АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22ц/791/2010/14 Головуючий в І інстанції: Войцеховська Я.В.
Категорія: 52 Доповідач: Борко А.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року липня місяця 17 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі :

Головуючого:ОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретаріОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 13 травня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року позивачка звернулась в адресу суду із позовом до ПАТ АБ "Укргазбанк" про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди, зазначаючи, що з 16.08.2004 року вона працювала у Херсонській філії ПАТ АБ «Укргазбанк». Влітку 2005 року, під час переїзду філії банку в інше приміщення вона як працівник банку, перебуваючи на робочому місці та здійснюючи перенесення документів, отримала травму спини. В подальшому її стан здоров'я погіршився і вона виїхала на лікування до Німеччини. Коли після лікування вона, за своєю заявою, отримала трудову книжку 11.01.2014 року, то дізналася, що наказом по особовому складу № 08-11 від 25 березня 2010 року, вона була звільнена за прогул, вчинений 29 лютого 2008 року. З наказом про звільнення вона була ознайомлена тільки 11.01.2014 року.

У звязку з наведеним вище, просила скасувати наказ по особовому складу №08-П від 25 березня 2010 року «Про звільнення ОСОБА_6Д.», зобов'язати ХФ ПАТ "Укргазбанк" видати наказ по особовому складу від 11.01.2014 року про звільнення позивачки по ст. 38 КЗпП України за власним бажанням; змінити формулювання причин її звільнення із «Звільнена за прогул без поважних причин по п.4 ст. 40 КЗпІІ України» - на «Звільнена по ст. 38 КЗпІІ України за власним бажанням». Дату звільнення з « 29.02.2008 року» змінити на « 11.01.2014 р»; стягнути з Херсонської філії ПАТ АБ «Укргазбанк» на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу у сумі 365 007,30 грн., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 3123,00 грн. та моральну шкоду у розмірі - 100 000.00 грн.

До початку розгляду справи по суті в судовому засіданні представники позивача уточнили позовні вимоги в частині періоду, за який просять стягнути заробітну плату (з 29 лютого 2008 року по 11 січня 2014 року, тобто за 2190 днів) та додатково просили поновити ОСОБА_5 на посаді начальника загального відділу Херсонської філії ПАТ АБ «Укргазбанк».

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 13 травня 2014 року позов ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди - задоволено частково. Скасовано наказ по особовому складу №08-П від 25 березня 2010 року «Про звільнення ОСОБА_5» та поновлення ОСОБА_5 на посаді начальника загального відділу Херсонської філії ПАТ АБ «Укргазбанк». У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю. Рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_5 допущено до негайного виконання. Стягнуто з публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить апеляційну скаргу задовольнити, змінити рішення суду першої інстанції, задовольнити позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, осіб, які зявились у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає

задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме із трудової книжки позивача серії AT-V №8923486, а також рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 28.05.2009р., яке набрало законної сили, позивач з 16 серпня 2004 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем по справі - ВАТ АБ «Укргазбанк» (Херсонська філія), працюючи на посаді провідного економіста відділу пластикових карток, з 03.04.2006р. переведена на посаду головного економіста відділу роздрібного банкінгу, а 12.07.2006 р. призначена на посаду начальника загального відділу.

З вироку Дніпровського районного суду м. Херсона від 14.07.2009 р., який залишений без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 06.10.2009 р., вбачається, що Херсонську філію ВАТ АБ «Укргазбанк» очолював ОСОБА_7 (чоловік позивачки) який протягом жовтня 2005р. - лютого 2008р. зловживаючи службовим становищем всупереч інтересам служби, діючи умисно, з корисливих мотивів, давав вказівки підлеглим працівникам вносити до табелю обліку робочого часу працівників Херсонської філії ВАТ АБ «Укргазбанк» недостовірні дані про присутність на робочому місці, спочатку провідного економіста відділу пластикових карток, потім переведеної на посаду головного економіста відділу роздрібного банкінгу, а потім призначеної на посаду начальника загального відділу ОСОБА_5, яка протягом зазначеного періоду часу на робочому місці не з'являлася та покладені на неї функціональні обов'язки не виконувала. Вказані недостовірні данні, щодо роботи останньої внесені до табелю обліку робочого часу працівників Херсонської філії ВАТ АБ «Укргазбанк» ОСОБА_7 засвідчував своїм підписом та передавав до бухгалтерії для нарахування та виплати заробітної плати внаслідок чого банку завдано збитків на 115 460,06 грн. ОСОБА_4 вироком ОСОБА_7 за службові зловживання засуджено до позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права займати посади пов'язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на 2 роки.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, оскільки на момент отримання травми позивач офіційно перебувала у трудових стосунках з Херсонською філією ВАТ АБ «Укргазбанк» ( за рішенням правління банку з 03.02.2012р. Херсонська філія ліквідована та створена Херсонська обласна дирекція ПАТ АБ «Укргазбанк» зі статусом правонаступника), рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 15.09.2009 р., яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 21.12.2011р., визнано факт нещасного випадку на виробництві, що стався з ОСОБА_5Д 24.06.2005 р. та зобов'язано Херсонську філію ВАТ АБ «Укргазбанк» скласти акт про нещасний випадок пов'язаний із виробництвом за формою Н-1.

Зазначеним вище рішенням встановлено, що позивач звернулася за медичною допомогою до лікаря невропатолога ОСОБА_8, де проходила обстеження та лікування 27.06.2005 р., в подальшому проходила лікування в спеціалізованій лікувальній установі у бальнеолікарні «Арабатська Стрілка «ТОВ «Гаряче джерело» з 02.08.2005р. по 10.08.2005р., проходила лікування в клініці в м. Дюссельдорф (Німеччина), після її обстеження з використанням магнітної резонансної томографії поясничної області хребта 18.08.2007р., встановлено що три роки тому, вона одержала травму хребта, як наслідок, поставлений діагноз «Небольшое левостороннее медико-латеральное выпадение связки диска в области L 5/S 1».

Як вбачається з матеріалів справи , наказом по особовому складу № 08-П від 25.03.2010 року ОСОБА_5Д була звільнена з роботи з 29.02.2008р. на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин. Підставою для звільнення в наказі зазначено : акт про відсутність на робочому місці від 25.03.2010 року та вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 14.07.2009 року.

Листом в.о. директора Херсонської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» від 11.01.2014 р. позивач особисто повідомлена про звільнення з роботи за прогул 29.02.2008 р. та про те, що трудова книжка зберігається у філії банку.

11.01.2014 р. ОСОБА_5Д на адресу відповідача подана заява про видачу копії наказу про звільнення та трудової книжки.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно до вимог п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу без поважних причин. Звільнення на цій підставі допускається тільки в тому випадку, якщо працівник здійснив прогул або був відсутній на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважної причини. Оцінка причин як поважних здійснюється судом при розгляді спору про звільнення. Поважними причинами варто визнати такі причини, що виключають вину працівника. Наявність поважних причин визнається у разі доведеної непрацездатності працівника, хоча б вона і не була підтверджена лікарняним листком. Звільнення працівника за прогул не можна вважати обґрунтованим, якщо його невихід на роботу пов'язаний з поганим станом здоров'я, що перешкоджає продовженню працювати.

На підставі вимог ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосований тільки один із таких заходів стягнення : 1) догана; 2) звільнення.

Порушенням трудової дисципліни (дисциплінарним проступком) є протиправне, винне невиконання або неналежне виконання працівником його трудових обов'язків.

Стаття 148 КЗпП України передбачає,що дисциплінарне стягнення застосується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку,але не пізніше місяця з дня його виявлення,не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до вимог ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмових пояснень. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосоване лише одне дисциплінарне стягнення.

Таким чином, на думку колегії суддів суд першої інстанції з підстав передбачених законом скасував наказ від 25 березня 2010 року про звільнення позивачки та відмовив їй у поновленні на роботі.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, у своїх позовних вимогах ОСОБА_5 просить стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу, а не середній заробіток у звязку з незаконним звільненням, але законом не передбачено стягнення заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку за час, коли працівник був відсутній на робочому місці та проходив лікування від виробничої травми та лікування ще триває.

На думку колегії суддів,суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачці в цій частині позову.

Крім того , суд першої інстанції з підстав передбачених законом не прийняв до уваги доводи представника позивача стосовно не направлення позивачу повідомлення про необхідність отримання трудової книжки, оскільки відповідно з довідкою адресного-довідкового сектору ВГІРФО УМВС України в Херсонській області від 08.10.2008 року позивачка з попереднього місця реєстрації по вул. Д.Бедного, 122 у м. Херсоні виписана 27.07.2005 року, на території України вона зареєстрована не була у звязку із виїздом до Німеччини.

На думку колегії суддів, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди,суд першої інстанції,обґрунтовано посилаючись на вимоги ст.237-1 КЗпП України зазначив ,що позивачем не доведено спричинення йому моральної шкоди, не наведено обґрунтованих підстав для відшкодування власником моральної шкоди, не зазначено та не доведено, які життєві звязки позивачка втратила та яких додаткових зусиль вона докладає для організації свого життя. Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги вимоги позивачки про тривале не визнання відповідачем факту виробничої травми, перебування чоловіка позивачки в місцях позбавлення волі та наявність дітей, як обґрунтування спричинення їй моральної шкоди та з підстав передбачених законом в цій частині позовних вимог відмовлено у задоволенні позову.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано, з підстав передбачених законом ухвалив рішення про часткове задоволення позовних вимог, оскільки він з достатньою повнотою зясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги, щодо невідповідності висновків суду обставинам справи, до уваги не приймаються як такі, що не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і такі, що висновки суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 13 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді