АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/5611/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1243/14
Головуючий у 1-й інстанції Якимець Т.Є.
Доповідач Кузнєцова О. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Хіль Л.М,, Чічіля В.А.

за участю секретаря: Колодюк О.П.

за участю представника відповідача ТДВ СК «Провіта» Кендюх Т.В., представника позивача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта", ОСОБА_4

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 лютого 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта", ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 року позивачка звернулась із вказаним позовом та просила суд стягнути з ТДВ СК «Провіта» на її користь матеріальну шкоду в сумі 17450 грн., витрати на оплату послуг експертного дослідження й послуг зв'язку при проведенні експертного дослідження в сумі 438,76 грн., оплату послуг доставки дверей для автомобіля в сумі 120,00 грн., а з відповідача ОСОБА_4 суму витрат товарної вартості автомобіля у розмірі 5650,12 грн., моральну шкоду в сумі 5000,00 грн.

В обґрунтування позову посилалась на те, що 22 вересня 2012 року у м. Кременчуці сталась ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6, що на праві власності належить ОСОБА_5 В результаті ДТП її автомобілю була завдана шкода.

Постановою Крюківського районного суду Полтавської області від 1 березня 2013 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності судом була призначена судова авто-технічна експертиза, відповідно до висновку якої в даній дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_6 невідповідностей вимогам ПДР, які б з технічної точки зору знаходились в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди, не вбачається, винним у даній ДТП є ОСОБА_5

Про настання страхового випадку позивачка повідомила ТДВ СК «Провіта» з яким ОСОБА_4 уклав договір страхування цивільно-правової відповідальності, однак отримала відмову у страховому відшкодуванні, що стало причиною звернення до суду для захисту своїх прав.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 лютого 2014 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково.

Стягнуто з ТДВ СК «Провіта» на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 16450 грн.00 коп., витрати на оплату послуг експертного дослідження в сумі 400 грн. 00 коп. та витрати на оплату послуг транспортування в сумі 120 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму втрат товарної вартості автомобіля у розмірі 5650 грн. 12 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн. 00 коп.

Стягнуто на користь ОСОБА_5 судовий збір: з ТДВ СК «Провіта» в сумі 169 грн. 70 коп., з ОСОБА_4 в сумі 66 грн. 50 коп.

Не погодившись з даним рішенням місцевого суду, його в апеляційному порядку окремо один від одного оскаржили ТДВ СК «Провіта» та ОСОБА_4 і прохали скасувати рішення та ухвалити нове, яким у позовних вимогах ОСОБА_5. відмовити у повному обсязі. Посилалися на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 22 вересня 2012 року о 12.20 год. по вул. Гагаріна біля перехрестя з вул. Першотравневою у м. Кременчуці сталась ДТП за участю автомобіля Opel Meriva, д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6, що на праві власності належить ОСОБА_5

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Крюківського районного суду Полтавської області від 01.03.2013 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, а саме відсутність вини ОСОБА_6 у вчиненні даного ДТП.

З висновку комплексної судової автотехнічної експертизи №1014 від 29.11.2012 року Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім М.С. Бокаріуса вбачається, що в даній обстановці дії водія «Opel-Meriva» ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.п. 12.3, 13.3 «Правил дорожнього руху України» і з технічної точки зору знаходились в причиному зв'язку з виникненням даної пригоди, а в діях водія автомобіля «Toyota-Avensis» ОСОБА_6 невідповідностей вимогам «Правил дорожнього руху України», які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди, не вбачається.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Opel-Meriva, ОСОБА_4 за шкоду, заподіяну третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, застрахована в ТДВ «СК «Провіта» за полісом № АА /7108257, строк дії полісу з 03.11.2011 по 02.11.2012 року. Відповідно до вищевказаного полісу забезпеченим транспортним засобом є Opel-Meriva, д/н НОМЕР_3, ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 50000,00 грн., розмір франшизи відповідно становить 1000,00 грн.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №330/1-12 від 14.10.2012 року, складеного експертом ОСОБА_8, вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля НОМЕР_2 складає 23660,33 грн., з яких 18010,21 грн. - вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу, та 5650,12 грн. - сума втрати товарної вартості автомобіля.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог позивачки, суд виходив з того, що в судовому засіданні доведено, той факт, що ДТП, яка сталася 22.09.2012 року, виникла з вини ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якого застрахована ТОВ « СК «Провіта», тому остання повинна відшкодувати матеріальну шкоду спричинену пошкодженням автомобіля позивачки, за мінусом франшизи, а з ОСОБА_4, згідно зі ст.1194 ЦК України необхідно стягнути на користь ОСОБА_5 суму втрати товарної вартості автомобіля.

Враховуючи, те, що діями ОСОБА_4 ОСОБА_5 було завдано моральну шкоду, яку вона зазнала у зв'язку з пошкодженням її автомобіля, виходячи з принципу розумності, виваженості та справедливості, згідно із ст.ст. 23, 1167 ЦК України необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 1000,00 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Згідно зі ст.6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Таким чином, закон не пов'язує визначення події страховим випадком лише за умови встановлення вини особи судовим рішенням або із притягненням її до цивільно-правової відповідальності, оскільки її цивільно-правова відповідальність застрахована.

Відповідно до ст.988 ЦК України та п.22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що закон не пов'язує визначення події страховим випадком лише після встановлення вини особи за судовим рішенням або із притягненням її до цивільно-правової відповідальності; цивільно-правова відповідальність настає у випадку наявності діючого договору про страхування такої відповідальності і факту заподіяння шкоди третім особам.

Таким чином, доводи апеляції ТДВ СК «Провіта» щодо необхідності судового рішення відносно винуватості ОСОБА_4 є такими, що не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.ст. 10 ч.3, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Отже, доводи апеляції ТДВ СК «Провіта» щодо необ'єктивності автотехнічної експертизи №1014 від 29 листопада 2012 року є необґрунтованими, так як апелянтом не надано доказів, які б спростовували висновки судової експертизи.

Доводи ТДВ СК «Провіта» про те, що ОСОБА_5 звернулась до страхової компанії через 6 місяців після ДТП та не надала на огляд транспортний засіб не спростовують висновків місцевого суду щодо обов'язку страховика сплатити страхове відшкодування за страховим випадком.

Відповідно до п.37.1.3 ст. 37 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, факт ДТП та розмір заподіяної шкоди є достовірно встановленими.

Крім того, апелянтом не наведено, які обов'язки передбачені ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не були виконані потерпілою від ДТП та до яких наслідків це призвело.

Доводи апеляції ОСОБА_4 щодо заперечення своєї вини у ДТП, що сталося 22 вересня 2012 року не впливають на рішення суду першої інстанції, так як ДТП є страховим випадком незалежно від того, чи визнано іншого учасника ДТП винним в її скоєнні чи ні. Оскільки позивачка не є винною в скоєнні ДТП, що підтверджується судовим рішенням; встановлення вини ОСОБА_4 у скоєнні ДТП не є суттєвим для вирішення даного спору, ця обставина буде важливою та потребуватиме доказуванню у разі виникнення спору між страховою компанією та ОСОБА_4

Виходячи з викладеного, висновки суду відповідають обставинам справи, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які правильно застосовані. При цьому суд надав доказам, які подані сторонами, належну правову оцінку (ст. 212 ЦПК України).

З урахуванням наведених доказів та норм права суд дійшов правильного висновку про те, що ДТП, що сталася 22 вересня 2012 року, є страховим випадком, відтак, відповідач ТДВ СК «Провіта» зобов'язана виплатити позивачці страхове відшкодування, а ОСОБА_4 - суму коштів, що є недостатньою для повного відшкодування шкоди страховиком.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, а відтак необхідно відмовити у їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 301, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1, 315 ч.1,2 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційні скарги Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" та ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: О.Ю. Кузнєцова

Судді: Л.М. Хіль

В.А. Чічіль