АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

при секретарі - Калашник О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою заступника начальника
Управління праці і соціального захисту
населення Печерської районної у м.
Києві державної адміністрації
Ткаченко Наталії Іванівни на ухвалу
Печерського районного суду м. Києва від
22 жовтня 2014 року у справі за позовом
Управління праці і соціального захисту
населення Печерської районної у м.
Києві державної адміністрації до
ОСОБА_2, третя особа: Київський міський
центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат, про стягнення
коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 757/30284/14-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/14762/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Цокол
Л.І.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Гаращенко Д.Р.Ухвалою
Печерського районного суду м. Києва від
22 жовтня 2014 року відмовлено у відкритті
провадження у справі за позовом
Управління праці і соціального захисту
населення Печерської районної у м.
Києві державної адміністрації до
ОСОБА_2 про стягнення коштів.

20 листопада 2014 року заступник
начальника Управління праці і
соціального захисту населення
Печерської районної у м. Києві
державної адміністрації Ткаченко Н.І.
подала апеляційну скаргу на вказану
ухвалу, у якій, посилаючись на
порушення норм процесуального права,
просила її скасувати та передати
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції. В обґрунтування заявлених
вимог апелянт вказала, що ст. 50 КАС
України передбачено перелік справ, що
слухаються в порядку
адміністративного судочинства і
відповідачем за якими є фізична особа,
спори за позовом суб'єкта владних
повноважень до фізичної особи про
стягнення надміру сплачених коштів до
такого переліку не віднесено. З огляду
на викладене, апелянт вважає, що
відповідно до ст. 15 ЦПК України спір
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не з'явилися, були
належним чином повідомлені про день,
час та місце апеляційного розгляду,
тому розгляд справи за апеляційною
скаргою на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК
України проведено за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів прийшла до
наступного.

21 жовтня 2014 року Управління праці та
соціального захисту населення
Печерської районної у м. Києві
державної адміністрації звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
з неї переплати допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з 28 серпня 2012 року по 30 листопада
2012 року у розмірі 406, 77 грн. Свої вимоги
обґрунтовував тим, що ОСОБА_2
несвоєчасно повідомила Управління
праці і соціального захисту населення
Печерської районної у м. Києві
державної адміністрації про обставину,
яка впливає на призначення і виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, а саме
про звільнення з роботи, а виникла
переплата у виплаті допомоги у розмірі
406, 77 грн.

Постановляючи ухвалу, що оскаржується,
суд першої інстанції керувався ст.ст. 15,
122 ЦПК України, ст.ст. 2, 17 КАС України та
виходив з того, що спір потрібно
вирішувати в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки з позовом до суду звернувся
суб'єкт владних повноважень.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, згідно п. 3 ч. 2 ЦК України
є завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі. Способами
захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути відшкодування збитків та
інші способи відшкодування майнової
шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно - правові спори
за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 4 ст. 50 КАС України громадяни
України, іноземці чи особи без
громадянства, їх об'єднання, юридичні
особи, які не є суб'єктами владних
повноважень, можуть бути відповідачами
лише за адміністративним позовом
суб'єкта владних повноважень: 1) про
тимчасову заборону (зупинення) окремих
видів або всієї діяльності об'єднання
громадян; 2) про примусовий розпуск
(ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про
примусове видворення іноземця чи особи
без громадянства з України; 4) про
обмеження щодо реалізації права на
мирні зібрання (збори, мітинги, походи,
демонстрації тощо); 5) в інших випадках,
встановлених законом.

Враховуючи наведені норми та
обставини, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що адміністративні
суди можуть розглядати вимоги про
відшкодування шкоди лише за наявності
таких умов: 1) вимоги мають стосуватись
шкоди, завданої лише суб'єктом владних
повноважень; 2) такі вимоги мають бути
поєднані з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

В іншому випадку вимоги про
відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Позивач у даній справі звернувся до
суду з позовом про повернення надмірно
сплачених відповідачу сум допомоги в
загальному розмірі 406 грн. 77 коп., серед
вичерпних підстав КАС України, на
основі яких суб'єкт владних
повноважень може звернутися з позовом
до адміністративного суду, повернення
безпідставно отриманих коштів немає, а
тому колегія суддів приходить до
висновку, що даний спір належить
розглядати в порядку цивільного
судочинства.

Отже, ухвала Печерського районного
суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року не
може вважатися такою, що постановлена з
додержанням вимог закону, а тому
підлягає скасуванню з направленням
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 4 ч. 2 ст. 307,
ст.ст. 311, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника
начальника Управління праці і
соціального захисту населення
Печерської районної у м. Києві
державної адміністрації Ткаченко
НаталіїІванівни - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 22 жовтня 2014 року - скасувати
та передати питання на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом 20 днів з дня
набрання нею законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий Судді