РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 643/11498/14-ц

Провадження 2/643/4294/14

11.12.2014 року Московський районний суд
м. Харкова у складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.

за участю секретаря - Бахметьєвій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом Харківської міської ради до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
збитків у вигляді упущеної вигоди
(неодержаного прибутку), -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
відшкодування збитків у вигляді
упущеної вигоди (неодержаного
прибутку), в якому просить суд стягнути
солідарно з відповідачів до бюджету м.
Харкова збитки у вигляді упущеної
вигоди у розмірі 174432,60грн. та покласти
судові витрати на відповідачів.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що
відповідно до декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
зареєстрованої інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області від 13.11.2013 року за
№ХК 50 прийнято в експлуатацію
реконструйовані нежитлові приміщення
по АДРЕСА_1 загальною площею 731,3 кв.м.
Замовниками будівництва є ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 Відповідно до ст. 40 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» (далі-
Закон ) замовник об'єкта будівництва
зобов'язаний взяти участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту (окрім випадків, передбачених
частиною четвертою цієї статті) та
укласти договір про пайову участь з
органом місцевого
самоврядування. На виконання цих
вимог рішенням виконавчого комітету
Харківської міської ради від 09.11.2011
року № 804 затверджено новий Порядок
пайової участі замовників у розвитку
інфраструктури м. Харкова ( із змінами
рішення від 22.05.2013 року № 319) ( далі -
Порядок), який містить аналогічні
положення про залучення замовників до
обов'язкової пайової участі у
розвитку інфраструктури м. Харкова.
Вказане положення передбачає
механізм залучення до пайової участі,
порядок укладання договорів та
розрахунок розміру величини пайового
внеску. Позивач вказує, що
відповідачами не виконано вимог,
визначених Законом та Порядком ,
оскільки вони не звернулися до
Департаменту економіки та
комунального майна для укладення
відповідного договору про пайову
участь. Листами управління соціально -
економічного розвитку, планування та
обліку Департаменту економіки та
комунального майна від 31.01.2014 року за №
56/0/114-14 та від 26.12.2013 року № 739/0/114-13
відповідачів повідомлено про
необхідність звернення до виконавчих
органів ХМР для укладення договору про
пайову участь у розвитку
інфраструктури м. Харкова та
направлено на підписання проект
договору про пайову участь у розвитку
інфраструктури м. Харкова. Відповіді
на вказані листи від ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 до ХМР не надходили. Таким
чином, у разі б належного виконання
замовником будівництва
передбаченого законом обов'язку щодо
звернення до органу місцевого
самоврядування для укладення
договору, ХМР беззаперечно отримала б
кошти пайової участі у розвитку
інфраструктцри м. Харкова у порядку та
розмірах, передбачених чинним
законодавством. За таких обставин,
неодержані кошти позивач відносить до
збитків у вигляді упущеної вигоди,
розмір якої становить 4% від розміру
кошторисної вартості будівництва
3964377,30, що в свою чергу дорівнює 174432,60
грн.

У судовому засіданні представник
позивача Харківської міської ради
Калугін О.Ю. позовні вимоги підтримав
та просив їх задовольнити з підстав
викладених у позові.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 - ОСОБА_5 в судовому засіданні
проти позову заперечувала, просила суд
відмовити в його задоволенні,
посилаючись на обставини викладені в
письмових запереченнях.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
письмові докази, всебічно та повно
з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши в сукупності докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, вважає позовні
вимоги такими, що не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та
відповідні ним правовідносини.

Відповідно до декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
зареєстрованої інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області від 13.11.2013 року за
№ХК 50 прийнято в експлуатацію
реконструйовані нежитлові приміщення
по АДРЕСА_1 загальною площею 731,3 кв.м.
Замовниками будівництва є ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 /а.с.19-21/.

Листами управління соціально -
економічного розвитку, планування та
обліку Департаменту економіки та
комунального майна 31.01.2014 року за №
56/0/114-14 та від 26.12.2013 року № 739/0/114-13
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 поінформовано
про необхідність звернення до
виконавчих органів ХМР для укладення
договору про пайову участь у розвитку
інфраструктури м. Харкова та
направлено на підписання проект
договору про пайову участь у
розвитку інфраструктури
м.Харкова /а.с.11-18/.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. При цьому
збитками є у тому числі доходи, які
особа могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не
було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ст.ст. 22,611,612,614,623 ЦК України
для застосування такого засобу
відповідальності, як стягнення збитків
у вигляді упущеної вигоди, необхідною є
наявність усіх елементів складу
цивільного правопорушення
протиправна поведінка, збитки,
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою боржника та завданими
збитками, вина та встановлення заходів,
вжитих стороною для одержання такої
вигоди.

За відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільна відповідальність
не настає. Така правова позиція
викладена і у постановах Верховного
суду України від 20.06.2011 року у справі №
3-56гс11 та у постанові Верховного суду
України від 04.07.2011 року № 3-64гс11.

Таким чином, позивач повинен довести,
що протиправна дія чи бездіяльність
відповідача є причиною, а шкода, яка
завдана - наслідком такої протиправної
поведінки. Сума збитків не має
обґрунтовуватися умовними
припущеннями про можливість отримання
ним прибутку в результаті випадкового
збігу обставин, оскільки наявність
теоретичного обґрунтування можливості
отримання прибутку ще не є підставою
для його стягнення.

Відповідно до п.3 Листа Вищого
господарського суду України від 14.01.2014
року «Про деякі питання практики
застосування судами законодавства у
справах, в яких заявлено вимогу про
відшкодування збитків», у контексті ст.
22 ЦК України, у вигляді упущеної вигоди
відшкодовуються тільки ті збитки, які б
могли б бути реально отримані.
Пред'явлення вимоги про відшкодування
неодержаних доходів (упущеної вигоди)
покладає на кредитора обов'язок
довести, що ці доходи (вигода) не є
абстрактними, а дійсно були б ним
отримані саме в такому розмірі.

Позивач повинен довести, що він міг і
повинен був отримати визначені доходи
і тільки неправомірні дії відповідача
стали єдиною і достатньою причиною, яка
позбавила його можливості отримати
прибуток.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами цивільних справ
за позовами про відшкодування шкоди»
від 27.03.1992р. шкода, заподіяна особі і
майну громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі, особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Позивачем у судовому засіданні не
надані докази стосовно
неправомірності дій ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Так, відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Основні правові та організаційні
засади у сфері пайової участі
замовників у розвитку інфраструктури
населених пунктів регламентує Закон
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» від 17.02.2011
року, згідно із ч. 2 якого замовник, який
має намір щодо забудови земельної
ділянки у відповідному населеному
пункті, зобов'язаний взяти участь у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури населеного пункту, крім
випадків, передбачених ч. 4 даної
статті.

Замовник - фізична або юридична особа,
яка має намір щодо забудови території
(однієї чи декількох земельних ділянок)
і подала в установленому
законодавством порядку відповідну
заяву. Об'єктами будівництва є будинки,
будівлі, споруди будь-якого
призначення, їх комплекси, лінійні
об'єкти інженерно-транспортної
інфраструктури (ч.1 ст.1 даного закону).

Нове будівництво - будівництво
будинків, будівель, споруд, їх
комплексів, що здійснюється з метою
створення об'єктів виробничого і
невиробничого призначення, а також
лінійних об'єктів
інженерно-транспортної інфраструктури
(згідно з ДБН А.2.2-3-2012).

Таким чином, законом чітко роз'яснено
поняття Замовника будівництва та
Об'єкту будівництва. Відповідачі не
мали наміру забудови однієї чи
декількох земельних ділянок, а об'єктом
будівництва (реконструкції) є
нежитлові приміщення піл житлові
квартири у будинку.

Згідно ст.9 Закону України «Про
архітектурну діяльність»
будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Реконструкція - перебудова об'єктів
будівництва, яка передбачає
удосконалення виробництва, підвищення
його техніко-економічного рівня та
якості продукції, що виготовляється,
поліпшення умов експлуатації та
проживання, якості послуг, зміну
основних техніко-економічних
показників (кількість продукції,
потужність, функціональне призначення,
геометричні розміри тощо) (Згідно з ДБН
А.2.2-3-2012).

Наказом Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 07.07.2011 року за № 109
затверджено Перелік об'єктів
будівництва, для проектування яких
містобудівні умови та обмеження не
надаються. Пунктом 25 Переліку
визначено, що підчас реконструкції
житлових та нежитлових приміщень без
зміни їх зовнішньої конфігурації,
улаштування в існуючих житлових
будинках, адміністративно-побутових
будівлях підприємств та громадських
будівлях вбудованих приміщень
громадського призначення,
містобудівні умови та обмеження не
надаються.

За таких обставин вищезгаданими
нормами законодавець чітко поділяє
осіб, які зобов'язані прийняти участь у
розвитку інфраструктури даної
місцевості шляхом укладення договору
пайового внеску та подальшого
перерахування коштів до місцевих
бюджетів, та осіб, на яких таке
зобов'язання не поширюється.

І саме у таких випадках (реконструкція
приміщень без зміни зовнішньої
конфігурації об'єкта по зовнішнім
контурам фундаменту для яких
містобудівні умови та обмеження не
надаються), у органів місцевого
самоврядування відсутні повноваження
щодо можливості самостійно чи в
судовому порядку залучити замовника
будівництва до пайової участі у
розвитку інфраструктури міста. В інших
випадках у Харківської міської ради
(коли фізична особа має намір щодо
забудови земельної ділянки, що
перебуває у власності або користуванні
такої особи, вона подає
виконавчому органові міської ради
заяву про намір такої забудови, та має
обов'язок одержати містобудівні умови
та обмеження для проектування об'єкта
будівництва, що надаються спеціально
уповноваженим органом містобудування
та архітектури Харківської міської
ради) наявні можливості та
повноваження до залучення замовника
будівництва до пайової участі у
розвитку інфраструктури міста.

Статті 10, 60 ЦПК України передбачають, що
сторони мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості, кожна
сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом
можуть бути будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги та заперечення
сторін, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Таким чином, реконструйовані нежитлові
приміщення, не є об'єктом будівництва, а
відповідачі не є замовником
будівництва у розумінні норм Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Враховуючи викладене суд вважає, що
позовні вимоги Харківської міської
ради щодо відшкодування збитків у
вигляді упущеної вигоди (неодержаного
прибутку) є незаконними та не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,214-218 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Харківської
міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування збитків у вигляді
упущеної вигоди (неодержаного
прибутку) - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Московський районний суд м.
Харкова протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутніми в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення -
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
Т.М.Довготько