Справа № 446/637/13
Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.І.
Провадження № 22-ц/783/1960/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

Головуючого судді:
Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В.,
Павлишина О.Ф.

Секретар: Гацій І.І.

З участю: позивачки ОСОБА_4 та її
представника ОСОБА_3, відповідача
ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Кам»янка-Бузького районного суду
Львівської області від 17 січня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
ОСОБА_6 про витребування майна з чужого
незаконного володіння,-

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням
Кам»янка-Бузького районного суду
Львівської області від 17 січня 2014 року
позов ОСОБА_4 задоволено.

Витребувано у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
причіп реєстраційний номер НОМЕР_1
марки 1 ПТС-2 1995 року, заводський номер
НОМЕР_4.

Витребувано у ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4
автомобіль марки ВАЗ 21061 ДНЗ НОМЕР_2.

Рішення суду оскаржила відповідачка
ОСОБА_2

В апеляційній скарзі зазначає, що
вважає оскаржуване рішення таким, що
ухвалене з порушенням вимог
матеріального та процесуального права.

Суд неповно та необ»єктивно дослідив
всі обставини справи, а саме: не
визначив по яких індивідуальних чи
родових ознаках зібраний з підручних
агрегатів причіп, яким користувалася
відповідачка після смерті свого
чоловіка.

Суд не врахував ст. 184 ЦК України, якою
передбачено, що річ є визначеною
індивідуальними ознаками, якщо вона
наділена тільки їй властивими
ознаками, що відрізняють її з поміж
інших однорідних речей,
індивідуалізуючи її. Речі, визначені
індивідуальними ознаками, є
незамінними.

Причіп, яким користувалася
відповідачка, немає індивідуального
заводського та реєстраційного номеру,
а тому не може бути індивідуально
визначеною річчю, що зазначена в
свідоцтві про реєстрацію машини серії
НОМЕР_3, виданим 31.05.2005 року, а відтак,
позивач не може вважатися власником
причепу, яким користується
відповідачка, документи на який
відсутні.

Крім цього, причіп яким вона
користується не може вважатися
причіпом марки 1-ПТС-2, так як не
відповідає характеристикам причепу
такої марки, що підтверджується
долученими фотокопіями.

Просить рішення суду в частині
витребування у відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача ОСОБА_4 причіп-
реєстраційний номер НОМЕР_1 марки 1ПТС-2/
1995 року,заводський номер НОМЕР_4
скасувати та в задоволенні позову в цій
частині відмовити.

Заслухавши пояснення відповідачки
ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на
підтримання доводів апеляційної
скарги, заперечення з приводу
апеляційної скарги позивача ОСОБА_4 та
його представника ОСОБА_5, вивчивши
матеріали цивільної справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Матеріалами справи та судом
встановлено, що ОСОБА_4 є власником
причіпа реєстраційний номер НОМЕР_1,
марки 1 ПТС-2, 1995 року випуску,
заводський номер НОМЕР_4. Особливі
відмітки - зібраний з агрегатів. Має
право керувати ОСОБА_7. Зазначене вище
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію машини ( а.с.6).

Спірний причіп знаходиться на подвір»ї
відповідачки ОСОБА_2, яка після смерті
свого чоловіка, а брата позивача ОСОБА_4
не бажає повертати причіп його
власнику.

Відповідно до ст.184 ЦК України річ є
визначеною індивідуальними ознаками,
якщо вона наділена тільки їй
властивими ознаками, що вирізняють її
з-поміж інших однорідних речей,
індивідуалізуючи її.

Доводи апелянта про те, що спірний
причіп не наділений індивідуальними
ознаками спростовується свідоцтвом
про реєстрацію серія НОМЕР_3 від 31
травня 2005 року ( а.с.6).

Стаття 316 ЦК України зазначає, що правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ст.321 ЦК України право
власності є непорушним і ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст. 387 ЦК України власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Виходячи із вище зазначеного, колегія
суддів вважає, що оскаржуване рішення
суду першої інстанції є законним,
обґрунтованим та справедливим.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Підстав для скасування рішення суду
колегія не вбачає, оскільки таке
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. 307 ч.1 п.1, 308 ч.1, 314 ч.1п.1,
315,317,319 ЦПК України,- колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в і д х и л и т
и .

Рішення Кам»янка - Бузького районного
суду Львівської області від 17 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий
Ю.Р.Мікуш

Судді
А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин