21 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:
Євтушенко О.І., Горелкіної Н.А.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 14 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 26 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5 про поділ
спільного майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що 1 травня 2007 року був
зареєстрований шлюб між ОСОБА_5 та
ОСОБА_4, який розірвано рішенням
Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 18 липня

2013 року. Під час перебування в шлюбних
відносинах до моменту фактичного
припинення шлюбних відносин та
припинення ведення спільного
господарства, за спільні кошти він із
позивачкою набули спірне майно, а саме:
у 2008 році квартиру АДРЕСА_1

м. Кузнецовськ, вартістю 200 000 грн; в 2011
році гараж № 852 в районі хлібзаводу м.
Кузнецовськ, вартістю 40 000 грн.
Зазначав, що вказане майно є обʼ?єктами
права спільної сумісної власності
подружжя та підлягає поділу.

Рішенням Кузнецовського міського суду
Рівненської області від

14 листопада 2013 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 26 грудня 2013 року рішення
Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 14 листопада 2013
року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги, мотивуючи
свої вимоги порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами встановлено, що 1 травня 2007 року
між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено шлюб,
який рішенням Кузнецовського міського
суду від 18 липня 2013 року розірвано. Під
час шлюбу 9 жовтня 2007 року між ОСОБА_6
(продавець) та ОСОБА_5 (покупець)
укладено договір купівлі-продажу
квартири, предметом якого є квартира
АДРЕСА_1. 9 жовтня 2007 року між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5
укладено кредитний договір № 014/53-05/66107
у вигляді не відновлювальної кредитної
лінії з лімітом 203 000 грн, для
забезпечення виконання якого того ж
дня укладено договір іпотеки №
014/53-05/66107-1, предметом якого є об'єкт
нерухомості за договором
купівлі-продажу. Згідно витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно 10 жовтня 2007 року прийнято рішення
про реєстрацію права приватної
власності на вказану квартиру за
ОСОБА_5, відповідний запис внесено в
технічний паспорт. Всі платежі по
погашенню кредитного зобов'язання
здійснювала ОСОБА_5 власними коштами,
що підтверджується відповідними
квитанціями та кредит нею сплачено
достроково 15 квітня 2009 року. Доказів
щодо участі в погашенні кредитної
заборгованості за договором кредиту,
позивач не надав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою
приватною власністю дружини, чоловіка
є майно, набуте нею, ним за час шлюбу,
але за кошти, які належали їй, йому
особисто.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від

21 грудня 2007 рок № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
зʼ?ясовувати джерело і час його
придбання.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним. Права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації, виникають з дня такої
реєстрації відповідно до закону.

Позивачем не надано жодних доказів, які
б свідчили про наявність договорів
купівлі-продажу, дарування в
підтвердження факту набуття сторонами
права власності на гараж № 852, який
розташований в районі хлібзаводу м.
Кузнецовськ, а також даних про
здійснення державної реєстрації
такого права власності на нерухоме
майно, яка є обовʼ?язковою.

Оскільки судами дотримано норми
матеріального та процесуального права,
суд першої інстанції, з яким погодився
суд апеляційної інстанції, дійшов
вірного висновку про відмову в
задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про поділ майна.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
суд касаційної інстанції дійшов до
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін рішення
Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 14 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 26 грудня 2013
року, тому що судові рішення законні та
обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду
Рівненської області від

14 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Рівненської області
від

26 грудня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна,
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Н.А. Горелкіна
В.І. Журавель