У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Черненко В.А.,
Лесько О.О., Червинської
М.Є.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторінг Україна» до ОСОБА_4, третя
особа - ОСОБА_5, про звернення стягнення
на заставлене нерухоме майно за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Сєверодонецького міського суду
Луганської області від 28 травня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 11 грудня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторінг Україна» (далі - ТОВ «ОТП
Факторінг Україна») звернулось до суду
з указаним позовом, в якому просило в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором від 16 травня 2008
року звернути стягнення на заставлене
нерухоме майно та стягнути судові
витрати.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 16
травня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ТОВ «ОТП
Факторінг Україна» та ОСОБА_5 було
укладено кредитний договір, за умовами
якого остання отримала кредит у
розмірі 25 тис. доларів США. З метою
забезпечення виконання зобов'язання за
вказаним кредитним договором 16 травня
2008 року між банком та ОСОБА_4 було
укладено договір іпотеки, за умовами
якого останній передав в іпотеку банку
належну йому квартиру АДРЕСА_1.
Зазначав, що ОСОБА_5 свої зобов'язання
за кредитним договором належним чином
не виконувала, внаслідок чого
утворилась заборгованість, а тому вони
змушені задовольнити свої вимоги за
рахунок іпотечного майна.

Рішенням Сєверодонецького міського
суду Луганської області від 28 травня 2013
року, залишеним без змін апеляційного
суду Луганської області від 11 грудня 2013
року, позов задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором від 16 травня 2008
рокуу розмірі 140 780 грн 07 коп. звернуто
стягнення на заставлене нерухоме
майно, на квартиру АДРЕСА_1, яка є
предметом іпотеки за договором іпотеки
від 16 травня 2008 року і належить на праві
власності ОСОБА_4, шляхом проведення
прилюдних торгів відповідно до ст. 39
Закону України «Про іпотеку» в межах
процедури виконавчого провадження за
ціною, яка буде визначена на підставі
оцінки майна суб'єктом оціночної
діяльності.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить судові
рішення скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
та обґрунтованість судових рішень в
межах касаційного оскарження, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про задоволення позову, з
висновком якого погодився й
апеляційний суд, правильно встановив
характер спірних правовідносин сторін
у справі та застосував норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішив спір з
урахуванням конкретних обставин
справи з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку про те, що судами
при розгляді справи були допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами
для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Сєверодонецького міського
суду Луганської області від 28 травня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Луганської області від 11 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

О.О. Лесько

М.Є. Червинська