Справа № 175/255/14-ц
Провадження № 2/175/105/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

при секретарі Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на їх користь суму заборгованості за невиконання договірних зобовязань у розмірі 29997,67 грн., а також судові витрати по справі у розмірі 299,98 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 24 грудня 2012 року ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» та ОСОБА_1 уклали Договір № 120311343 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. 05 січня 2013 року ОСОБА_2 для забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 перед позивачем виступила як поручитель, уклавши Договір № 120311343 від 05 січня 2013 року поруки за клієнта в системі LeaseIT. Позивач у повному обсязі виконав свої договірні обовязки щодо надання обладнання ОСОБА_1 у відповідні строки та належної комплектації, але відповідач не виконав своїх грошових зобовязань зо Договором, внаслідок чого йому нараховувалася плата за прострочення платежу, тобто за ним рахується заборгованість підтверджена розрахунком Структурою грошових нарахувань. Згідно структури грошових нарахувань та надходжень ОСОБА_1 сплатив лише перший обовязків платіж в розмірі 2508,33 грн. Заборгованість станом на день подання позову становить 29997,67 грн., а тому позивач вимушений звернутися до суду для стягнення вказаної вище суми заборгованості.

У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні 17.03.2014 року позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, пояснив,що паспорт втратив та не є тією особою, з якою позивач укладав договір,у судове засідання 1.07.2014 року не з»явився.

Відповідачка ОСОБА_2 та її адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні, пояснили про те,що ОСОБА_2 не підписувала договір поручительства, оскільки з ОСОБА_1 не знайома.

Вислухавши у судовому засіданні відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Правовідносини сторін регулюються нормами глави 47-49, 51 Розділу І «Загальні положення про зобов'язання» і глави 71 параграф 2 «Кредит» ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що 24 грудня 2012 року між ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» і ОСОБА_1, НОМЕР_1, виданий 11.10.2012 року (а.с.7,18) був укладений договір № 120311343 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, відповідно до умов якого, ОСОБА_1 приймає участь в системі LeaseIT, зокрема отримує обладнання та інші товари від постачальників учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним Клієнтом Пакетом LeaseIT. Також, з матеріалів справи вбачається, що 05 січня 2013 року ОСОБА_2 для забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 перед позивачем виступила як поручитель, уклавши Договір № 120311343 від 05 січня 2013 року поруки за клієнта в системі LeaseIT.

Згідно до ч. 1 ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Як встановив суд, відповідач ОСОБА_1 втратив НОМЕР_1 та 24 грудня 2012 року Договір про надання в оренду на умовах фінансового лізингу не підписував. Це підтверджується різними фотографіями особи у паспорті (а.с.18) та у заяві про видачу паспорта (а.с.54).

При таких обставинах, суд погоджується і з запереченнями ОСОБА_2 щодо підписання нею договору поруки , а тому суд приходить до висновку, що позивач необґрунтовано вимагає стягнути з відповідачів вказану заборгованість та вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 806 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг», ст. 10, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.