.

Також судом встановлено, що рішенням
Франківського районного суду м. Львова
від 31 травня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_6, треті особи на
стороні позивача ВАТ КБ «Надра», ЗАТ
«Українська акціонерна страхова
компанія АСКА», ОСОБА_4, про стягнення
майнової шкоди було стягнуто з ОСОБА_6
на користь вигодонабувача ВАТ КБ
«Надра» 224 640,00 грн. Дане рішення ПАТ КБ
«Надра» не оскаржувалось, набуло
законної сили і звернуто до
примусового виконання (а.с.129-130, 123).

У липні 2010 року позивач звернувся до
суду з даним позовом. Посилаючись в
обґрунтування позовних вимог на
порушення ОСОБА_3 зобов'язання за
кредитним договором від 25 липня 2007 року
№ 050/27/07-Ф, просив постановити рішення,
яким стягнути з позичальника ОСОБА_3 та
її поручителя ОСОБА_4 солідарно
заборгованість за вказаним кредитним
договором у розмірі станом 28 травня 2010
року в сумі 260 534,46 грн.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, у
письмових запереченнях зазначала, що
автомобіль «Ягуар», державний номер
НОМЕР_1, який був придбаний в кредит за
кошти, отримані нею на підставі
Договору «Автопакет» № 050/27/07-Ф від 25
липня 2007 року, був викрадений у ОСОБА_6,
який на той час керував цим автомобілем
на підставі довіреності. Страхова
компанія, з якою був укладений договір
страхування автомобілю, не визнала
даний випадок страховим і відмовила у
виплаті страхового відшкодування.
ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_6,. як винної особи на
користь вигодонабувача ВАТ КБ «Надра»
224 640 грн.. Рішенням суду від 31 травня 2013
року позов було задоволено та стягнуто
з ОСОБА_6 на користь вигодонабувача ВАТ
КБ «Надра» 224 640,00 грн., рішення набрало
законної сили та звернуто до виконання,
а тому позовні вимоги щодо стягнення з
неї на користь банку заборгованості є
безпідставними, оскільки ст. 61
Конституції України заборонено
подвійну цивільно-правову
відповідальність.. Заборгованість по
пені в розмірі 7 232,49 грн. та штрафу 25 242,03
грн. утворилась не з її вини, що
встановлено рішенням суду від 31 травня
2013 року, і не підлягає до стягнення
відповідно до ст. 551 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
рішенням суду від 31 травня 2013 року на
користь позивача, як вигодонабувача,
була стягнута сума 224 640, 00 грн., яка
відповідає сумі заборгованості за
кредитом та простроченої
заборгованості по сплаті процентів
відповідно до договору «Автопакет» №
050/27/07-Ф, і повторне її стягнення є
подвійним стягненням, отже вимоги
позивача необґрунтовані і до
задоволення не підлягають.

Судова колегія не погоджується з
такими висновками суду, вважає, що вони
не відповідають умовам договору
сторін, обставинам справи та вимогам
закону.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що позивачем було
надано грошові кошти відповідачу
ОСОБА_3 на умовах договору «Автопакет»
№ 050/27/07-Ф, а остання зобов'язалась їх
повернути, сплатити проценти та інші
платежі, передбачені умовами договору.

В порушення умов договору відповідач
ОСОБА_3 свої зобов'язання не виконувала,
внаслідок чого у неї виникла
заборгованість перед банком, яка
станом на 28 травня 2010 року становить: по
кредиту 216 408,05 грн. в тому числі
прострочена заборгованість - 38673,05 грн.;
прострочена заборгованість по сплаті
процентів за користування кредитом 11
651,89 грн.

Відповідно до умов договору позивачем
нарахована пеня за порушення строку
сплати ануїтету, яка за період з 26
червня 2009 року по 27 травня 2010 року
становить 7 232,49 грн.; а також відповідно
до п. 5.2 договору штраф розмірі 25 242,03
грн..

Судова колегія не погоджується із
запереченнями відповідача про те, що
відсутні підстави для нарахування
штрафу, оскільки п. 5.2 договору
передбачено зобов'язання позичальника
сплатити штраф у розмірі 10% від суми
кредиту за кожен випадок порушення
вимог пп. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10.

П. 4.3.2 договору встановлено, що
позичальник зобов'язаний суворо
дотримуватись положень договору, що не
було виконано відповідачем ОСОБА_3

Колегія суддів не погоджується також з
доводами відповідача, на підставі яких
суд першої інстанції дійшов до
висновку про те позов не підлягає
задоволенню, оскільки рішенням
Франківського районного суду м. Львова
від 31 травня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_6, треті особи на
стороні позивача ВАТ КБ «Надра», ЗАТ
«Українська акціонерна страхова
компанія АСКА», ОСОБА_4, про стягнення
майнової шкоди було стягнуто з ОСОБА_6
на користь вигодонабувача ВАТ КБ
«Надра» 224 640,00 грн.

Як вбачається із зазначеного рішення
суду, ОСОБА_3 звернулась до
Франківського районного суду м. Львова
з позовом про відшкодування шкоди до
ОСОБА_6, посилалась в обґрунтування
позовних вимог на те, що ЗАТ
«Українська акціонерна страхова
компанія АСКА» відмовила їй у виплаті
страхового відшкодування за договором
страхування транспортного засобу від 1
лютого 2010 року, не визнавши викрадення
транспортного засобу, який на час
викрадення перебував у ОСОБА_6,
страховим випадком, просила стягнути з
останнього 224 640,00 грн. - суму, яка не була
виплачена страховиком як страхове
відшкодування.

З наведеного слідує, що правовідносини,
які виникли між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не
пов'язані із правовідносинами, які
виникли між ПАТ «КБ «НАДРА» і ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на підставі договору
«Автопакет» № 050/27/07-Ф від 25 липня 2007
року.

Враховуючи те, що ПАТ «КБ «НАДРА» в
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 не
був стороною, будь-яких вимог до ОСОБА_6,
з яким у банку відсутні договірні
відносини, не заявляв, згоди на
стягнення з ОСОБА_6 майнової шкоди не
давав, а також те, що рішення
Франківського районного суду м. Львова
на даний час не виконане, судова
колегія вважає, що стягнення з ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 заборгованості за укладеним з
ними кредитним договором не є
повторним чи подвійним її стягненням.

З огляду на наведене, позовні вимоги
ПАТ «КБ «НАДРА» підлягають
задоволенню, оскільки встановлено, що
внаслідок неналежного виконання
відповідачами зобов'язання за
договором, порушене право ПАТ «КБ
«НАДРА», у зв'язку з чим рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України з відповідачів на користь
позивача підлягають стягненню в рівних
частках судові витрати 1 700 грн. по
сплаті судового збору, 120 грн. по сплаті
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш
и л а:

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний Банк «НАДРА» - Мельник
Наталії Василівни задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 24 березня 2014 року
скасувати.

Ухвалити в справі нове рішення
наступного змісту.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «НАДРА» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на
користь Публічного акціонерного
товариства «Комерційний Банк «НАДРА»
заборгованість за договором
«Автопакет» № 050/27/07-Ф від 25 липня 2007
року в розмірі 260 534,46 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
судові витрати в розмірі 1820 грн. в
рівних частках з кожного..

Рішення може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: