РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2014

Хмельницький міськрайонний суд в
складі :

головуючої - судді Порозової І.Ю.

секретаря Гарячої Д.А.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1
до Хмельницької міської ради, з участю
третьої особи ОСОБА_2 про припинення
права власності, скасування державного
акту та визнання права власності на
земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

17.06.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Хмельницької міської ради
про скасування державного акту та
визнанння права власності на земельну
ділянку площею 0,031га. по АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що отримавши в дар
53/100 частин жилового будинку по АДРЕСА_1,
фактично набула право на отримання у
власніть і частини земельної ділянки
на якій цей будинок розміщено, проте
через те, що державний акт на право
власності на земельну ділянку на
попереднього власника не скасовано,
вона не може в позасудовому порядку
оформити перехід права власності. В
подальшому позивач подала заяву про
скасування рішення виконавчого
комітету Хмельницької міської ради від
27.07.2000 року про приватизацію земельної
ділянки ОСОБА_3

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 наполягає на
задоволення позову.

Представник відповідача
Колокольников О.М. позов визнав
частково, щодо скасування державного
акту та рішення виконкому.

Представник третьої особи
ОСОБА_2-ОСОБА_6 проти позову не
заперечує.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про часткове
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
рішення виконавчого комітету
Хмельницької міської ради від 27.07.2000
року № 572 ОСОБА_3 передано у приватну
власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку
земельну ділянку площею 0,032 га. по
АДРЕСА_1. 21.08.2000 року ОСОБА_3 отримала
державний акт на право приватної
власності на землю, площею 0,031га. 06.07.2001
року ОСОБА_3 померла. Спадщину після її
смерті у вигляді 53/100 частин житлового
будинку по АДРЕСА_1 прийняв син
померлої ОСОБА_2, який 29.01.2002 року
отримав свідоцтво про право на
спадщину, а 06.09.2002 продав вказану
частину будинку ОСОБА_7.17.09.2002 року
ОСОБА_7 подарувала належну їй частину
будинку ОСОБА_1

Вказані обставини
підтверджуються:архівним витягом з
рішення виконкому Хмельницької
міської ради від 27.07.2000 року; державним
актом на право приватної власності на
земельну ділянку від 21.08.2000 року;
свідоцтвом про смерть ОСОБА_3;
договором купівлі-продажу частини
житлового будинку; договором
дарування частини житлового будинку;
спадковою справою; відповідю
управління Держземагенства у
Хмельницькому районі від 14.07.2014 року;
поясненнями сторін.

Відповідно до ст. 30 Земельного
Кодексу України (в ред.станом на час
спадкування) при переході права
власності на будівлю і споруду разом
з цими об'єктами переходить у
розмірах, передбачених статтею 67
цього Кодексу, і право власності або
право користування земельною ділянкою
без зміни її цільового призначення і,
якщо інше не передбачено у договорі
відчуження - будівлі та споруди. У разі
зміни цільового призначення надання
земельної ділянки у власність або
користування здійснюється в порядку
відведення.

За ст.120 Земельного кодексу України,
що діяв на момент набуття права
власності на будинок ОСОБА_1, при
переході права власності на будівлю і
споруду право власності на земельну
ділянку може переходити на підставі
цивільно-правових угод, а право
користування-на підставі договору
оренди.

Таким чином, на час смерті ОСОБА_3
відбувався автоматичний перехід права
власності на земельну ділянку до
набувача з необхідністю подальшого
оформлення такого переходу, проте
спадкоємець померлої ОСОБА_3- ОСОБА_2 не
оформив перехід права власності на
земельну ділянку, в зв'язку з цим
відомості про земельну ділянку не
зазначені в договорі купівлі-продажу
та договорі дарування. За таких
обставин, теперішній власник частини
будинку ОСОБА_1 позбавлена можливості
оформити право користування земельною
ділянкою, на якій знаходиться її
частина будинку, оскільки на
теперішній час діє рішення виконкому
про передачу права власності на землю
ОСОБА_3 та державний акт на її ім'я.

Відповідно до п.18-1 Постанови пленуму
Верховного Суду України від 16.04.2004 N7
«Про практику застосування судами
земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» -при
вирішенні вимог про визначення
розміру земельної ділянки, необхідної
для обслуговування житлового будинку,
будівлі або споруди, право власності
на які при їх відчуженні перейшло до
набувача без визначення в договорі
права на земельну ділянку, суд має
з'ясовувати, зокрема, чому це питання
не було визначено в

договорі, можливість укладення між
відчужувачем і набувачем

додатку до цього договору щодо права
набувача на земельну ділянку

та чи не свідчить реальна можливість
використання всієї земельної

ділянки за цільовим призначенням саме
про той розмір земельної

ділянки для обслуговування житлового
будинку, будівлі або споруди,

який існував до їх відчуження.

Розмір земельної ділянки,
необхідної для обслуговування

житлового будинку, будівлі або
споруди, визначається шляхом

проведення за клопотанням сторін
експертизи з врахуванням чинних

нормативних документів у галузі
будівництва, санітарних норм та

правил тощо.

Згідно ч.2 ст.158 ЗК України «Виключно
судом вирішуються земельні спори з
приводу володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян».

Згідно ч.5 ст.116 ЗК України «Земельні
ділянки, які перебувають у власності чи
користуванні громадян або юридичних
осіб, передаються у власність чи
користування за рішенням органів
виконавчої влади чи органів місцевого
самоврядування лише після припинення
права власності чи користування ними в
порядку, визначеному законом».

Згідно ч.2 ст.152 ЗК України «Власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків».

Згідно ст.152 ЗК України «Захист прав
громадян та юридичних осіб на земельні
ділянки здійснюється шляхом визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування; застосування інших,
передбачених законом, способів».

З врахуванням того, що право власності
ОСОБА_3на земельну ділянку припинено в
зв'язку з її смертю (п.б ст. 140 ЗК
україни), автоматичний перехід права
власності не відбувся, а за наявності
рішення виконкому та державного акту
теперішній власник будинку позбавлена
можливості отримати в користування
спірну земельну ділянку, суд дійшов
висновку про необхідність скасування
державного акту серії ІІІ-ХМ №048521 від
21.08.2000 року на право приватної
власності на землю, площею 0,031 га. по
АДРЕСА_1, виданий ОСОБА_3 та рішення
виконкому Хмельницької міської ради
№572 від 27.07.2000 року в частині передачі
земельної ділянки площею 0,032 га. по
АДРЕСА_1 ОСОБА_3 у приватну власність.

В подальшому, являючись власником
частини житлового будинку ОСОБА_1 не
позбавлена можливості отримати в
користування земельну ділянку для
обслуговування цього будинку, подавши
відповідну заяву до міської ради,
автоматично право власності на землю
до неї не перейшло, а тому в частині
позову щодо визнання права власності
на земельну ділянку в позові слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215, 60 ЦПК України,
ст.30 Земельного Кодексу України в ред.
1992 року, ст.ст.120, 116, 140, 158, 152 ЗКУкраїни,
ст. 377ЦК України, Постанови пленуму
Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7
«Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» суд,

В И Р І Ш И
В :

Позов задовольнити частково.

Скасувати державний акт серії ІІІ-ХМ
№048521 від 21.08.2000 року на право приватної
власності на землю, площею 0,031 га. по
АДРЕСА_1, виданий ОСОБА_3.

Скасувати рішення виконкому
Хмельницької міської ради №572 від
27.07.2000 року в частині передачі
земельної ділянки площею 0,032 га. по
АДРЕСА_1 ОСОБА_3 у приватну власність.

В решті позову відмовити.

На рішення може бути подано
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя