Справа № 2-н-889/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2014 року суддя
Солом'янського районного суду м. Києва
Демидовська А.І., розглянувши заяву
ОСОБА_1 про видачу судового наказу про
стягнення з Комунального підприємства
„Індустріальне" заборгованості по
заробітній платі при звільнені, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник 03.12.2014 року звернувся до суду із
заявою про видачу судового наказу про
стягнення з Комунального підприємства
„Індустріальне" заборгованості по
заробітній платі при звільнені,
посилаючись на те, що наказом № 437 - к
від 15.10.2014 року був звільнений з
займаної посади за власним бажанням.

При цьому зазначив, що при
звільнені з посади КП „Індустіальний"
не було виплачено заробітну плату за
жовтень 2014 року, компенсацію за
невикористану відпустку та розрахунок
при звільнені, який станом на 15.10.2014
року складав 10 976 гривень 38 копійок.

Наказне провадження - це спрощений
порядок розгляду справи, тому вимоги,
за якими видаються судові накази, мають
бути безспірними, а із поданої суду
заяви і доданих до неї документів
вбачається спір про право.

Так, згідно ст.ст. 95, 96 ЦПК України
судовий наказ може бути виданий лише за
безспірними вимогами, про стягнення
нарахованої, але не виплаченої
працівникові суми заробітної плати і
лише щодо стягнення з боржника
заробітної плати, нарахування якої
здійснено відповідно до чинного
законодавства та умов трудового
договору (контракту), колективного
трудового договору і штатного розпису,
і з наданих заявником документів можна
було б чітко визначити її розмір.

Однак заявником не надано достатньо
доказів безспірності вимоги та
документальне підтвердження
правильності розрахунку
заборгованості по заробітній платі та
її періоду виходячи з кількості
відпрацьованих днів на день подачі
заяви до суду.

Так, заявник ставить питання про
стягнення з боржника заробітної плати
у розмірі 10 976, 38 грн., надаючи при цьому
розрахунок заборгованості не
засвідчений належним чинно, що
викликає сумніви у безспірності таких
вимог, оскільки для отримання судового
наказу заявнику необхідно надати суду
документи, що безспірно підтверджують
розмір заборгованості працедавця із
заробітної плати, тобто довідку про
заборгованість із заробітної плати,
яку видає бухгалтерія підприємства або
фізична особа-працедавець, де працював
заявник.

Отже, дані вимоги повинні розглядатись
в порядку позовного провадження,
оскільки із заяви і доданих до неї
документів вбачається спір про право, а
наказне провадження є спрощеним
порядком розгляду справи, тому вимоги,
за якими видаються судові накази, мають
бути безспірними.

Виходячи з викладеного, а також
відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України
вважаю необхідним відмовити заявнику у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
95, 96, 100 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

У прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу
судового наказу про стягнення з
Комунального підприємства
„Індустріальне" заборгованості по
заробітній платі при звільнені -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
Апеляційний суд м. Києва протягом
десяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, яка подається
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали.

Суддя: А.І. Демидовська