Справа № 510/528/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2014 р. Ренійський
районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник
В.І.;

- при секретарі Пройка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рені справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа -
Ренійський РС Головного Управління
Державної міграційної служби України в
Одеській області) про усунення
перешкод у користуванні власністю,
визнання особи такою, що втратила право
користування житлом та зняття з
реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2, будучи
належним чином сповіщений в порядку ч. 5
ст. 74 ЦПК України, у судове засідання не
явився, заперечень щодо позову не
надав.

Третя особа - Ренійський РС ГУДМС
України в Одеській області заперечень
щодо позову не надав, просив про
розгляд справи у відсутності його
представника.

Позивач ОСОБА_1 на задоволенні позовних
вимог наполягав, просив розглянути
справу без його участі.

В ході розгляду справи судом були
дослідженні наступні докази: копія
технічного паспорту на житловий
будинок із надвірними спорудами по
АДРЕСА_1; копія свідоцтва від 23.12.2002р. №
840 про право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1, оформленого на ім'я
ОСОБА_1; копія довідки Новосільської
сільради про відсутність відповідача
за місцем реєстрації; копія рішення
Ренійського районного суду від 27.07.2011р.;
копія домової книги на будинок із
відомостями про прописку відповідача.

Судом в ході судового розгляду
справи встановлено, що позивач
звернувся до суду із позовом та просить
визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням у будинку АДРЕСА_1, та зняти
його з реєстраційного обліку за
вказаною адресою, зазначивши, що на
підставі свідоцтва від 23.12.2002р. № 840 про
право власності він є власником
житлового будинку по АДРЕСА_1, в якому
мешкає з 1996 р. по теперішній час. Право
власності на нерухомість
зареєстровано за позивачем у
встановленому законом порядку. Як
вказує позивач, відповідач ОСОБА_2 є
його сином від шлюбу із ОСОБА_3, яку за
рішенням Ренійського райсуду від
27.07.2011р. було визнано такою, що втратила
право користування спірним житловим
приміщенням. Наприкінці 2009р., за
невідомими позивачу обставинами,
відповідач виїхав з АДРЕСА_1, з того
часу мешкає за іншою адресою (імовірно
у м. Києві), про себе не повідомляє, отже,
вже досить тривалий час не мешкає за
місцем своєї реєстрації, з
реєстраційного обліку не знявся, його
теперішнє місцезнаходження позивачу
невідомо. У зв'язку із реєстрацією
відповідача на житлоплощі позивач несе
додаткові витрати по сплаті
комунальних послуг, крім того, він, як
власник житла, позбавлений можливості
у вирішенні інших, передбачених чинним
законодавством, питань.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача обґрунтовані, знайшли
своє підтвердження у судовому
засіданні та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
житлове приміщення протягом 6 місяців.
Положеннями ст. 72 ЖК України
встановлено, що визнання особи такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням внаслідок
відсутності її понад встановлені
строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

За ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен
має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до положень ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

У відповідності із ст. 317, ст. 319 ЦК
України власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном. Власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 3 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» від 11.12.2003р. реєстрація - це
внесення інформації до Єдиного
державного демографічного реєстру про
місце проживання або місце перебування
особи із зазначенням адреси, за якою
з особою може вестися офіційне
листування або вручення офіційної
кореспонденції. Документом, до якого
вносяться відомості про місце
проживання та місце перебування
особи, є у т.ч. паспорт громадянина
України.

Таким чином, правовою підставою для
перебування на реєстраційному обліку є
проживання чи перебування особи за
певною адресою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права користування
житловим приміщенням.

Слід також зазначити, що ч. 2 п. 15
постанови Пленуму ВСУ «Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя» від 01.11.1996р.
вбачає, що при розгляді спорів про
право користування жилим приміщенням
необхідно брати до уваги, що ст. 33
Конституції гарантує кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання. Це означає, що наявність
чи відсутність прописки самі по собі
не можуть бути підставою для визнання
права користування жилим приміщенням
за особою, яка там проживала чи
вселилась туди як член сім'ї наймача
(власника) приміщення, або ж для відмови
їй у цьому.

Виходячи із вищевказаного, матеріалів
справи, доводів позивача, викладених у
позові, відповідач ОСОБА_2 вже тривалий
час не мешкає за спірною адресою, він не
є власником житла, у якому прописаний, в
даний час фактично мешкає за іншою
адресою, про себе не повідомляє, із
батьком взагалі не спілкується. Згідно
наданих документів, позивач є
власником житлового будинку АДРЕСА_1
Ренійського району, на житлоплощі
якого рахується прописаним відповідач.
У зв'язку із тим, що відповідач не
проживає у будинку позивача більше
року, яких-небудь витрат по утриманню
житла він не несе, його особистих речей
там також немає. Договором, законом або
рішенням суду не було встановлено
право відповідача на користування ним
житловим будинком ОСОБА_1 з підстав ст.
401 ЦК України. У зв'язку із
вищевикладеним, є правові підстави для
визнання відповідача таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням і зняття його з
реєстраційного обліку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213 ЦПК
України, ст. 41 Конституції України, ст.
317, 319, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72
Житлового кодексу України, ст. ст. 3, 7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» від 11.12.2003р., -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням у будинку АДРЕСА_1 і зняти
його з реєстраційного обліку за
вказаною адресою.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.І. Дудник