РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі :

Головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю

секретаря судового засідання Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, який зареєстровано 29 травня 2010 року. За час перебування у шлюбі у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває повністю на її утриманні. Більше року відповідач проживає окремо, допомогу на утримання дитини не надає, участі у його вихованні не приймає, а тому просить стягнути з нього в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач заявлені нею в позовній заяві вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що для належного утримання та виховання дитини витрачає в місяць приблизно 1860 грн, а тому просить стягнути з ОСОБА_2 в її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн щомісячно.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти:

Сторони - позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 травня 2010 року у Хмелиськівській сільській раді Підволочиського району, актовий запис № 3, про що свідчить свідоцтво про шлюб НОМЕР_2 від 29 травня 2010 року.

За час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження НОМЕР_3, видане виконавчим комітетом Хмелиськівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області 24 лютого 2014 року.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 від 06 листопада 2014 року, позивач разом із сином ОСОБА_3 проживають у будинку разом із батьками. З серпня 2013 року ОСОБА_4 з дружиною не проживає. Участі у вихованні сина не приймає.

Відповідач після розірвання шлюбу в добровільному порядку кошти на утримання дитини надає не регулярно.

Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно яких, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що дитина виховується позивачем і потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, у зв'язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, хоч не має постійного місця роботи. Судом не встановлено, а відповідачем не подано ніяких доказів про те, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків по утриманню неповнолітнього сина.

Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини з урахуванням матеріального положення обох сторін, стану здоров'я дитини тієї обставини, що дитина перебуває на повному утриманні позивача, слід задовольнити шляхом стягнення із відповідача в її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи стягувати з 08 грудня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст., ст. 10,15,30, 60, 212, 213, 215, 294, 296, 367 ЦПК України, ст. ст. 180, 183,184, 191 Сімейного кодексу України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя с. Гнилички Підволочиського району Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки с. Хмелиська Підволочиського району Тернопільської області, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи стягувати з 08 грудня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 243,60 гривень судового збору в дохід держави.

Рішення суду в частині стягнення із з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітню дитину в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий