Справа №: 671/2049/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2014 року
м.
Волочиськ

Волочиський
районний суд Хмельницької області в
складі:

головуючого судді Ніколової С.В.

при
секретарі Хрупайло Т.В.,

з участю заявника
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Волочиську
справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа Бубнівська
сільська рада Волочиського району
Хмельницької області про встановлення
факту постійного проживання із
спадкодавцем на день смерті,

встановив:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
в суд з заявою про встановлення факту
постійного проживання із ОСОБА_2 на
день її смерті. На обгрунтування своїх
вимог зазначив, що після смерті його
баби ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року, відкрилась спадщина на належне їй
майно. Він, заявник, як єдиний
спадкоємець по заповіту звернувся до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, однак йому було
відмовлено в оформленні спадкових прав
через пропуск строку для прийняття
спадщини. На день смерті ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 року він постійно проживав
з нею в с. Бубнівка Волочиського району,
вони вели спільне господарство та мали
спільний бюджет, хоча він, ОСОБА_1,
залишався зареєстрованим за іншою
адресою. Інших спадкоємців, які б
претендували на спадкове майно ОСОБА_2
не має.

Заявник в судовому засіданні
заяву підтримав.

Представник заінтересованої
особи Бубнівської сільської ради в
судове засідання не з'явився. Від
Бубнівської сільської ради надійшла
заява про розгляд справи у відсутності
її представника, вимоги заяви визнає.

Заслухавши заявника, дослідивши
та оцінивши докази у їх сукупності, суд
вважає, що заява підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно чинного на час відкриття
спадщини законодавства, спадкоємцем,
що прийняв спадщину, вважається особа,
яка постійно проживала разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, ця
особа не заявила про відмову від
спадщини, а також спадкоємцем, що
прийняв спадщину, є особа, яка на час
відкриття спадщини не проживала
постійно із спадкодавцем, однак у
шестимісячний строк з часу відкриття
спадщини подала нотаріусу заяву про
прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269
ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК
України у судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
встановлено іншого порядку їх
встановлення.

Відповідно до роз'яснень, даних у
пункті 2 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування», справи про спадкування
розглядаються судами за правилами
позовного провадження, якщо особа
звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права та обов»язки інших осіб
та (або) за наявності інших спадкоємців
і спору між ними. Якщо виникнення права
на спадкування залежить від доведення
певних фактів, особа може звернутись в
суд із заявою про встановлення цих
фактів, яка у разі відсутності спору,
розглядається за правилами окремого
провадження. Зокрема, у такому порядку
суди повинні розглядати заяви про
встановлення родинних відносин із
спадкодавцем, проживання з ним однією
сім»єю, постійного проживання разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини.

Згідно п. 23 вищезазначеної
Постанови, якщо постійне проживання
особи зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини не підтверджено відповідними
документами, у зв»язку із чим нотаріус
відмовив особі в оформлені спадщини,
спадкоємець має право звернутися в суд
із заявою про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року померла ОСОБА_2, яка 12.11.2002 року
вчинила заповіт та все своє майно,
заповіла ОСОБА_1, заявнику у даній
справі.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_2
до складу спадщини увійшла земельна
ділянка площею 2,65 га на території
Бубнівської сільської ради, призначена
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
згідно Державного акта на право
приватної власності на землю серії Р1 №
833906.

На день своєї смерті ОСОБА_2
проживала була зареєстрована в
АДРЕСА_1. Разом з нею з 2007 року до дня її
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року проживав без
реєстрації її внук ОСОБА_1

Спадкова справа щодо майна ОСОБА_2
після її смерті не заводилася.

Дані обставини не оспорюються
заінтересованою особою та
підтверджуються: паспортом позивача,
свідоцтвами про його народження та про
народження його батька ОСОБА_3;
свідоцтвом про смерть ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 року; заповітом останньої,
вчиненим 12.11.2002 року на користь ОСОБА_1;
Державним актом на право приватної
власності на землю серії Р1 № 833906;
довідками, виданими виконавчим
комітетом Бубнівської сільської ради
від 01.04.2014 року № 268 та від 24.11.2014 року №
438 про те, що ОСОБА_2 була зареєстрована
на проживала в АДРЕСА_1, разом з нею з 2007
року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року
проживав ОСОБА_1; відмовою державного
нотаріуса у видачі заявнику свідоцтва
про право на спадщину після смерті
ОСОБА_2; інформаційною довідкою зі
Спадкового реєстру № 38668369 від 18.10.2014
року, виданою Волочиською державною
нотаріальною конторою Хмельницької
області, про те, що спадкова справа
після смерті ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, не заводилась;
показаннями в судовому засіданні
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, які в судовому засіданні
підтвердили факт постійного
проживання ОСОБА_1 із його бабою ОСОБА_2
на день її смерті.

Дослідивши надані докази, суд
вважає доведеним факт постійного
проживання ОСОБА_1 разом із бабою
ОСОБА_2 на день її смерті, а тому заява
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 209, 212 - 215, 234, 235,
256, 259 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1268, 1269 ЦК
України, суд

вирішив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного
проживання ОСОБА_1 разом з бабою ОСОБА_2,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на день
її смерті в АДРЕСА_1.

На рішення через суд першої
інстанції, який його ухвалив, може бути
подано апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: