Справа № 2-631/12
Провадження № 2-др/752/2/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

18.02.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва в складі головуючого - судді
Калініченко Л.С., при секретарі Левіт
Д.І. розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву представника
відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про
ухвалення додаткового рішення суду у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, спричиненої
пошкодженням квартири,-

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Голосіївського
районного суду м. Києва знаходилась
цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, спричиненої
пошкодженням квартири.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 11.07.2013 року позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволено частково та
стягнуто з відповідача ОСОБА_1
відшкодування матеріальної шкоди в
розмірі 24715 грн. 00 коп., витрати за
проведення експертизи в розмірі 900 грн.
00 коп., відшкодування моральної шкоди в
розмірі 2000 грн. 00 коп., витрати по сплаті
державного мита в розмірі 506 грн. 15 коп.
та витрати інформаційно-технічне
забезпечення в розмірі 120 грн. 00 коп.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
06.11.2013 року вищевказане рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 11.07.2013 року залишено без змін.

31.01.2014 року представник відповідача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до
Голосіївського районного суду м. Києва
із заявою про ухвалення додаткового
рішення у вищевказаній цивільній
справі, а саме, просить стягнути з
позивача ОСОБА_3 на користь відповідача
ОСОБА_1 судові витрати пропорційно до
тієї частини позовних вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено, зокрема, 556 грн. 40 коп.

Свою заяву про ухвалення додаткового
рішення суду, представник відповідача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 обґрунтовує наступним.

Так, 03.04.2012 року ОСОБА_2, який діяв в
інтересах ОСОБА_1 подано через
канцелярію Голосіївського районного
суду м. Києва письмові пояснення у
цивільній справі №2-631/12 та клопотання
про долучення до матеріалів зазначеної
цивільної справи письмових документів.
Крім того, 12.12.2012 року, адвокатом ОСОБА_2
через канцелярію Голосіївського
районного суду м. Києва подано
клопотання про долучення до матеріалів
справи додаткових документів,
клопотання про стягнення з позивача на
користь відповідача понесених
останньою судових витрат в сумі 2000,00
грн. за договором про надання правової
допомоги від 15.02.2012 року та клопотання
про стягнення з позивача на користь
відповідача судових витрат за
проведення судової
будівельно-технічної експертизи у
даній цивільній справі.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
заяви повідомлена належним чином.

Відповідач та її представник - ОСОБА_2 в
судове засідання також не з'явилися,
про час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, до суду
надійшла заява представника
відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про розгляд
заяви без участі останніх.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання
не з"явився, подав через канцелярію
суду свої заперечення, в яких просить
відмовити в задоволенні заяви
представника відповідача, посилаючись
на її необґрунтованість та
безпідставність.

Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд
ухвалює додаткове рішення після
розгляду питання в судовому засіданні
з повідомленням сторін. Їх присутність
не є обов'язковою.

За таких обставин, з урахуванням заяв
представника відповідача та третьої
особи, суд вважає, що неявка сторін в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду заяви про ухвалення
додаткового рішення.

Вивчивши зміст заяви, дослідивши
матеріли справи, суд приходить до
висновку, що заява про ухвалення
додаткового рішення суду підлягає
задоволенню частково, з огляду на
наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 220 ЦПК
України, суд, що ухвалив рішення, може
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, чи з власної ініціативи
ухвалити додаткове рішення, якщо судом
не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 6 п. 12 Постанови
Верховного Суду України від 12 червня 2009
року № 2 "Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції" у тому разі коли
питання про судові витрати не було
вирішено при ухвалені рішення, суд, що
його ухвалив, вирішує це питання
відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, чи з власної ініціативи
ухваленням додаткового рішення.

Як вбачається з тексту рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 11.07.2013 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено частково та стягнуто з
відповідача на користь позивача,
зокрема, витрати за проведення
експертизи в розмірі 900 грн. 00 коп.,
витрати по сплаті державного мита в
розмірі 506 грн. 15 коп., а також витрати
інформаційно-технічне забезпечення в
розмірі 120 грн. 00 коп.

Разом з тим, в судовому засіданні
встановлено, що Голосіївським районним
судом м. Києва, при ухваленні
зазначеного рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_5 частково, не було
вирішено питання про присудження
відповідачу ОСОБА_1 судових витрат,
пропорційно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких ОСОБА_5 відмовлено.

Згідно з ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Пунктами 2, 4 ч. 3 статті 79 ЦПК України
визначено, що до витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать
витрати на правову допомогу та витрати,
пов'язані із залученням свідків,
спеціалістів, перекладачів та
проведення судових експертиз.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК
України якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи та
заяви представника відповідача ОСОБА_1
- ОСОБА_2, позивач просила стягнути з
відповідача моральну шкоду в розмірі
5000,00 грн., однак, суд своїм рішенням
задовольнив вимогу останньої частково,
зокрема, з ОСОБА_1 на корись ОСОБА_5
стягнуто моральну шкоду в розмірі 2000,00
грн., тобто, на 3000, 00 грн. менше заявленої
позивачем вимоги.

Між тим, враховуючи загальну ціну
позову, яка становила 30615,00 грн., судом
задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 на
суму 27615,00 грн.(виходячи з розрахунку
30615,00-3000,00=27615,00), що у процентному
розмірі задоволених позовних вимог
складає 90,20% зі 100% (виходячи з
розрахунку 27615,00/30615,00 х 100%).

Таким чином, з позивача на користь
відповідача, у відповідності до
положень статті 88 ЦПК України,
підлягають стягненню судові витрати,
які в процентному співвідношенні
становлять - 9,80%.

Вирішуючи питання про повернення
відповідачу судових витрат, які
стосуються оплати ОСОБА_1 проведення
судової будівельно-технічної
експертизи по справі, суд виходив з
наступного.

Так, ухвалою Голосіївського районного
суду м. Києва від 22.12.2011 року за
клопотанням представника відповідача
по справі призначено судову
будівельно-технічну експертизу,
витрати за проведення якої покладено
на відповідача - ОСОБА_1.

Згідно з квитанцією, наявною в
матеріалах справи №8069 ОБ 8069/0453-1 №62 від
05.03.2012 року, відповідачем по справі
ОСОБА_1 сплачено 3678,00 грн. за проведення
зазначеної вище судової
будівельно-технічної експертизи.

Таким чином, оскільки представником
відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надано
докази понесених судових витрат, що
стосуються оплати проведення судової
будівельно-технічної експертизи, які у
відповідності до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК
України підлягають стягненню з
позивача на користь відповідача, суд
приходить до висновку, про наявність
правових підстав для задоволення
заяви представника відповідача ОСОБА_1
- ОСОБА_2 про розподіл судових витрат, в
частині щодо стягнення з позивача на
користь відповідача судових витрат,
які стосуються оплати проведення
судової будівельно-технічної
експертизи по справі, пропорційно до
тієї частини вимог, у задоволенні яких
позивачу ОСОБА_5 відмовлено, а саме 360
грн. 44 коп. (виходячи з розрахунку 3678,00 х
9,80% / 100% = 360,44), шляхом ухвалення
додаткового рішення суду.

Що стосується понесених відповідачем
судових витрат на оплату правової
допомоги, суд вважає, що у цій частині
заява представника відповідача ОСОБА_1
- ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Так, у вищевказаній цивільній справі,
крім ОСОБА_6, інтереси відповідача
ОСОБА_1 також представляв адвокат
ОСОБА_2.

Як вбачається з матеріалів справи,
адвокат ОСОБА_2 діяв на підставі
довіреності, а також на підставі
договору про надання правової допомоги
від 15.02.2012 року.

Крім того, в матеріалах справи наявні
квитанція №0773 від 23.05.2012 року про
оплату відповідачем ОСОБА_1 наданих
останній послуг за договором про
надання правової допомоги, а також
виписка по особовим рахункам адвоката
ОСОБА_2 від 04.07.2012 року, яка
підтверджують зарахування сплачених
відповідачем коштів на рахунок
адвоката ОСОБА_2 в сумі 2000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

З урахуванням зазначеної вимоги ЦПК
України, граничний розмір компенсації
витрат, пов'язаний з розглядом
цивільних справ, встановлений
Постановою Кабінету Міністрів України
«Про граничні розміри компенсації
витрат, пов'язаних з розглядом
цивільних та адміністративних справ, і
порядок їх компенсації за рахунок
держави» №590 від 27.04.2006 року.

Так, згідно з підпунктом 1 пункту 1
додатку до вищевказаної Постанови
Кабінету Міністрів України «Про
граничні розміри компенсації витрат,
пов'язаних з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави» №590
від 27.04.2006 року витрати, пов'язані з
правовою допомогою стороні, на користь
якої ухвалено судове рішення, якщо
компенсація сплачується іншою
стороною, не перевищує суму, що
обчислюється виходячи з того, що
зазначеній особі виплачується 40%
мінімальної заробітної плати за годину
її роботи.

Станом на 01.01.2012 року, розмір
мінімальної заробітної плати складав
1073,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, та
підтверджується, зокрема, журналом
судового засідання від 29.11.2011 року
тривалість якого - 12 хв. 20 сек.,
протоколом судового засідання від
22.12.2011 року, тривалість якого - 15 хв. 00
сек., адвокат ОСОБА_2 приймав участь у
розгляді вищевказаної цивільної
справи протягом 27 хвилин 20 секунд.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що
у вищевказаних судових засіданнях,
адвокат ОСОБА_2 представляв інтереси
відповідача ОСОБА_1 на підставі
довіреності від 28.11.2011 року,
посвідченої приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7, копія якої наявна в
матеріалах справи.

З матеріалів справи також вбачається,
що в подальшому, зокрема, в судових
засіданнях від 21.02.2013 року, 27.03.2013 року
та 11.07.2013 року, інтереси відповідача
ОСОБА_1 представляв ОСОБА_6, який діяв на
підставі довіреності від 10.12.2012 року,
посвідченої приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7

Враховуючи викладене у сукупності, а
також беручи до уваги те, що адвокат
ОСОБА_2 в судових засіданнях 29.11.2011 року
та 22.12.2011 року діяв на підставі
довіреності, крім того, в судових
засіданнях 21.02.2013 року, 27.03.2013 року та
11.07.2013 року останній участі взагалі не
приймав, суд дійшов висновку про
відсутність передбачених законом
підстав для стягнення з позивача на
користь відповідача судових витрат на
оплату правової допомоги.

Крім того, суд звертає увагу на ту
обставину, що клопотання представника
відповідача ОСОБА_1 за підписом
адвоката ОСОБА_2, які зареєстровані в
канцелярії Голосіївського районного
суду м. Києва 12.12.2012 року та на які
останній посилається як на підставу
для задоволення своєї заяви про
стягнення з позивача на користь
відповідача судових витрат, пов'язаних
із наданням правової допомоги за
договором від 15.02.2012 року, подані до
канцелярії суду ОСОБА_6, який є
представником ОСОБА_1 за довіреністю.

Таким чином, заява представника
відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в частині
щодо стягнення з позивача на користь
відповідача понесених останньою
судових витрат на оплату правової
допомоги є необґрунтованою та такою, що
не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись 208-210,
220 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

заяву представника відповідача ОСОБА_1
- ОСОБА_2 про ухвалення додаткового
рішення суду у цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, спричиненої
пошкодженням квартири - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1
(АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_2) судові витрати,
які стосуються оплати проведення
судової будівельно-технічної
експертизи по справі в сумі 360 (триста
шістдесят) гривень 44 копійки.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
м. Києва через Голосіївський районний
суд м. Києва.

Суддя