Центрально-Міський районний суд
буд.111 м. м. Макіївка Донецька область
Справа № 270/506/14-ц
Провадження № 2/270/634/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2014 року Центрально-Міський
районний суд м. Макіївки Донецької
судді Єрьоміна Д.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Макіївки
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Макіївської міської ради про визнання
права власності за набувальною
давністю, суд -
ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Макіївської міської ради
про визнання права власності за
набувальною давністю, мотивуючі свої
вимоги тим, що на підставі рішення
Народного суду Центрально-Міського
району м. Макіївки від 26.12.1969 року
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить по 1/2 частині
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та після її
смерті до нотаріальної контори
звернулися ОСОБА_3 та мати померлої
ОСОБА_5, при цьому ОСОБА_3 отримав
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 22.05.1992 року у вигляді 1/4
частини вказаного домоволодіння, а
інша 1/2 частка спадкового майна ОСОБА_4
залишилась не прийнятою ОСОБА_5, яка так
і не звернулась до нотаріальної
контори для отримання свідоцтва про
право на спадщину за законом, у свою
чергу ОСОБА_3 також не оформив на себе 1/4
частку домоволодіння, від прийняття
якого фактично відмовилась ОСОБА_5
21.07.1999 року ОСОБА_3 склав заповіт,
відповідно до якого усе належне йому
майно він заповідав йому ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер. На підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом він є спадкоємцем майна
ОСОБА_3, а саме 3/4 частин домоволодіння,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1. З
моменту оформлення права власності на
вказане майно, тобто з 13.10.2001 року він
постійно та відкрито користувався
вказаним домоволодінням, у тому числі і
1/4 частиною, яка йому не належала. На
підставі викладеного, просив суд
визнати за ним право власності на 1/4
частину домоволодіння, що розташоване
за адресою: АДРЕСА_1 за набувальною
давністю, яке складається з
домоволодіння під літерою «А»,
житловою площею 36, 41 кв.м., літньої кухні
під літерою «Б-1», вбиральні під літерою
«Г-1», гаражу під літерою «Д-1».
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи був повідомлений своєчасно та
належним чином, відповідно до вимог ч. 5
ст. 76 ЦПК України, але надав суду заяву
про розгляд справи у його відсутність,
в якій також просив суд розглянути
справу за участю його представника -
Представник позивача, який діє на
підставі договору про надання правових
послуг адвоката - ОСОБА_6, у судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі та
просив суд визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/4 частину домоволодіння,
що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за
набувальною давністю, яке складається
з домоволодіння під літерою «А»,
житловою площею 36, 41 кв.м., літньої кухні
під літерою «Б-1», вбиральні під літерою
«Г-1», гаражу під літерою «Д-1», а також
не заперечував проти винесення
заочного рішення по справі.
Представник відповідача Макіївської
міської Ради в судове засідання не
з'явився за невідомими суду причинами,
про день та час розгляду справи
Макіївська міська Рада була
повідомлена своєчасно та належним
чином, про що свідчить зворотна
розписка про отримання судової
повістки, яка долучена до матеріалів
справи /а.с. 98/. Заяв щодо відкладення
справи розглядом, або щодо розгляду у
відсутності представника Макіївської
міської ради до суду не надходило.
Згідно зі ст. 224 ЦПК України суд вирішив
можливим розглянути справу на підставі
наявних доказів у справі у відсутність
представника відповідача, який не
з'явився, проти чого не заперечував
представник позивача.
Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги задоволенню
не підлягають з наступних підстав.
Так в судовому засіданні судом було
встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
підставі мирової угоди та ухвали
Народного суду Центрально-Міського
району від 26.12.1969 року належить
домоволодіння, що розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, право власності яких
було зареєстровано в КП «БТІ м.
Макіївки» 15.04.1992 року /а.с. 34-35/.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 від 31.08.1991 року /а.с.
Як вбачається з листа першої
Макіївської державної нотаріальної
контори від 10.02.2014 року № 527/01-16 та
інформаційних довідок зі спадкового
реєстру після смерті ОСОБА_4 до
нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини за законом
звернулись чоловік ОСОБА_3 та мати
Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом ОСОБА_3 є
спадкоємцем майна померлої ОСОБА_4 у
вигляді 1/4 частини домоволодіння,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та 1/4
частини грошових вкладів /а.с. 37/.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2 від 17.10.2001 року /а.с.
На підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 15.04.2002 року
ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлого
ОСОБА_3 відповідно до заповіту,
посвідченого Першою макіївською
державною нотаріальною конторою 21.07.1992
року за № 2-3991, у вигляді 3/4 частини
житлового домоволодіння та споруд, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та
складається з житлового будинку під
літерою «А-1», житловою площею 36, 41 кв.м.,
літньої кухні під літерою «Б-1»,
вбиральні під літерою «Г-1», гаражу під
літерою «Д-1» /а.с. 12/.
Як вбачається з актового запису про
смерть № 1940 від 29.10.1992 року ОСОБА_5
померла ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 46/.
Відповідно до листа першої Макіївської
державної нотаріальної контори від
21.03.2014 року, інформаційних довідок зі
спадкового реєстру (спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину) та
(заповіти/спадкові договори), із заявою
про прийняття спадщини, яка відкрилась
після смерті ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4 ніхто не звертався,
спадкова справа не заводилась /а.с. 80-82/.
Згідно листа Макіївської міської Ради
міська Рада не зверталася до суду із
заявою про визнання відумерлою
спадщини та передачу у власність
територіальної громади м. Макіївка
домоволодіння (або його частини),
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.
85/, а відповідно до листа КУ
«Макіївський міський архів»
Макіївської міської ради від 21.03.2014
року № 02-52, згідно архівних даних право
власності на нерухоме майно, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, було
зареєстровано - 1/4 частину житлового
будинку за ОСОБА_4 на підставі рішення
народного суду Центрально-Міського
району м. Макіївки від 26.12.1969 року, а ?
частини житлового будинку за ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 15.04.2002 року №
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України,
правом власності є право особи на річ
(майно) яке вона здійснює відповідно до
закону своєю волею, незалежно від волі
Згідно положень ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування і розпорядження своїм
майном. На зміст права власності не
впливає місце проживання власника та
місце знаходження майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України
право власності припиняється у разі
Згідно з ч. 1 та ч. 4 ст. 344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено ЦК
України. Право власності у порядку
набувальної давності на нерухоме
майно, транспортні засоби, цінні папери
набуваються за рішенням суду.
Згідно з п. 8 прикінцевих та перехідних
положень ЦК, правила ст. 344 ЦК про
набувальну давність поширюються також
на випадки, коли володіння майном
почалося за три роки до набрання
чинності цим Кодексом.
Відповідно до роз'яснень п. 9 постанови
Пленуму вищого спеціалізованого суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014
року «Про судову практику в справах про
захист права власності та інших
речових прав» особа, яка добросовісно
заволоділа чужим майном і продовжує
відкрито, безперервно володіти
нерухомим майном протягом десяти років
або рухомим майном - протягом п'яти
років, набуває право власності на це
майно (набувальна давність), якщо інше
не встановлено ЦК. При вирішенні
спорів, пов'язаних із набуттям права
власності за набувальною давністю,
суди повинні враховувати, зокрема,
таке: володіння є добросовісним, якщо
особа при заволодінні чужим майном не
знала і не могла знати про відсутність
у неї підстав для набуття права
власності; володіння визнається
відкритим, якщо особа не приховувала
факт знаходження майна в її володінні.
Вжиття звичайних заходів щодо
забезпечення охорони майна не свідчить
про приховування цього майна;
володіння визнається безперервним,
якщо воно не переривалось протягом
всього строку набувальної давності. У
разі втрати не із своєї волі майна його
давнісним володільцем та повернення
цього майна протягом одного року або
пред'явлення протягом цього строку
позову про його витребування
набувальна давність не переривається
(частина третя статті 344 ЦК). Не
переривається набувальна давність,
якщо особа, яка заявляє про давність
володіння, є сингулярним чи
універсальним правонаступником,
оскільки в цьому разі вона може
приєднати до часу свого володіння
увесь час, протягом якого цим майном
володіла особа, чиїм спадкоємцем
(правонаступником) вона є (частина
друга статті 344 ЦК).
З урахуванням наведеного судом
встановлено, що позивач ОСОБА_1 з
ІНФОРМАЦІЯ_3 добросовісно, відкрито та
безперервно володів і користувався,
ніс тягар утримання 1/4 частиною
домоволодіння, що розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4,
померлій ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджено
матеріалами справи, а саме квитанціями
про сплату житлово-комунальних послуг
за період з 2001 року по 2014 рік та актом
комітету самоврядування населення
«Бажановський» № 351 від 08.04.2014 року /а.с.
Відповідно до довідки характеристики
КП «БТІ м. Макіївки» від 15 квітня 1992
року, яка була видана ОСОБА_3 для
прийняття спадщини, житлова площа
будинку, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, складає 36, 41 кв.м. /а.с. 36/
Відповідно до технічного паспорту КП
«БТІ м. Макіївки» від 07.04.2009 року,
виданого позивачу ОСОБА_1, на житловий
будинок, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, загальна площа житлового
будинку складає 36, 5 кв.м., а житлова 36, 10
Згідно акту КП «БТІ м. Макіївки» від
07.04.2014 року при проведені
інвентаризації домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1, було встановлено, що
на земельній ділянці є тимчасова
споруда сарай під літерою «В», колодязь
під літерою «К» тимчасова споруда та
літня кухня під літерою «Б», що
зруйнована, а також зазначено, що в
результаті перерахунку площі
кухонного вогнища, загальна площа
житлового будинку змінилась з 73, 39 кв.м.
на 72, 6 кв.м. /а.с. 16/.
Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Ст. 10 ч. 3 і ст. 60 ч.ч. 1, 4 ЦПК України,
передбачено, що кожна із сторін
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог ст. 58 ч.ч. 1, 3 ЦПК
України, належними є докази, що містять
інформацію щодо предмета доказування.
Таким чином, в судовому засіданні було
встановлено, що позивач ОСОБА_1 ставить
питання про визнання права власності
за набувальною давністю на 1/4 частину
домоволодіння, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 36, 41
кв.м., а також на літню кухню під літерою
«Б-1», вбиральню під літерою «Г-1»,
гаражу під літерою «Д-1», але як було
встановлено судом в судовому
засіданні, а саме відповідно до довідки
характеристики КП «БТІ м. Макіївки» від
15 квітня 1992 року, житлова площа будинку
в розмірі 36, 41 кв.м. є загальною житловою
площею усього будинку, а не 1/4 частини
спірного домоволодіння, і у позивача
ОСОБА_1 вже виникло право власності на
3/4 частки з цієї житлової площі будинку
та господарчих споруд, відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 15.04.2002 року, в зв'язку з
чим суд позбавлений можливості
визначити розмір 1/4 частки спірного
домоволодіння на яку претендує позивач
ОСОБА_1, оскільки представник позивача
ОСОБА_6, відмовився від проведення
технічної інвентаризації, посилаючись
на копію технічного паспорту КП «БТІ м.
Макіївки» від 07.04.2009 року, де загальний
розмір житловою площі зазначено 36, 5
кв.м., а також в даному разі суд
позбавлений можливості визначити
обсяг і спірного нерухомого майна,
оскільки відповідно до акту КП «БТІ м.
Макіївки» від 07.04.2009 року, літня кухня
під літерою «Б» - зруйнована, а в
результаті перерахунку площі
кухонного вогнища, загальна площа
житлового будинку змінилась з 73, 39 кв.м.
З урахуванням наведеного, суд вважає за
необхідне відмовити в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за
ним право власності на 1/4 частину
домоволодіння, що розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 36, 41
кв.м., а також літню кухню під літерою
«Б-1», вбиральню під літерою «Г-1»,
гаражу під літерою «Д-1», за набувальною
давністю, оскільки в під час судового
розгляду виникли протиріччя в житловій
та загальній площі спірного
домоволодіння та обсягу житлових
споруд, які суд не має можливості
усунути під час розгляду справи, так як
представник позивача відмовився від
проведення технічної інвентаризації,
що позбавляє суд зазначити необхідні
технічні характеристики об'єкта
нерухомого майна в судовому рішенні, що
в подальшому також стане перепоною і
при здійснення реєстрації судового
рішення в реєстраційній службі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
316, 317, 321, 344, 346 ЦК України, Постановою
Пленуму вищого спеціалізованого суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав» № 5
від 07 лютого 2014 року, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 158,
213, 215, 224 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до Макіївської міської ради про
визнання права власності за
набувальною давністю - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за заявою
відповідача, поданою протягом 10-ти днів
з дня отримання його копії, а іншими
учасниками процесу рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області,
через суд першої інстанції, шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня отримання його копії.

Заочне рішення надруковано суддею у
нарадчій кімнаті в 1-му примірнику.

Суддя: