АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1508/2014р.
Головуючий в І інстанції Коваленко А.В.
Доповідач: Кутурланова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року травня місяця 20 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого Кутурланової О.В.

Суддів Орловської Н.В.

Майданіка В.В.

При секретарі Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Білозерського
районного суду Херсонської області від
24 березня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Білозерської
районної державної адміністрації
Херсонської області, відділу
Держземагенства у Білозерському
районі Херсонської області про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою шляхом звільнення
проїзду загального користування,
визнання розпорядження та державного
акту недійсними,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, Білозерської
районної державної адміністрації
Херсонської області, відділу
Держземагенства у Білозерському
районі Херсонської області про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою шляхом звільнення
проїзду загального користування,
визнання розпорядження та державного
акту недійсними.

В обгрунтування позовних вимог
зазначив, що на підставі розпорядження
голови Білозерської районної
державної адміністрації від 28.07.2004 року
йому видано державний акт на право
власності на земельну ділянку НОМЕР_1
площею 0,0575 га в садівничому товаристві
«Будівельник-1» Садівської сільської
ради Білозерського району Херсонської
області, а відповідачеві - державний
акт на право власності на земельну
ділянку НОМЕР_2 площею 0,12 га в
зазначеному товаристві.

Оскільки в склад земельної ділянки
ОСОБА_3 увійшла частина дороги
загального користування, що позбавляє
його можливості проходу і проїзду до
належної йому земельної ділянки,
позивач просив суд відповідно до ст.152
ЗК України усунути йому перешкоди в
користуванні належною йому земельною
ділянкою шляхом визнання недійсними
розпорядження голови Білозерської
районної державної адміністрації від
28.07.2004 року №751 в частині передачі
відповідачеві земельної ділянки
НОМЕР_2 площею 0,12 га та державного акту
на право власності на зазначену
земельну ділянку, а також зобов'язати
ОСОБА_3 звільнити проїзд загального
користування для земельних ділянок №62
та НОМЕР_1.

Рішенням Білозерського районного суду
Херсонської області від 24 березня 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Білозерської районної
державної адміністрації Херсонської
області, відділу Держземагенства у
Білозерському районі Херсонської
області про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою
шляхом звільнення проїзду загального
користування, визнання розпорядження
та державного акту недійсними
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_3 та відділ
Держземагенства у Білозерському
районі Херсонської області доводи
апеляційної скарги не визнали,
вважаючи їх безпідставними, а ухвалене
у справі рішення законним та
обґрунтованим, у зв'язку із чим просили
апеляційну скаргу відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах визначених ст.
303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем належними та
допустимими доказами не доведено, що
при винесенні розпорядження голови
Білозерської РДА від 28.07.2004 року №751 та
видачі на його підставі державного
акту про право власності відповідача
на земельну ділянку були допущені
порушення закону, які потягнули за
собою порушення прав позивача, що
підлягають захисту відповідно до вимог
ст. 152 ЗК України, у зв'язку із чим дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він ґрунтується на
досліджених судом доказах та нормах
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини.

Судом встановлено, що розпорядженням
голови Білозерської районної
державної адміністрації від 13.08.2003 року
№741 надано згоду на передачу у
власність громадян земельних ділянок
для ведення садівництва із земель
державної власності садівничого
товариства «Будівельник-1», що
знаходиться на території Садівської
сільської ради Білозерського району
Херсонської області, в тому числі у
власність позивача земельної ділянки
площею 0,040 га та у власність
відповідача земельної ділянки площею
0,065 га, та надано дозвіл на виготовлення
технічної документації зі складання
державних актів на право власності на
земельну ділянку (а.с.114-115).

Розпорядженням голови Білозерської
районної державної адміністрації від
28.07.2004 року №751 затверджено технічну
документацію зі складання державних
актів на право власності на земельні
ділянки членам вищевказаного
садівничого товариства та передано
земельні ділянки у власність членів
вказаного товариства, в тому числі у
власність позивача передана земельна
ділянка площею 0,0575га, а у власність
відповідача земельна ділянка площею 0,12
га (а.с.5-6).

Згідно висновків державної
землевпорядної експертизи №542 від
05.05.2005 року, представлена на експертизу
технічна документація із землеустрою
щодо складання документів що
посвідчують право власності на
земельні ділянки громадянам, в тому
числі позивачеві та відповідачеві
відповідає вимогам чинного
законодавства України, встановленим
нормам і правилам, оцінюється
позитивно (а.с.105-106).

13.10.2005 року на підставі розпорядження
голови Білозерської РДА від 28.07.2004 року
№751 позивачеві видано державний акт
серії ЯБ №124031 на право власності на
земельну ділянку НОМЕР_1, площею 0,0575га
для ведення садівництва, а
відповідечеві - державний акт серії ЯБ
№124046 на право власності на земельну
ділянку НОМЕР_2 площею 0,1200га (а.с.7,68).

Суд першої інстанції обгрунтовано не
прийняв до уваги посилання позивача
щодо не погодження ним меж земельної
ділянки, яка надавалася у власність
відповідача, оскільки вони
спростовуються актом погодження меж
спірної земельної ділянки (а.с.9), який
погоджений позивачем, як суміжним
землекористувачем в ході приватизації
земельної ділянки ОСОБА_3

Оскільки належними та достовірними
доказами зазначений факт не
спростовано, доводи апеляційної скарги
в цій частині колегія суддів вважає
необгрунтованими.

Крім того, як вбачається з листа
відділу Держземагенства у
Білозерському районі Херсонської
області від 31.12.2013 року, а також плану
розміщення ділянок садового
товариства «Будівельник-1» Садівської
сільради, у якому зазначені шляхи та
проїзди, землі загального користування
(проходи, проїзди, дороги) не входять до
земельної ділянки НОМЕР_2 площею 0,12 га,
наданої у власність відповідача
(а.с.71,98).

З пояснювальної записки до технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельні ділянки
також вбачається, що земельна ділянка
ОСОБА_3 збільшилась на 0,055га саме за
рахунок рекультивації порушених
земель (а.с.89).

Зважаючи на те, що межі земельної
ділянки відповідача встановлені та
погоджені суміжними
землекористувачами, в тому числі
позивачем, з огляду на те, що позивачем
не надано належних, допустимих та
достовірних доказів на підтвердження
того, що до складу земельної ділянки
відповідача увійшов проїзд загального
користування, суд першої інстанції
дійшов обгрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що суд першої інстанції з
достатньою повнотою з'ясував дійсні
обставини справи, перевірив доводи і
заперечення сторін та дослідив надані
сторонами докази, яким дав правильну
оцінку, обґрунтовано відмовив в
задоволенні позовних вимог, ухвалив
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, як
безпідставні, не обґрунтовані законом
та такі, що висновки суду не
спростовують підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити

Рішення Білозерського районного суду
Херсонської області від 24 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді