РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. № 2/521/5736/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року
м.
Одеса

Малиновський районний суд міста
Одеси в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Бондаренко О.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Одеської обласної
державної адміністрації, Одеської
міської ради про усунення перешкод у
користуванні власністю, скасування
арешту,

встановив:

У липні 2014р. ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися
до суду з уточненим та доповненим
позовом до Одеської обласної державної
адміністрації про усунення перешкод у
користуванні власністю, скасування
арешту, посилаючись на те, що ОСОБА_2 є
власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.
Власником другої частини квартири була
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.,
єдиною спадкоємицею після смерті якої
є ОСОБА_3 Зазначали, що вищевказана
квартира була придбана 24.06.2004р. на
підставі договору купівлі-продажу
посвідченого 24.06.2004р. Сьомою одеською
державною нотаріальною конторою.
12.07.2004р. право власності на квартиру
було зареєстровано в у КП «ОМБТІ та
РОН». Позивачі вказували, що після
смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у
вигляді 1/2 частки квартири АДРЕСА_1.
Спадкоємиця - ОСОБА_3 своєчасно
звернулась до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, однак у
видачі свідоцтва про право власності
нотаріусом їй було відмовлено, у
зв'язку із наявністю арешту (заборони)
відчуження на зазначене нерухоме
майно.

Згідно витягу з Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
в Одеській області на будинок АДРЕСА_1 в
м.Одесі було зареєстровано обтяження
за реєстраційним номером 24751 (підстава
обтяження - заява про накладення
заборони, 78, 27.05.2004р. Приватним
нотаріусом ОСОБА_6, власник ОСОБА_7.) та
реєстраційний номер обтяження 1576124 на
будинок АДРЕСА_1 в м.Одесі, підстава
обтяження - рішення, 85, 21.02.1984, виконком
Одеської області. Зареєстровано 29.10.2008
реєстратором Першою одеською
державною нотаріальною конторою.
Додаткові дані: Архівний номер 10230Odessa1,
архівна дата 22.02.1998р., дата виникнення
21.02.1984 № реєстру 1498-27.

Позивачі зазначали, що наявність
заборони (обтяження) перешкоджає їм, як
власником квартири, яка розташована у
будинку АДРЕСА_1 в м.Одесі,
розпоряджатися належним майном.

Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 просили суд винести рішення,
яким скасувати арешт (обтяження) на
будинок АДРЕСА_1 в м.Одесі,
реєстраційний номер обтяження 8125872 на
будинок АДРЕСА_1 в м.Одесі, підстава
обтяження - рішення, 85, 21.02.1984, Виконкому
Одеської області зареєстровано 29.10.2008
реєстратором Першою одеською
державною нотаріальною конторою,
об'єкт обтяження будинок АДРЕСА_1 в
м.Одесі. Додаткові дані: Архівний номер
10230Odessa1, архівна дата 22.02.1998р., дата
виникнення 21.02.1984 № реєстру 1498-27.

Ухвалою суду від 15 вересня 2014р. участі у
справі в якості співвідповідача було
залучено Одеську міську раду (а.с.44).

Представник позивачів, діюча за
ордером та випискою із договору від
15.07.2014р., у судове засідання не
з'явилась, надала до суду заяву, якою
позовні вимоги підтримала, просила їх
задовольнити, розглянути справу за її
відсутності та відсутністю позивачів
(а.с.9,20,88).

Представники відповідачів Одеської
обласної державної адміністрації та
Одеської міської ради у судове
засідання не з'явились, належним чином
про дату, час та місце розгляду справи
повідомлялись, відповідно до вимог ст.
74 ЦПК України (а.с.53,54,60,61,64,70,71).

Суд, дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши і оцінивши надані
докази в їх сукупності вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна із сторін повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених Кодексом.

Судом встановлено, на підставі
договору купівлі-продажу від 24 червня
2004р. ОСОБА_2 та ОСОБА_5 придбали квартиру
під АДРЕСА_1

Право власності на вищевказану
квартиру було з зареєстровано у КП
«ОМБТІ та РОН» 12.07.2004р., що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, згідно якого квартира №37
належить ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на праві
приватної спільної часткової
власності, по 1/2 частині кожному (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_2р. ОСОБА_5 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с.8).

З матеріалів справи вбачається, що
спадкоємицею після смерті ОСОБА_5 є її
донька ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про народження (а.с.9).

Судом встановлено, що ОСОБА_3, з метою
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_5, у встановлений законом строк,
звернулась до Сьомої одеської
державної нотаріальної контори із
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину.

Листом державного нотаріуса Сьомої
одеської державної нотаріальної
контори №2825/02-14 від 06.08.2014р., ОСОБА_3 було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на частку
квартири під АДРЕСА_1, що належала
ОСОБА_5, у зв'язку із тим, що в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
було виявлено запис про заборону
(архівний запис) на будинок під АДРЕСА_1,
який був зареєстрований на підставі
рішення №85 Виконкому Одеської області
від 21.02.1984 (реєстраційний номер
обтяження: 8125872, архівний номер: 10230Odessa1,
архівна дата 22.02.1998р., дата виникнення
21.02.1984 № реєстру 1498-27 (а.с.23).

З листа Одеської обласної державної
адміністрації від 11.08.2014р. №Ко-2412-вз/п- 02
вбачається, що рішенням виконкому
Одеської обласної ради народних
депутатів від 21.02.1984р. №85 було
затверджено рішення виконавчого
комітету Одеської міської ради
народних депутатів від 05.01.1984р. №26 та
дозволено знесення низки житлових
будинків, що перебували у приватній
власності громадян, у тому числі
будинку за адресою: АДРЕСА_1

Заборону на відчуження, обмін квартир в
одноповерховому житловому будинку по
АДРЕСА_1, було встановлено у зв'язку з
виділенням земельної ділянки ВО ім.
Січневого повстання під будівництво
гуртожитку для малосімейних.

ВО ім. Січневого повстання (в
подальшому ВАТ ХК «Краян») після
відселення мешканців та знесення
одноповерхової споруди, на яку було
передбачено заборону, побудувало на
вказаній земельній ділянці
багатоповерховий будинок, під
гуртожиток для малих сімей. Новому
будинку було присвоєно поштову адресу,
що була у знесеного будинку:
АДРЕСА_1(а.с.57).

Рішенням виконавчого комітету
Одеської міської ради від 21.02.1998р. №221
було змінено статус гуртожитку для
малих сімей, розташованого за адресою:
м.Одеса, АДРЕСА_1, на статус житлового
будинку та доручено ВАТ ХК «Краян»
відкрити особові рахунки громадянам,
які проживають і прописані в
зазначеному будинку, уклавши договори
найму приміщення (а.с.31).

Тобто, матеріалами справи встановлено,
що заборона була накладена на
приватний будинок АДРЕСА_1 в м.Одесі,
який підлягав зносу та за адресою якого
згодом було збудовано
багатоквартирний будинок, у якому
розташована квартира позивачів, що
підтверджується рішенням №85 від
21.02.1984р. та додатком до нього (а.с.33,36).

Таким чином, з матеріалів справи
вбачається, що приватного будинку №4,
що знаходився за адресою: АДРЕСА_1 на
який на підставі рішення виконавчого
комітету Одеської області від 21.02.1984 №85
була накладена заборона (реєстраційний
номер обтяження: 8125872, архівний номер:
10230Odessa1, архівна дата 22.02.1998р., дата
виникнення 21.02.1984 № реєстру 1498-27, на
даний час не існує, а тому відпала
необхідність у зберіганні вказаної
вище заборони.

Відповідно до листа виконавчого
комітету Одеської міської ради від
06.06.2013р. №02-03-628 виконавчий комітет
Одеської міської ради не заперечує
проти прийняття спадщини ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_5 на 1/2
частину квартири АДРЕСА_2, тобто
виконавчим комітетом Одеської міської
ради фактично не заперечується, що
необхідність в збережені заборони на
будинок №4 за даною адресою відпала
(а.с.32).

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Власникові належить права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном (ч.1 ст. 317 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст.319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власник розсуд.

За таких обставин суд дійшов до
висновку, про відсутність будь-якої
необхідності в збережені заборони.

Суд вважає, що рішення виконкому про
накладення заборони на відчуження,
обмін, реєстрацію нерухомості,
розташованої по АДРЕСА_1 в м. Одесі
перешкоджає позивачу ОСОБА_3 у
здійсненні її права на отримання
свідоцтва про право власності на
спадщину, а саме на 1/2 частину квартири,
що належала її матері та перешкоджає
позивачу ОСОБА_2 у розпорядженні
належною йому часткою квартири №37, що
розташована в будинку, на який
накладено заборону.

Згідно ч.1 ст.60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Таким чином, аналізуючи зібрані по
справі докази у їх сукупності, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
позовних вимог та їх відповідне
задоволення.

Керуючись ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України
ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Одеської
обласної державної адміністрації,
Одеської міської ради про усунення
перешкод у користуванні власністю,
скасування арешту - задовольнити.

Скасувати арешт (обтяження) на будинок
АДРЕСА_1 в м.Одесі, реєстраційний номер
обтяження 1576124, підстава обтяження -
рішення №85 від 21.02.1984 року, виконком
Одеської області, зареєстровано 29.10.2008
року реєстратором Першою одеською
державною нотаріальною конторою,
додаткові дані: Архівний номер 10230Odessa1,
архівна дата 22.02.1998 року, дата
виникнення 21.02.1984 № реєстру 1498-27.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.

Суддя:
О.М. Сегеда

09.12.2014