Провадження № 2/161/5416/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(повторне заочне)

18 грудня 2014 року
м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі головуючого судді - Присяжнюк
Л.М.,

при секретарі - Фурман Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку цивільну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
кредитними договорами, -

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «ОТП Факторинг Україна»
звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1.
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитними договором. Вказує, що між
АКБ «Райффайзен банк Аваль»
правонаступником якого є АТ «ОТП Банк»
та відповідачем ОСОБА_1 26.12.2005 року було
укладено кредитний договір, відповідно
до умов якого останній було надано
кредит в розмірі 50000 дол.США. 14.12.2008 року
між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником
якого є позивач, та відповідачем ОСОБА_1
було укладено договір, відповідно до
умов якого останній було надано кредит
в розмірі 85000 дол.США. Станом на 05.08.2014
року заборгованість відповідача
ОСОБА_1 за договорами становить 1590040,10
грн. У забезпечення виконання
зобов'язань за вищевказаними
договорами були укладені договори
поруки із відповідачем ОСОБА_2 Просить
стягнути із відповідачів солідарно
заборгованість та судові витрати.

Представник позивача Шульженко
І.С. у судове засідання не з'явився,
подав на адресу суду заяву, якою просив
справу розглядати без участі
представника, позовні вимоги підтримав
в повному обсязі, визначеному заявою,
не заперечив щодо прийняття заочного
рішення.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
судове засідання не з'явилися, про
причини неявки суд не повідомили,
заперечень чи пояснень по суті
заявлених вимог не подали, хоча
повідомлялися належним чином про дату,
час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК
України суд ухвалює рішення в порядку
заочного розгляду справи.

Дослідивши та оцінивши представлені у
справі докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення повністю, з
врахуванням наступного.

Судом встановлено, що 26.12.2005 року
між акціонерним комерційним банком
«Райффайзен Банк Аваль» та
відповідачем ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № ML-600/413 ОАР/2005,
відповідно до умов отримала на
споживчі цілі кредит в розмірі 50000
дол.США, із фіксованою відсотковою
ставкою 14 % із розрахунку 360 днів у році,
із строком остаточного повернення
кредиту 25.12.2015 року (а.с.6-9).

14.04.2008 року між відповідачем
ОСОБА_1 та закритим акціонерним
товариством «ОТП Банк» було укладено
кредитний договір № ML-А00/109/2008, у
відповідності до умов якого отримала
на споживчі цілі кредит в розмірі 85000
дол.США із плаваючою відсотковою
ставкою 5,99 % річних із розрахунку 360
днів у році, та строком остаточного
повернення кредиту 14.04.2023 року (а.с. 16-20).

В забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_1 за вищевказаними
кредитними договорами, 27.12.2007 року
відповідач ОСОБА_2 уклав із АКБ
«Райффайзен Банк Аваль» договір поруки
№ SP-OAP/631/2005, а 14.04.2008 року уклав договір
поруки № SR-A00/109/2008 із ЗАТ «ОТП Банк»
(а.с.10-11, 24).

05.06.2014 року своє право вимоги, що
виникло з кредитного договору ПАТ «ОТП
Банк» передало ТзОВ «ОТП Факторинг
Україна» що підтверджується копією
договору купівлі-продажу кредитного
портфелю, договору відступлення права
вимоги (а.с. 23-54). На підставі ст. 514 ЦК
України та вказаного договору до
позивача перейшло право вимоги, що
виникло з кредитного договору та
договору поруки у обсязі та на умовах,
що існували у первісного кредитора.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позичальник
ОСОБА_1 свої зобов'язання по договору
належним чином не виконує, не погашаючи
заборгованість за кредитом, процентами
та пенею.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості (а.с.62-64) станом на 05.08.2014
року заборгованість відповідача
ОСОБА_1 за договором ML-600/413 ОАР/2005 від
26.12.2005 року становить: залишок
заборгованості за кредитом - 34570,29
дол.США, що еквівалентно 421066,13 грн.,
заборгованість за відсотками - 3301,84
дол.США, що еквівалентно 40126,41 грн., пеня
- 25497,19 грн.

Заборгованість за договором №
ML-А00/109/2008 від 14.04.2008 року становить:
залишок заборгованості за кредитом -
80903,84 дол.США, що еквівалентно 985408,77 грн.,
заборгованість за відсотками - 8227,05
дол.США, що еквівалентно 100205,47 грн., пеня
- 60789,44 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачам 29.07.2014 року банком було
направлено вимогу про дострокове
виконання зобов'язання за кредитним
договором (а.с. 57-61). Однак вона була
залишена поза увагою. В добровільному
порядку зобов'язання виконані не були,
кошти на час звернення з позовом до
суду не були сплачені.

Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК
України, наслідками порушення
боржником зобов'язання щодо повернення
чергової частини суми позики, є право
позикодавця вимагати дострокове
повернення частини позики, що
залишилася та сплати процентів
належних йому.

Статтями 527, 50 ЦК України установлено,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином, у встановлений строк
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 1048 ЦК України передбачено
право позикодавця на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, а також у разі відсутності
іншої домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики.

Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилися, доводів
позивача не спростували, доказів
належного виконання зобов'язань не
подали, а тому суд приходить до
висновку, що з останніх слід солідарно
стягнути 1590040,10 грн. заборгованості за
кредитним договором.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідачів на користь позивача слід
стягнути по 1827 грн. судового збору з
кожного.

Керуючись ст.ст. 10-11, 57-60, 88, 212-215, 224-224 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 526-527, 553-554, 610,
611, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» заборгованість за кредитним
договором № ML-600/413 ОАР/2005 від 26.12.2005 року
та кредитним договором № ML-А00/109/2008 від
14.04.2008 року в розмірі 1590040 (один мільйон
п'ятсот дев'яносто тисяч сорок) гривень
10 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» судовий збір в розмірі 1827
(одна тисяча вісімсот двадцять сім)
гривень з кожного.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повторне заочне рішення позивач та
відповідач можуть оскаржити в
загальному порядку, встановленому цим
Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Присяжнюк
Л.М.