Справа № 761/8688/14-ц
Провадження №2/761/3552/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 грудня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Вітріщаку Р. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом про розірвання шлюбу.

Свій позов позивач обгрунтовує тим, що
сторони не підтримують шлюбні
відносини, не ведуть спільного
господарства. Позивач зазначає, що між
ним та відповідачем відсутнє
взаємопорозуміння та бажання
підтримувати шлюб. У подружжя є
спільний син - ОСОБА_3, який після
розірвання шлюбу буде проживати разом
із матір'ю.

В судове засідання позивач з'явився,
позов підтримав в повному обсязі та
просив його задовольнити з підстав,
викладених у позові.

Відповідач у судовому засіданні проти
позовних вимог заперечував у повному
обсязі та просив відмовити у їх
задоволенні, зауваживши, що примирення
між сторонами неможливе, проте, просив
враховувати, що у відповідача є
батьківські обов'язки по відношенню до
спільної дитини.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебували у шлюбі з 15 грудня
2001 року, про що свідчить Свідоцтво про
укладення шлюбу НОМЕР_1, але шлюбні
відносини між ними припинено.

Позивач та відповідач фактично разом
не проживають, не ведуть спільного
господарства.

Від шлюбу є спільний син - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
Свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 05
січня 2006 року.

Із пояснень позивача, наданих ним у
судовому засіданні, вбачається, що між
позивачем та відповідачем втрачено
почуття довіри та взаємопорозуміння,
тобто сім`я існує тільки формально.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного
кодексу України шлюбом є сімейний союз
жінки та чоловіка, зареєстрований у
органі державної реєстрації актів
цивільного стану.

За ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується
на вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушування жінки та чоловіка до
шлюбу не допускається.

Однією з основних засад сучасного
сімейного права є свобода шлюбу,
зокрема, особа має право вільно
вирішувати питання щодо укладення
шлюбу та його збереження, а також
розірвання шлюбу та припинення шлюбних
відносин.

У відповідності до п. 10 Постанови
Пленуму Верховного суду України від 21
грудня 2007 року N 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» проголошена Конституцією
України охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей. Із цією метою
суди повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя.

Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України
суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам
одного з них, інтересам їхніх дітей, що
мають істотне значення.

Кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини, за ч. 3 ст. 56 СК
України.

Таким чином, судом приймається до
уваги, що у сторін по справі є спільний
син, проте відповідач зазначив, що від
виконання своїх батьківських
обов'язків по відношенню до останнього
самоусовуватись не планує, а
збереження шлюбу буде суперечити
інтересам ОСОБА_1

Крім того, відповідач у судовому
засіданні зазначила, що примирення
подружжя не можливе.

Кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини, за ч. 3 ст. 56 СК
України.

Так, враховуючи, що сім'я сторін
розпалася, їхнє спільне життя
суперечить інтересам одного з них,
тобто позивача, разом з тим, сторони
категорично проти примирення, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими та законними, а
тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та ст. ст. 7, 104,
105, 110, 112, 113, 161 Сімейного кодексу
України, керуючись ст.ст. 10, 60, 179, 208, 209,
212, 213, 218, 223, 292 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш
И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований Відділом
реєстрації актів громадянського стану
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві 15 грудня 2001 року, про
що в книзі реєстрації одружень
зроблено актовий запис за № 52.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя: