АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7699/14
Головуючий 1-ї інстанції-
Справа № 635/1226/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
м. Харків

Судова колегія судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.,

Суддів: - Бурлака І.В.,
Карімової Л.В.

за участю секретаря : Костюченко
В.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 на рішення Харківського
районного суду Харківської області від
03 жовтня 2014 року по цивільній справі за
позовом ПАТ «Державний ощадний банк
України» в особі філії Харківського
обласного управління ПАТ «Ощадбанк» до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
стягнення заборгованості за
договором,-

ВСТАНОВИЛА:

12.02.2014 року Публічне акціонерне
товариство «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Харківського
обласного управління АТ «Ощадбанк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, в якому після
його уточнення просив достроково
стягнути з відповідачів у солідарному
порядку на свою користь суму
заборгованості за договором кредиту у
розмірі 508 522,18 грн., яка
складається з: строкової
заборгованості по кредиту 290 521,78 грн.,
простроченої заборгованості по
відсотках 9221,98грн., простроченої
заборгованості по відсотках 33660,23грн.,
нарахованої суми пені за прострочення
терміну повернення кредиту та
відсотків за період з 02.04.2014р. по 30.06.2014р.
- 24224,90 грн.

Позивач, також просив солідарно
стягнути з відповідачів на свою
користь витрати за сплату судового
збору у розмірі 3654 грн.

На обґрунтування позову послався на те,
що 07.04.2008р. між Банком та ОСОБА_5 був
укладений договір відновлюваної
кредитної лінії № 2431, та додаткові
договори до нього за № 1 від 27.08.2008р., № 2
від 06.04.2010р., № 3 від 31.03.2011р., № 4 від
29.04.2011р, № 5 від 30.11.2011р., за яким ОСОБА_5
було в кредит надано грошові кошти в
сумі 510 000 грн., із сплатою 10,5 % річних, а з
27.08.2008р. - із сплатою 12,5 % річних, з
остаточним поверненням кредиту не
пізніше 06.04.2018р.

Також, позивач зазначив, що в
забезпечення виконання зобов'язань за
вказаним договором відновлюваної
кредитної лінії № 2431 від 07.04.2008р. були
укладені: договір поруки № 2431/1 від
07.04.2008р., з поручителем ОСОБА_8; договір
поруки № 2431/2 від 07.04.2008р., з поручителем
ОСОБА_7; договір поруки № 2431/2 від
07.04.2008р., з поручителем ОСОБА_6.

Свої грошові зобов'язання по щомісячне
поверненню кредиту частинами
позичальник ОСОБА_5лег Іванович не
виконує, у зв'язку з чим виникла
прострочена кредитна заборгованість,
внаслідок чого Банк відповідно до ч. 2
ст. 1050 ЦК України має право вимагати
дострокового повернення частини
кредиту, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
умов статті 1048 цього Кодексу. Крім того,
поручителі зобов'язалися у повному
обсязі солідарно відповідати за
невиконання позичальником своїх
зобов'язань за договором відновлюваної
кредитної лінії, однак уникають
виконання своїх зобов'язань за
договорами поруки..

Позивач також просив солідарно
стягнути з відповідачів на свою
користь судові витрати по сплаті
судового збору у розмірі 3654 грн.

Представник позивача, у судове
засідання не з'явився подав заяву про
розгляд справи без його участі за
наявними у справі матеріалами та
доказами, проти заочного розгляду
справи не заперечував, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не
з'явились, про час і місце розгляду
справи були повідомлені своєчасно та
належним чином. Відповідачами подані
письмові заперечення проті позову,
відповідно до яких заборгованість не
визнають, проти задоволення позову
заперечують у повному обсязі,
посилаючись на відсутність вини як
підстави відповідальності за
порушенні зобов'язання, ненастання
кінцевого строку виконання
зобовіязання, відсутності
заборгованості, на обгрутування своїх
заперечень надали свої розрахунки.

Відповідач ОСОБА_5 подав заяву про
розгляд справи за його відсутності,
проти позову заперечував і за його
заявою справа була розглянута за його
відсутністю.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 03 жовтня 2014
року позивні вимоги задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ПІН
НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
ОСОБА_6, ПІН НОМЕР_2, зареєстрований та
мешкає за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_7, ПІН
НОМЕР_3, зареєстрована та мешкає за
адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_8,ПІН НОМЕР_4
зареєстрований та мешкає за адресою:
АДРЕСА_2 на користь Публічного
акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України" в особі філії -
Харківське обласне управління АТ
"Ощадбанк" (р/р 37390005 у філії - ХОУ АТ
"Ощадбанк", МФО 351823, код 09351600)
заборгованість за договором
відновлюваної кредитної лінії № 2431 від
07.04.2008р. у сумі 508 522 грн. 18 коп. (п'ятсот
вісім тисяч п'ятсот двадцять дві гривні
вісімнадцять копійок).Стягнуто
солідарно з ОСОБА_5, ПІН НОМЕР_1, мешкає
за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_6, ПІН НОМЕР_2,
зареєстрований та мешкає за адресою:
АДРЕСА_2, ОСОБА_7, ПІН НОМЕР_3,
зареєстрована та мешкає за адресою:
АДРЕСА_2, ОСОБА_8, ПІН НОМЕР_4,
зареєстрований та мешкає за адресою:
АДРЕСА_2 на користь Публічного
акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України" в особі філії -
Харківське обласне управління АТ
"Ощадбанк" (р/р 37390005 у філії - ХОУ АТ
"Ощадбанк", МФО 351823, код 09351600) на користь
банку державне мито в сумі 3654 грн. 00 коп.
(три тисячи шістсот п'ятдесят гривень
нуль копійок).

Не погоджуючись з таким рішенням
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в
апеляційній скарзі просять рішення
районного суд скасувати та ухвалити
нове про відмову в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на те, що
районним судом неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, та вказують, що суд незаконно
стягнув заборгованість, яка відсутня
вказував розрахунковий рахунок філії
Харківське обласне правління АТ
«Ощадбанк», розрахунковий рахунок 37390005
філії ХОУ АТ «Ощадбанк» , МФО 351823, код
09351600, державне мито в сумі 3654 грн, а не
судовий збір, як це передбачено Законом
України «Про судовий збір», також
стягнув на користь філії, яка не
вступала з відповідачами в
цивільно-правові відносини.

У своїх запереченнях проти скарги Банк
вказує на необхідність її відхилення,
за безпідставністю і залишення рішення
районного суду без змін, як законного і
обґрунтованого.

Колегія суддів відповідно до ст. 305 ЦПК
України розглянула справу за
відсутності всіх належним чином
повідомлених відповідачів, які свого
представника в судове засідання не
направили, за недоведеністю поважних
причин відсутності ОСОБА_5, чия неявка
не перешкоджає розглядові справи, з
урахуванням положень закону про
апеляційний розгляд справи впродовж
розумного строку. Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, заслухавши
пояснення представника позивача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що вона підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Банком в
особі філії Харківське обласне
управління АТ «Ощадбанк» (після зміни
типу акціонерного товариства -
Публічне акціонерне товариство
«Державний ощадний банк України») та
ОСОБА_5 був укладений договір
відновлюваної кредитної лінії № 2431, та
додаткові договори до нього за № 1 від
27.08.2008р., № 2 від 06.04.2010р., № 3 від 31.03.2011р.,
№4 від 29.04.2011р, № 5 від 30.11.2011р., за яким
позичальник ОСОБА_5 отримав готівкою
грошові кошти (транш) в сумі 510 000 грн., з
остаточним поверненням кредиту не
пізніше 06.04.2018р., на споживчі потреби, що
підтверджує заява на видачу готівки № 3
від 07.04.2008р. та що регламентує п.п. 1.1, 1.2,
1.3. договору відновлюваної кредитної
лінії.

