У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Печерського районного суду
м. Києва від 16 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від
10 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Державного казначейства
України, треті особи: Дніпровський
районний суд м. Києва, ОСОБА_3, про
відшкодування майнової та моральної
шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась до суду із
вищезазначеним позовом, у якому
просила стягнути безпідставно
стягнуті аліменти у розмірі 13 471 грн 96
коп., вартість лікування сина ОСОБА_4 у
розмірі 30 000 грн, з якого рішенням суду
було безпідставно стягнуто аліменти, 30
000 грн на її лікування, 1 391 грн
інфляційних втрат, пов'язаних з
несвоєчасним виконанням рішення суду у
частині стягнення моральної шкоди, у
частині матеріальної шкоди у розмірі 3
885 грн 30 коп., 1 000 грн витрат, пов'язаних з
наданням правової допомоги та 50 000 грн
на відшкодування моральної шкоди.

Позов обґрунтований тим, що рішенням
Печерського районного суду м. Києва від
21 травня 2007 року задоволено її позов та
стягнуто з Державного казначейства
України безпідставно стягнуті
аліменти у розмірі 1 771 грн 72 коп. та
моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. Після
набрання рішенням суду законної сили
позивач зверталась до виконавчої
служби із заявою про прийняття
виконавчих листів, проте державні
виконавці повертали виконавчі
документи з різних підстав. Вказувала,
що в результаті таких неправомірних
дій вона змушена була звертатись до
органів прокуратури та суду, що
призвело до завдання їй майнової та
моральної шкоди.

Рішенням Печерського районного суду
м. Києва від 16 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від
10 квітня 2014 року, у задоволенні позову
відмовлено.

16 травня 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ подано касаційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 16
грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 10 квітня 2014
року, тобто після закінчення строку,
установленого ст. 325 ЦПК України.

До касаційної скарги додано клопотання
про поновлення строку на касаційне
оскарження.

Зважаючи на те, що строк на касаційне
оскарження пропущено з поважних
причин, він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, просить
скасувати судові рішення першої й
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
рішення про задоволення позову,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60,
212 ЦПК України, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
із недоведеності позивачем порушення
Державною казначейською службою
України її прав.

Ухвалюючи рішення у справі, суди
правильно визначилися з характером
спірних правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, в результаті чого
ухвалили законні й обґрунтовані
рішення, які відповідають вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для їх скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення Печерського
районного суду м. Києва від 16 грудня 2013
року та ухвали апеляційного суду м.
Києва від 10 квітня 2014 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до Державного
казначейства України, треті особи:
Дніпровський районний суд м. Києва,
ОСОБА_3, про відшкодування майнової та
моральної шкоди, за касаційною скаргою
на рішення Печерського районного суду
м. Києва від 16 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від
10 квітня 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак