АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1140/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : Гончаренко Т.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Подорога В. М. РІШЕННЯ
23 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоПодорога В. М.
суддівБородійчук В. Г. , Демченко В. А.
при секретаріБражнюк О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 04 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_8, треті особи: відділ ДВС
Звенигородського районного управління
юстиції Черкаської області, ОСОБА_6,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21 про визнання права власності на
спільне майно подружжя, -
в с т а н о в и л а :
У січні 2012 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з вищевказаним позовом про
визнання будинковолодіння
розташованого по АДРЕСА_1, яке
складається з житлового будинку «А»,
прибудови «а», прибудови «а-1», сараю
«Б», гаража «б-1», літньої кухні «В»,
вбиральні «У», погреба «б-2», огорожі
«1», воріт «2», хвіртки «3», криниці «4» та
земельної ділянки, площею 845,54 м.2, на
якій розташоване домоволодіння
спільним майном подружжя в якому ?
частина належить ОСОБА_7 та зняття
арешту з даного майна.
Справа неодноразово розглядалась
судовими інстанціями.
Останнім рішенням Звенигородського
районного суд Черкаської області від
позов ОСОБА_7 було частково задоволено,
визнано, що будинковолодіння
розташоване по АДРЕСА_1, яке
складається з житлового будинку «А»,
прибудови «а», прибудови «а-1», сараю
«Б», гаража «б-1», літньої кухні «В»,
вбиральні «У», погреба «б-2», огорожі
«1», воріт «2», хвіртки «3», криниці «4» та
земельної ділянки, площею 845,54 м.2, на
якій розташоване домоволодіння
являється спільним майном подружжя
ОСОБА_8 та ОСОБА_7 В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.
Звенигородського районного суду
Черкаської області про забезпечення
позову від 16.01.2012 року про заборону
продажу арештованого майна -
будинковолодіння розташованого по
Не погоджуючись з даним рішенням
суду в своїй апеляційній скарзі
ОСОБА_6, вважаючи його незаконним та
необґрунтованим, просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити ОСОБА_7 в задоволення її
Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених в суді першої інстанції
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Задовольняючи позов частково, суд
виходив з того, що житловий будинок«А»,
прибудови «а», прибудови «а-1», сараю
«Б», гаража «б-1», літньої кухні «В»,
вбиральні «У», погреба «б-2», огорожі
«1», воріт «2», хвіртки «3», криниці «4» та
земельна ділянка площею 845,54 м.2
розташовані по АДРЕСА_1 - є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя
ОСОБА_7 та ОСОБА_8, оскільки на час
розгляду справи будинок та земельна
ділянка зареєстровані на ОСОБА_8,
накладена 16.01.2012р. заборона на
відчуження не знята і ОСОБА_6, який
придбав будинок з прилюдних торгів
13.01.2012р. не провів реєстрацію свого
права власності.

Проте, з цим погодитись не можна.

Судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8
перебували у зареєстрованому шлюбі з
23.02.1974 року по 11.10.2011 року. За час
спільного проживання сторони
побудували будинковолодіння
розташоване земельній ділянці площею
845,54 м2 по АДРЕСА_1, яке складається з
житлового будинку «А», прибудови «а»,
прибудови «а-1», сараю «Б», гаража «б-1»,
літньої кухні «В», вбиральні «У»,
погреба «б-2», огорожі «1», воріт «2»,
хвіртки «3», криниці «4».Свідоцтво про
право власності на дане
будинковолодіння від 30.09.1987 р. та
Державний акт на землю від 01.04.2005 р.
видані на ім'я ОСОБА_8.

13.01.2012 року в порядку
виконавчого провадження
спеціалізованою організацією ПП
«Нива-В.Ш.» на підставі договору з ВДВС
Звенигородського РУЮ проведені
прилюдні торги з реалізації будинку та
земельної ділянки, що є предметом
іпотеки, яке належить ОСОБА_8
Переможцем зазначених прилюдних
торгів став ОСОБА_6, який за вказане
майно сплатив кошти в розмірі 49 000 грн.

Ухвалою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 16.01.2012
накладено заборону на реалізацію
арештованого майна, а саме
будинковолодіння по АДРЕСА_1 та
земельної ділянки, розміром 845, 54 кв.м.,
на якій розташоване зазначене
домоволодіння.

25.01.2012 року складений акт про
проведення прилюдних торгів
будинковолодіння по АДРЕСА_1 та
земельної ділянки, розміром 845, 54 кв.м. з
аукціону 13.01.2012 року за 49989,95 грн. та його
купівлю ОСОБА_6

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня
2013року, яка набрала законної сили,
визнано протиправними дії ДВС
Звенигородського районного управління
юстиції по підготовці прилюдних торгів
з реалізації житлового будинку з
надвірними спорудами загальною площею
78,2 кв.м. та земельної ділянки, на якій
він розташований, площею 845,54 кв.м. за
адресою АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 13 березня 2013 року, яке
набрало законної сили, відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_7 у визнанні
недійсними прилюдних торгів,
встановлено, що дії державного
виконавця, які не стосуються правил
проведення аукціону, мають самостійний
спосіб оскарження й не можуть бути
підставою для визнання прилюдних
торгів недійсними.

Відповідно до ст.69 СК України - подружжя
має право на поділ майна.

Право на поділ спільного майна існує
доти, поки право власності подружжя на
майне зберігається.

Судом першої інстанції частково
задоволені позовні вимоги ОСОБА_7 про
поділ майна подружжя шляхом визнання
будинку та ділянки спільним майном
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 після того, як будинок
і ділянка були - продані з прилюдних
торгів, проведених 13.01.2012р. і вказаний
договір купівлі є виконаним, так як
покупцем ОСОБА_6 здійснена оплата
вартості майна, тобто публічні торги є
проведеними. Даний договір не визнаний
недійсним в судовому порядку.

Відповідно ч.2 ст.388 ЦК майно не може
бути витребуване у особи, яка купила
його в порядку виконання судових
рішень.

Таким чином після продажу спірного
майна, що належало ОСОБА_8 - житлового
будинку по АДРЕСА_1 та земельної
ділянки, площею 845,54 м.2, на якій
розташоване домоволодіння на
прилюдних торгах ОСОБА_6 відсутні
підстави для задоволення позовних
вимог ОСОБА_7 про поділ зазначеного
майна як спільного сумісного майна
подружжя.

Судова колегія уважає, що оскільки
судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи,
рішення суду ухвалено з порушенням
норм матеріального права тому,
апеляційна скарга підлягає до
задоволення, а рішення суду скасуванню
із ухвалення нового рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог в
частині визнання права власності на
спільне майно подружжя.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6
задовольнити.

Рішення Звенигородського районного
суду Черкаської області від 04 березня
2014 року в частині часткового
задоволення позову ОСОБА_7 до ОСОБА_8
про визнання права власності на
спільне майно подружжя скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_8
про визнання права власності на
спільне майно подружжя відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з моменту набрання ним законної
сили.

Головуючий :

Судді :