Згідно п.1.1 договору відновлюваної
кредитної лінії (а.с.8), позичальник
ОСОБА_5 зобов'язався сплачувати
проценти за користування кредитом в
розмірі 10,5 % річних, а відповідно до п.1
додаткового договору № 1 від 27.08.2008р. до
нього, позичальник зобов'язався
сплачувати відсотки у розмірі 12,5 %
річних. Також, позичальник ОСОБА_5,
відповідно до 1.6, п. 1.5.1.3 договору
відновлюваної кредитної лінії, п.2
додаткового договору № 2 від 06.04.2010 р.
зобов'язався здійснювати погашення
кредиту щомісячно до 01 числа кожного
місяця та сплату відсотків не пізніше
останнього робочого дня місяця,
починаючи з наступного місяця після
отримання кредиту, а з моменту
укладення додаткового договору № 2 від
06.04.2010р. до договору відновлюваної
кредитної лінії зобов'язався
здійснювати погашення кредиту рівними
частинами в сумі 5312,50 грн. та сплату
нарахованих процентів не пізніше
останнього робочого дня місяця,
починаючи з наступного місяця після
підписання цього додаткового договору.
За порушення взятих на себе зобов'язань
по поверненню основної суми кредиту та
своєчасній сплаті процентів за
користування кредитом, згідно п.5.2, п. 7.8
договору відновлюваної кредитної
лінії, позичальник зобов'язався
сплатити пеню в розмірі 0,03 % річних від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення; строк позовної
давності сторони збільшили до трьох
років.

Позичальник ОСОБА_5 взяті на себе
зобов'язання не виконує, внаслідок чого
виникла заборгованість за договором
відновлюваної кредитної лінії. Факт
отримання кредиту у сумі 510 000 (п'ятсот
тисяч гривень) позичальником не
оспорюється. Згідно до наданого Банком
розрахунку заборгованості станом на
01.07.2014 року, умов договору, з наступними
змінами, порядком щомісячного
повернення кредиту і банківськими
виписками по рахункам позичальника
встановлено, що станом на 01.07.2014р.
загальна сума заборгованості
позивальника складає 508 522,18 грн.,
яка складається з наступного:
строкової заборгованості по кредиту 290
521,78 грн., простроченої заборгованості
по відсотках 9221,98грн., простроченої
заборгованості по відсотках 33660,23грн.,
нарахованої суми пені за прострочення
терміну повернення кредиту та
відсотків за період з 02.04.2014р. по 30.06.2014р.
24224,90грн.,

На підтвердження забезпечення
виконання зобов'язань за договором
відновлюваної кредитної лінії № 2431 від
07.04.2008р. позивач надав договори: поруки
№ 2431/1 від 07.04.2008р., укладений з
поручителем ОСОБА_8; поруки № 2431/2 від
07.04.2008р., укладений з поручителем
ОСОБА_7; поруки № 2431/2 від 07.04.2008р.,
укладений з поручителем ОСОБА_6.

Збільшення позичальнику ОСОБА_5 за
договором відновлюваної кредитної
лінії відсоткової ставки за
користування кредитними коштами з 10,5 %
річних до 12,5 % річних відбулось за
згодою поручителів, про що сторонами
укладені додаткові договори № 1 від
06.05.2011р. до договорів поруки від 07.04.2008р.
№№ 2431/1, 2431/2, 2431/3.

Відповідно до розділу 1 кожного
договору поруки, поручитель
зобов'язується перед кредитором
відповідати солідарно в повному обсязі
за своєчасне та повне виконання
боржником зобов'язання за кредитним
договором № 2431 від 07 квітня 2008 року а
також додатковими угодами до нього, що
укладені та можуть бути укладені в
майбутньому.

Згідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Відповідно до
ст. 526 ЦК України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України та інших
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'зується повернути
кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 1048 ЦК України,
позичкодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики. Розмір і порядок одержання
процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

У відповідності до ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

В матеріалах справи відсутні належні
та допустимі докази про наявність
передбачених у ст. 617 ЦК України підстав
для звільнення від відповідальності за
порушення зобов'язання.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позичкодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Взятих на себе зобов'язань відповідачі
не виконуються по цей час, у зв'язку з
чим, у відповідачів виникла
заборгованість перед позивачем, право
дострокового стягнення якої витікає з
умов ч.2 ст. 1050 ЦК України.

Направлені позивачем листи
(повідомлення від 10.12.2012р., 15.10.2012р.,
повідомлення вимога від 08.01.2013р.) з
вимогою до відповідачів щодо
дострокового погашення заборгованості
за договором відновлюваної кредитної
лінії залишені без задоволення,
заборгованість не погашена.

У відповідності до ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позичкодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позичкодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Ст.ст. 553,554 ЦК України передбачено, що у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, поручитель
відповідає перед кредитором у тому ж
обсязі, що і боржник, включаючи сплату
основного боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків.

Сума заборгованості за договором
відновлюваної кредитної лінії, що
підлягає стягненню солідарно з
відповідачів складає загальну суму 508
522,18 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 217 ЦК України
заперечення однією із сторін факту
вчинення правочину або оспорювання
окремих його частин може доводитися
письмовими доказами, засобами аудіо-,
відеозапису та іншими доказами.
Рішення суду не може ґрунтуватися на
свідченнях свідків, на чому
відповідачі безпідставно наполягали у
своїх доводах скарги.

Оскільки позичальник не надав до суду
допустимих відповідно до вказаної
норми закону доказів на підтвердження
своїх заперечень про відсутність
заборгованості за договором, вони
допустимими письмовими доказами не
підтверджені. Наданий відповідачами
свій розрахунок сплати кредиту не
враховує передбачену п. 1.7 кредитного
договору черговість погашення
заборгованості, згідно до якої діяв
Банк, а тому з урахуванням допущеного
позичальником прострочення
обумовлених кредитним договором
щомісячних платежів, розрахунок Банку,
який ґрунтується на умовах договору
кредиту, виписках з банківського
рахунку позичальника є обґрунтованим і
доводами скарги не спростовується.
Судова колегія за недоведеністю також
відхиляє доводи скарги про відсутність
у представника повноважень на подання
позову і те, що філія Харківського
обласного управління ПАТ «Ощадбанк» є
неналежним позивачем, оскільки у
даному спорі вона діє від імені ПАТ
«Ощадбанк».

Таким чином, в цій частині суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги цього висновку не
спростовують, тому з передбачених ст. 308
ЦПК України підстав судова колегія
апеляційного суду відхиляє доводи
скарги про недоведеність позову.

Однак при визначенні солідарного
порядку стягнення заборгованості
районний суд не взяв до уваги, що за
умовами договорів поруки солідарна
відповідність за боргами позичальника
виникає у кожного з поручителів окремо,
тому з передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підстав рішення суд підлягає
відповідній зміні. Крім того, суд
помилково стягнув судовий збір не у
дольовому, а у солідарному порядку, що
також підлягає виправленню шляхом
ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 316, 317, 319-325 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду
Харківської області від 03 жовтня 2014
року в частині порядку стягнення сум
змінити.

Стягнути на користь ПАТ «Державний
ощадний банк України» в особі філії
Харківського обласного управління АТ
«Ощадбанк» 508 522 грн. 18 коп.
заборгованості за договором,
солідарно: з ОСОБА_5 і ОСОБА_6; з ОСОБА_5 і
ОСОБА_8; з ОСОБА_5 і ОСОБА_7.

Стягнути на користь ПАТ «Державний
ощадний банк України» в особі філії
Харківського обласного управління АТ
«Ощадбанк» з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8,
ОСОБА_7, з кожного по 913,5 грн. в рахунок
відшкодування судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
однак протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: