АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7065/14
Головуючий 1 інстанції Якуша Н.В.
Справа № 640/5544/14-ц
Доповідач: Коваленко І.П. Категорія:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Довгаль А.П., Коровіна С.Г.

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі
представника ОСОБА_2 на рішення
Київського районного суду м. Харкова
від 18 червня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа:
Приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
про розірвання попереднього договору
та повернення авансу
(забезпечувального платежу),-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_1, третя особа:
Приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
про розірвання попереднього договору
та повернення авансу
(забезпечувального платежу).

В обґрунтування своїх позовних вимог
посилався на те, що 03.02.2014 року між ним
та відповідачем було укладено
попередній договір про зобов'язання в
майбутньому в строк до 17 годин 15 квітня
2014 року укласти договір купівлі -
продажу квартири (основний договір), що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Для
підтвердження наміру укладання
основного договору, він передав у
власність ОСОБА_1 забезпечувальний
платіж у розмірі 79930 грн., що
еквівалентно 10000 доларів США за
офіційним курсом НБУ на день
підписання попереднього договору.

Проте, у зв'язку зі зміною курсу долара
вартість квартири у гривневому
еквіваленті зросла на 30%, у зв'язку з
чим, він не має можливості виконати
свої зобов'язання за попереднім
договором. Зазначав, що
забезпечувальний платіж за попереднім
договором є на його думку авансом, який
підлягає поверненню, оскільки основний
договір укладено не було.

Після збільшення своїх позовних вимог,
з урахуванням зміни курсу долару
просив зобов'язати ОСОБА_1 повернути
йому 118701 грн., що еквівалентно 10000
доларів США, які були передані їй за
попереднім договором у якості авансу,
стягнути з відповідача судові витрати
у розмірі 1187 грн. за сплачений ним
судовий збір, витрати на правову
допомогу у розмірі 8810 грн.,а також
розірвати попередній договір,
укладений 03.02.2014 року між ним та ОСОБА_1
про зобов'язання в майбутньому укласти
договір купівлі - продажу квартири.

В судове засідання позивач не з'явився,
представник позивача ОСОБА_5 надав
заяву про розгляд справи за його
відсутності, на задоволенні позовних
вимог наполягав, в обґрунтуваннях
надав додаткові письмові пояснення.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_2 в судове засідання також не
з'явились.

Третя особа - приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 в судове засідання не
з'явилась, через канцелярію суду надала
письмові заяви про розгляд справи за її
відсутності.

Рішенням Київського районного суду
м.Харкова від 18 червня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_3 - задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_1 повернути ОСОБА_3
суму авансу в розмірі 79930 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 799 грн. 30 коп.

В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі
представника ОСОБА_2 просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі, посилаючись на
незаконність рішення, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з'явившихся осіб,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Судом встановлено, що 03 лютого 2014 року
між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем
ОСОБА_1 було укладено попередній
договір щодо купівлі-продажу квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.6-7).

Даний договір був нотаріально
посвідчений і на виконання умов
попереднього договору, а саме п.1.8.
позивач передав, а відповідач отримав
суму забезпечувального платежу у
розмірі 79930 грн., що було еквівалентно
10000 (десяти тисячам) доларів США за
офіційним курсом НБУ на день
підписання попереднього договору.

Згідно вимог ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.635 ЦК України
попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір у
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором.

Попередній договір укладається у
формі, встановленій для основного
договору, а якщо форма основного
договору не встановлена, - у письмовій
формі. Сторона, яка необґрунтовано
ухиляється від укладення договору,
передбаченого попереднім договором,
повинна відшкодувати другій стороні
збитки, завдані простроченням, якщо
інше не встановлено попереднім
договором або актами цивільного
законодавства.

Зобов'язання, встановлене попереднім
договором, припиняється, якщо основний
договір не укладений протягом строку (у
термін), встановленого попереднім
договором, або якщо жодна із сторін не
направить другій стороні пропозицію
про його укладення.

Відповідно до п. 4.2 Попереднього
договору вбачається, що якщо в строк до
17 годин 00 хвилин 15 квітня 2014 року
сторонами не буде укладений договір
купівлі-продаж вищезазначеної
квартири бо жодна із сторін не
направить другій стороні пропозицію
про його укладання у цей строк,
зобов'язання за попереднім договором
припиняються (а.с.7).

Так як, за умовами попереднього
договору, укладеного між сторонами
03.02.2014 року основний договір
купівлі-продажу квартири між ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 укладено не було, то попередній
договір припинив свою дію.

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку
стосовно того, підстав для розірвання
попереднього договору від 03.02.2014 року
немає, оскільки зобов'язання по цьому
договору були припинені.

Обґрунтовано суд першої інстанції
дійшов і висновку стосовно повернення
відповідачкою позивачу суми
забезпечувального платежу у розмірі
79930 грн.

Зазначеним попереднім договором (пункт
3.3) було встановлено, що в разі відмови
продавця від укладення договору
купівлі-продажу він зобов'язується
повернути покупцю суму, отриману ним
під час підписання цього договору, та
відшкодувати покупцю збитки, завдані
простроченням, в розмірі 100% від суми
передоплати з урахуванням індексу
інфляції. Також пунктом 3.4 було
передбачено, що у разі невиконання умов
цього договору з вини покупця сума
забезпечувального платежу залишається
у продавця.

Необґрунтоване ухилення однієї із
сторін від укладення основного
договору, передбаченого попереднім
договором, може бути підставою для
відшкодування другій стороні збитків,
завданих простроченням, якщо інше не
встановлено попереднім договором або
актами цивільного законодавства
(частина друга статті 635 ЦК України).

Згідно із вимогами ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до положень ст. 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК
України).

Позивач посилався на те, що основний
договір купівлі - продажу квартири між
сторонами по справі укладений не був
через підвищення курсу долару, що
суттєво збільшувало вартість предмету
договору, а тому він відмовився від
його укладання.

Проте, згідно із ч. 2 ст. 570 ЦК України,
якщо не буде встановлено, що сума,
сплачена в рахунок належних з боржника
за попереднім договором платежів, є
завдатком, вона вважається авансом.
Законом не передбачено, що якщо аванс
згідно з умовами попереднього договору
був переданий, а зобов'язання не
виконано, тобто основний договір у
визначений попереднім договором строк
не укладений, то аванс залишається у
сторони, яка його отримала. Така умова
попереднього договору суперечить
вимогам чинного законодавства.

Ця позиція правова позиція висловлена
Верховним Судом України у Постанові
від 13.02.2013р. у справі №6-176цс12 щодо
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Як встановлено судом, попередній
договір, укладений сторонами 03 лютого
2014 року є припиненим.

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
оскільки попередній договір є
припиненим, основний договір
купівлі-продажу сторони не укладали, а
тому одержані ОСОБА_1 від ОСОБА_3
грошові кошти у сумі 79930 грн. підлягають
поверненню позивачу в розмірі
сплаченої суми.

В іншій частині рішення суду не
оскаржувалось і апеляційною
інстанцією не переглядалось.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду законне і
обґрунтоване, постановлено з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1
ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі
представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Харкова від 18 червня 2014 року - залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -