Справа № 462/7543/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 грудня 2014 року Залізничний районний
суд м. Львова в складі:

головуючого - судді
Боровкова Д.О.

при секретарі Щур Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Львові
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Приватного акціонерного
товариства "Українська транспортна
страхова компанія" про стягнення
невиплаченого страхового
відшкодування,

встановив:

Позивач звернувся з позовом до суду, в
якому просить стягнути з відповідача
страхове відшкодування у розмірі 36743,45
грн., а також сплачені ним судовий збір,
і витрати на проведення оцінки збитку
та на правову допомогу. Свої вимоги
позивач мотивує тим, що з вини ОСОБА_2,
11.04.2014 року, сталася ДТП за участь
автомобіля "ВАЗ-2101", номерний знак
НОМЕР_1, під керуванням останнього, та
автомобілем "Рено", номерний знак
НОМЕР_2, який належить йому на праві
власності. Відповідно до звіту № Ю-00009
від 17.04.2014 року, складеного оцінювачем
ОСОБА_3, вартість (розмір) матеріального
збитку, завданого власнику автомобіля
"Рено", номерний знак НОМЕР_2, становить
57743,45 грн., при цьому вартість
зазначеного транспортного засобу до
ДТП становить 57743,45 грн., а вартість
транспортного засобу після ДТП
становить 21000 грн. 25.06.2014 року позивач
звернувся до відповідача зі заявою про
отримання страхового відшкодування в
розмірі 36743,45 грн. Проте, відповідач не
виплатив страхового відшкодування у
добровільному порядку. В зв'язку з
наведеним, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позов, дав
пояснення аналогічні вищенаведеному,
просить позов задовольнити.

Суд ухвалив справу розглядати справу у
заочному режимі без участі
представника відповідача, який в друге
в судове засідання не прибув, хоча був
належним чином повідомлений про час і
місце судового засідання, письмових
заперечень суду не надав, проте
матеріалів справи достатньо для
прийняття рішення по суті.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України
випливає, що страховик зобов'язаний у
разі настання страхового випадку
здійснити страхову виплату у строк,
встановлений договором.

Постановою Жовківського районного
суду Львівської області від 04.06.2014 року
ОСОБА_2 був визнаний винним у вчинені
правопорушення передбаченого ст. 124
КУпАП, і на нього накладене стягнення -
штраф у розмірі 340 грн. за те, що 11.04.2014
року, о 23 год. 20 хв., керуючи автомобілем
"ВАЗ-2101", номерний знак НОМЕР_1, не вибрав
безпечної швидкості руху, не
дотримався безпечної дистанції,
внаслідок чого здійснив зіткнення з
автомобілем "Рено", номерний знак
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 /а.с.8/.

Судом встановлено, що автомобіль "Рено",
номерний знак НОМЕР_2, належить на праві
власності позивачу ОСОБА_1

Цивільна відповідальність водія
автомобіля марки ВАЗ-2101", номерний знак
НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована
в ПАТ ""Українська транспортна страхова
компанія"", що підтверджується
страховим полісом № АС/22998211 від 19.04.2013
року, зі змісту якого вбачається, що
ліміт відповідальності страховика за
шкоду, заподіяну майну потерпілого
становить 50000 грн. на одного
потерпілого /а.с.49/.

15.04.2014 року позивач письмово повідомив
відповідача про ДТП, яке мало місце
11.04.2014 року /а.с.6/, того ж дня був
складений акт огляду колісного
транспортного засобу (дефектна
відомість), у якому булли зафіксовані
пошкодження, які зазнав автомобіль
"Рено", номерний знак НОМЕР_2 /а.с.7/.

Відповідно до звіту № Ю-00009 від 17.04.2014
року, складеного оцінювачем ОСОБА_3,
вартість (розмір) матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля "Рено",
номерний знак НОМЕР_2, становить 57743,45
грн., при цьому вартість зазначеного
транспортного засобу до ДТП становить
57743,45 грн., а вартість транспортного
засобу після ДТП становить 21000 грн.
/а.с.11-14/.

Згідно з п. 30.1. ст. 30 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" транспортний засіб вважається
фізично знищеним, якщо його ремонт є
технічно неможливим чи економічно
необґрунтованим. Ремонт вважається
економічно необґрунтованим, якщо
передбачені згідно з аварійним
сертифікатом (рапортом), звітом (актом)
чи висновком про оцінку, виконаним
аварійним комісаром, оцінювачем або
експертом відповідно до законодавства,
витрати на відновлювальний ремонт
транспортного засобу перевищують
вартість транспортного засобу до
дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 30.2 ст. 30 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" якщо транспортний засіб
вважається знищеним, його власнику
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, а також
витрати на евакуацію транспортного
засобу з місця дорожньо-транспортної
пригоди.

Таким чином, сума страхового
відшкодування становить 36743,45 грн. (57743,45
грн. /вартість ТЗ до ДТП/ -21000 грн.
/вартість ТЗ після ДТП/ = 36743,45 грн.).

25.06.2014 року позивач звернувся до
відповідача зі заявою про отримання
страхового відшкодування в розмірі
36743,45 грн. /а.с.9/, яку відповідач отримав
по пошті, про що свідчить рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення /а.с.10/.

Пунктом 36.1 ст. 36 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що страховик,
керуючись нормами цього Закону,
приймає вмотивоване рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентованої виплати) або про
відмову у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати).

Зі змісту п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" убачається, що страховик
протягом 15 днів з дня узгодження ним
розміру страхового відшкодування з
особою, яка має право на отримання
відшкодування, за наявності
документів, зазначених у ст. 36 цього
Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніше як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентованої виплати) та виплатити
його.

Проте, відповідач, в порушення
вищевказаних норм Закону України, не
виплатив позивачу суму страхового
відшкодування.

Частина 1 ст. 991 ЦК України чітко
передбачає перелік випадків коли
страховик має право відмовитися від
здійснення страхової виплати, даний
перелік є вичерпний.

Відповідач не надав суду належних та
допустимих доказів, які б свідчили про
те, що позивачу може бути відмовлено у
виплаті страхової суми відповідно до
вимог ч. 1 ст. 991 ЦК України.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши
докази по справі в їх сукупності,
вважає, оскільки відповідач не
погоджується сплачувати позивачу суму
страхового відшкодування в розмірі
36743,45 грн. у добровільному порядку, то
його слід зобов'язати це зробити в
судовому порядку.

Крім того, з відповідача слід стягнути
на користь позивача, сплачений судовий
збір у розмірі 367,43 грн.

Разом з тим, у вимозі щодо стягнення
витрат на проведення оцінки збитку та
на правову допомогу слід відмовити, з
огляду на таке.

Позивачем не надано суду платіжного
документу про проведення оплати за
проведення оцінки пошкодженого
автомобіля, а відтак відсутні підстави
для стягнення зазначених витрат.

Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17.10.2014 року № 10 "Про
застосування судами законодавства про
судові витрати у цивільних справах" у п.
48 роз'яснено, що відсутність
документального підтвердження витрат
на правову допомогу, а також розрахунку
таких витрат є підставою для відмови у
задоволенні вимог про відшкодування
таких витрат.

Позивачем не надано суду документально
підтверджених витрат на правову
допомогу (квитанцій, чеків, тощо), а
відтак у задоволенні цієї вимоги також
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,60,61,159,209,212-215,224-227 ЦПК
України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Українська транспортна
страхова компанія" на користь ОСОБА_1
36743 (тридцять шість тисяч сімсот сорок
три) гривень 45 коп. страхового
відшкодування та 367 (триста шістдесят
сім) гривень 43 коп. судового збору.
Всього стягнути 37110 ( тридцять сім тисяч
сто десять) гривень 88 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Залізничний районний суд м. Львова
шляхом подачі в десяти денний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його постановив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Рішення не набрало
законної сили.

Суддя: Боровков Д.О.