У Х В А Л А

02 червня 2014 року
м. Cтарокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
Бондарчук Л.А., розглянувши матеріали
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та поділ майна,

в с т а н о в
и л а:

12 травня 2014 року ОСОБА_1
звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, зареєстрованого
09 вересня 2000 року Липнязькою сільською
радою Добровеличівського району
Кіровоградської області (актовий запис
№16) та поділ майна.

Позовна заява підлягає
поверненню з наступних підстав.

За загальним правилом позови до
фізичної особи пред'являються в суд за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування
(ч.1 ст. 109 ЦПК України).

Згідно ч.2 ст.110 ЦПК України Позови
про розірвання шлюбу можуть
пред'являтися за зареєстрованим місцем
проживання чи перебування позивача
також у разі, якщо на його утриманні є
малолітні або неповнолітні діти або
якщо він не може за станом здоров'я чи з
інших поважних причин виїхати до місця
проживання відповідача. За
домовленістю подружжя справа може
розглядатися за зареєстрованим місцем
проживання чи перебування будь-кого з
них.

Відповідно до ст.3 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
реєстрація місця проживання або місця
перебування - це внесення інформації до
Єдиного державного демографічного
реєстру про місце проживання або місце
перебування особи із зазначенням
адреси, за якою з особою може вестись
офіційне листування або вручення
офіційної кореспонденції. Документами,
до яких вносяться відомості про місце
проживання та місце перебування особи
є паспорт громадянина України.

Із доданого до позовної заяви
паспорта позивачки вбачається, що її
місце проживання зареєстровано за
адресою: АДРЕСА_1 За цією ж адресою
зареєстровано і місце проживання
відповідача.

Отже, виходячи із положень ч.1
ст.109, ч.1 ст.110 ЦПК України, даний позов
підсудний Добровеличівському
районному суду, а не
Старокостянтинівському районному
суду.

Жодних належних доказів, які б
вказували на те, що позивачка ОСОБА_1
зареєструвала у встановленому законом
порядку своє місце перебування на
території м. Старокостянтинів чи
Старокостянтинівського району, вона
суду не надала, а тому позбавлена
можливості на розгляд даного позову
Старокостянтинівським районним судом.

Згідно п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України
заява повертається у випадках, коли
справа не підсудна цьому суду.

Відповідно до положень ст. 115 ЦПК
України якщо суддя, вирішуючи питання
про відкриття провадження у справі,
встановить, що справа не підсудна цьому
суду, заява повертається позивачеві
для подання до належного суду.

На підставі викладеного, вважаю,
що дана справа не підсудна
Старокостянтинівському районному
суду, а тому позовна заява та додані до
неї документи слід повернути позивачці
для подання до відповідного суду за
місцем її реєстрації або місцем
реєстрації відповідача.

Керуючись ст.ст.109 ч.1, 110 ч.2, 121 ч.3
п.4, 115 ЦПК України, ст.3 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу та поділ майна
повернути позивачці.

Роз'яснити, що повернення позовної
заяви не перешкоджає повторному
зверненню із заявою до суду, якщо
перестануть існувати обставини, що
стали підставою для повернення заяви.

На ухвалу через суд першої інстанції,
який її ухвалив, може бути подана
апеляційна скарга протягом п»яти днів
з дня проголошення ухвали. У разі, якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п»яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя: