Провадження № 22-ц/779/855/2014
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Шалаута Г.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої: Шалаута Г.І.

суддів: Шишка А.І., Матківського
Р.Й.,

секретаря: Бойчука Л.М.,

з участю сторін: представника апелянта
ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про стягнення аліментів на
утримання малолітньої дитини, за
апеляційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_2
на рішення Івано-Франківського
міського суду від 27 лютого 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

04.12.2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду із
зазначеним позовом, зсилаючись на те,
що 16.09.2008 року одружилася з ОСОБА_4 В
шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них
народилася дочка - ОСОБА_5. Шлюб між ними
було розірвано рішенням
Івано-Франківського міського суду від
10.10.2013 року, доньку залишено на її
утриманні. Оскільки відповідач
добровільно коштів на утримання дитини
не надає, просила стягувати з нього на
її користь аліменти на утримання
дитини в частці від його доходу в
розмірі ? щомісячно з часу подачі нею
заяви до досягнення дитиною
повноліття.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 27.02.2014 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на
користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_5 в розмірі
1/3 частини від усіх видів його доходів,
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття та судовий збір. В решті
позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, ОСОБА_4 подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на те, що таке ухвалено з порушенням
норм матеріального і процесуального
права. Зазначив, що суд не взяв до уваги
судову практику цієї категорії справ,
яка визначає, що аліменти на одну
дитину стягуються в розмірі ? частки
від усіх видів заробітку, а не 1/3 частки,
яка мала би сплачуватися на утримання
двох дітей. Зазначив, що дитина має
задовільний стан здоров'я, не потребує
додаткових витрат. Крім того, суд не
врахував матеріального становища
позивачки, яка разом з батьками
здійснює підприємницьку діяльність у
сфері торгівлі дитячим одягом та
отримує понад 5000 грн. доходу в місяць. А
він, як військовослужбовець, має тільки
заробітну плату, інших доходів немає.

Просив скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалити нове рішення, яким
розмір частки стягуваних аліментів з
нього зменшити з 1/3 до 1/4.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, ОСОБА_2 теж подала
апеляційну скаргу, в якій посилається
на те, що рішення ухвалене з порушенням
норм процесуального права при
неповному з'ясуванні обставин, які
мають значення для справи, і є таким, що
підлягає зміні. Оскільки відповідач
крім заробітньої плати, на її думку, теж
має необліковані доходи, просила
витребувати з Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківської
області інформацію про доходи ОСОБА_4
за 2013 рік, якої самостійно отримати не
може. Просила її апеляційну скаргу
задовольнити та відхилити апеляційну
скаргуОСОБА_4В судове засідання
апеляційної інстанції апелянт ОСОБА_4
не з»явився, подав письмову заяву, в
якій просив його апеляційну скаргу
залишити без розгляду, так як за
погодженням з позивачкою дійшли до
порозуміння та обоє погоджуються з
рішенням суду першої інстанції.

Представник апелянта ОСОБА_2
апеляційну скаргу, подану нею
підтримав, про домовленість не
поїнформований своєю довірителькою,
апеляційну скаргу ОСОБА_4 не визнає.
Просить апеляційну скаргу
ОСОБА_2задовільнити.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта ОСОБА_2,
дослідивши доводи апеляційних скарг та
перевіривши їх доказами, не знаходить
їх обгрунтованими та вважає, що такі
слід відхилити з наступних підстав.

Колегією встановлено, що ОСОБА_2 з
ОСОБА_4 перебували у шлюбі з 16.09.2008 року.
За час шлюбу у них народилася дочка -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Шлюб між ними
розірвано рішенням
Івано-Франківського міського суду від
10.10.2013 року, дочку залишено на утриманні
в матері. Позивачка звернулася з
позовом до відповідача про стягнення
аліментів на утримання малолітньої
дочки, оскільки той постійно
добровільно коштів на її утримання не
надає, а тому просила стягувати їх з
відповідача, який працює, інших
утриманців немає, має стабільний
заробіток, в частці від його доходу в
розмірі 1/2. Рішенням суду позов
задоволено частково. Визначено розмір
аліментів, які підлягають стягненню з
ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 на утримання
ОСОБА_5 в частці від його доходу
розмірі1/3, з часу подачі позову до
повноліття дитини.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
та заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні. Рішення суду
першої інстанції зазначеним вище
вимогам відповідає .

Суд визначив розмір аліментів, з
урахуванням обставин, зазначених у
ст.180-182 СК України: врахував
матеріальне становище сторін,
матеріальне становище дитини, її
потреби з урахуванням фізичного
духовного та культурного розвитку,
стан здоров'я відповідача, стан
здоров»я дитини та постановив законне
і справедливе рішення. Твердження
апелянта ОСОБА_4 про високі доходи
позивачки є голослівними, не
підтверджені будь-якими доказами, а
тому не заслуговують на увагу. Крім
того колегія акцентує увагу на тому, що
батьки зобов»язані забезпечити дитині
не лише мінімальний, а в міру своїх
можливостей повноцінний фізичний,
культурний та духовний розвиток.

Оскільки ОСОБА_4 не подав заяви про
відмову від апеляційної скарги та
закриття апеляційного провадження, то
в задоволенні його апеляційної скарги
слід відмовити.

Колегія не знаходить обгрутованими
також доводів апеляційної скарги
апелянта ОСОБА_2 та приходить до
висновку, що її слід відхилити, а
рішення суду першої інстанції -
залишити без змін.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315, 317, 319, 323-324 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 27 лютого 2014 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з

розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча:
Г.І. Шалаута

судді:
А.І. Шишко

Р.Й. Матківський