У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Черненко В.А.,
Лесько О.О., Червинської
М.Є.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Лутугинського районного
суду Луганської області від 5 вересня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Луганської області від 11 грудня 2013
року, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» звернулося до суду з
указаним позовом, в якому просило
стягнути з відповідача заборгованість
за кредитним договором від 16
жовтня 2008 року у сумі 21 616 грн 04 коп., яка
складається з: заборгованості за
кредитом - 20 732 грн 21 коп..,
заборгованості за відсотками 819 грн 78
коп., заборгованості за комісією - 64 грн
05 коп., та судові витрати у розмірі 229
грн 40 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 16
жовтня 2008 року між товариством з
обмеженою відповідальністю
«ПростоФінанс» та відповідачем було
укладено кредитний договір, відповідно
до умов якого відповідач отримав
кредит на умовах платності та
строковості у розмірі 42 700 грн зі
сплатою 13,99% річних за користування
кредитними коштами, з кінцевим
терміном повернення 10 жовтня 2013 року.
Відповідач свої зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконував, внаслідок чого утворилася
заборгованість, яка станом на 10
листопада 2012 року склала 21 616 грн 04 коп.
18 травня 2012 року між товариством з
обмеженою відповідальністю
«ПростоФінанс» та товариством з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» було укладено договір
купівлі-продажу кредитного портфелю,
відповідно до якого товариство з
обмеженою відповідальністю
«ПростоФінанс» відступила право
грошової вимоги за кредитним договором
від 16 жовтня 2008 року товариству з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи».

Рішенням Лутугинського районного суду
Луганської області від 5
вересня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 11 грудня 2013 року, позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» заборгованість за
кредитним договором у сумі 21 616 грн 04
коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить судові
рішення скасувати, ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
та обґрунтованість судових рішень в
межах касаційного оскарження, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про задоволення позову, з
висновком якого погодився й
апеляційний суд, правильно встановив
характер спірних правовідносин сторін
у справі та застосував норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішив спір з
урахуванням конкретних обставин
справи з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку про те, що судами
при розгляді справи були допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами
для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Лутугинського районного суду
Луганської області від 5 вересня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Луганської області від 11 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

О.О. Лесько

М.Є. Червинська