Провадження № 2/641/3091/2014
Справа № 641/8246/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року

Комінтернівський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого - судді Боговського Д.Є.

за участю секретаря - Бєлової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - Сьома Харківська державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності в порядку спадкування
за заповітом, зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Сьома
Харківська державна нотаріальна
контора, про визнання заповіту
недійсним, визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом, в якому просить визнати за нею
право власності на 1/4 частки квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
заповітом після смерті її батька -
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування заявлених вимог
зазначала, що квартира АДРЕСА_1
зареєстрована на ім'я її батька -
ОСОБА_3, його дружини - ОСОБА_2 та сина
дружини - ОСОБА_4. В травні 2012 року
ОСОБА_3 склав заповіт, яким належну йому
частку спірної квартири заповів
позивачеві. У вересні 2012 року батько
позивача помер, вона звернулась до
нотаріальної контори для оформлення
спадщини, дізналась, що дружина його
батька також звернулась із заявою щодо
оформлення обов'язкової частки після
смерті свого чоловіка, однак
позивачеві було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
оскільки нотаріусу не надано
правовстановлюючі документи на
спадкове майно. Відповідач ОСОБА_2
відмовилась надавати оригінали
правовстановлюючих документів як
позивачу, так і нотаріусу.

Не погоджуючись із позовними вимогами
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 звернулась
до суду із зустрічними вимогами щодо
визнання недійсним заповіту,
складеного ОСОБА_3 на ім'я його доньки -
ОСОБА_1, посилаючись на те, що її чоловік
був інвалідом 2-ї групи з 1987 року, з 2011
року захворів на онкологічну хворобу,
пройшов дев'ять курсів хіміотерапії,
приймав психотропні препарати, ОСОБА_2
весь час піклувалась про нього,
доглядала. В останній рік життя
психічний стан ОСОБА_3 дуже погіршився,
він погрожував мені розправою. Своїми
діями ОСОБА_3 довів ОСОБА_2 до неврозу,
внаслідок чого їй довелось тривалий
час проходити лікування. В період
перебування ОСОБА_2 в лікарні, її
чоловік разом із донькою - ОСОБА_1
їздили до дачного кооперативу,
фактично здійснили продаж садибного
будинку на ім'я третьої особи, 03.05.2012
ОСОБА_3 склав заповіт на ім'я своєї
доньки. З огляду на такі обставини
ОСОБА_2 мала реальне побоювання за своє
життя, а тому продовжила лікування в
іншій лікарні у м. Первомайськ. За час
її лікування ОСОБА_3 мешкав сам, його
ніхто не доглядав, в подальшому донька
здала його у хоспіс, де ІНФОРМАЦІЯ_2 він
помер. ОСОБА_2 вважає, що заповіт був
вчинений покійним чоловіком під
впливом помилки, не відповідав його
волевиявленню, він тяжко хворів,
переніс інсульт, а тому в силу свого
самопочуття та стану здоров'я не міг
усвідомлювати свої дії та керувати
ними.

У судовому засіданні представник
позивача за первісним позовом ОСОБА_1 -
ОСОБА_5 підтримала первісні вимоги,
просила визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/4 частки спірної квартири
без урахування обов'язкової частки,
яка належить ОСОБА_2 як непрацездатній
вдові. Проти зустрічних вимог ОСОБА_2
заперечувала, посилаючись на те, що
відсутні будь-які докази, які можуть
свідчити про недійсність заповіту,
складеного ОСОБА_3, відсутні підстави
вважати, що ОСОБА_3 при складенні
заповіту не усвідомлював значення
своїх , не міг ними керувати, його
волевиявлення не було вільним.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2
заперечувала проти вимог ОСОБА_1,
просила свої вимоги задовольнити,
визнати заповіт недійсним.

Від третьої особи - Сьомої Харківської
державної нотаріальної контори до суду
надійшла заява про розгляд справи за
відсутності їх представника на
ухвалення рішення на підставі наявних
у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, давши
добутому правової оцінки, встановив
такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Згідно Свідоцтва про право власності
на житло, виданого Харківським міським
центром приватизації державного
житлового фонду 08.05.1998 за реєстровим №
3-98-123319, квартира АДРЕСА_1 належить на
праві спільної сумісної власності
ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

03.05.2012 ОСОБА_3 склав заповіт,
посвідчений державним нотаріусом
Сьомої Харківської державної
нотаріальної контори, яким все належне
йому майно, в тому числі і належну йому
на праві приватної власності частину
квартири АДРЕСА_1 заповів своїй дочці -
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, після його
смерті відкрилась спадщина на належну
йому у справі спільної сумісної
власності частку квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування» № 7
від 30.05.2008, у разі смерті співвласника
приватизованого будинку (квартири)
частки кожного з співвласників у праві
спільної власності є рівними, якщо інше
не було встановлено договором між ними,
як це визначено ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК
України.

За таких обставин після смерті ОСОБА_3
відкрилась спадщина на 1/3 частки
спірної квартири.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК
України спадкування здійснюється за
заповітом або за законом.

При цьому статтею 1241 ЦК України
встановлено, що неповнолітні,
повнолітні непрацездатні діти
спадкоємця, непрацездатна вдова
(вдівець) та непрацездатен батьки
спадкують, незалежно від змісту
заповіту, половину частки, яка належала
б кожному з них у разі спадкування за
законом.

Сторонами не заперечується право
ОСОБА_2 на обов'язкову частку спадщини,
як непрацездатної дружини ОСОБА_3, яка
становить 1/12 частки спірної квартири, а
тому частка ОСОБА_3, яка входить до
спадкової маси, складає 1/4 частки
квартири АДРЕСА_1.

Заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті,
як визначено ст. 1233 ЦК України. За
позовом заінтересованої особи суд може
визнати заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі (ч. 2 ст. 1257 ЦК
України).

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2
просить визнати недійсним заповіт,
складений 03.05.2012 її чоловіком ОСОБА_3,
посилаючись на те, що він тяжко хворів,
а тому волевиявлення не було вільним,
його волі не відповідало.

При цьому у судовому засіданні ОСОБА_2
повідомила, що на обліку у
лікаря-психіатра її чоловік не
перебував, з квітні 2012 року та до часу
смерті чоловіка вона перебувала на
стаціонарному лікуванні в різних
лікарнях, до дому не поверталась,
оскільки була налякана поведінкою
чоловіка, він вживав препарати як
лікування при онкологічній хворобі, з
її слів часто погрожував їй, а тому вона
була вимушена залишити його в квартири
одного, чим скористалась позивачка
ОСОБА_1

ОСОБА_2 повернулась у спірну квартиру
лише в день похорон свого чоловіка
ОСОБА_3, на цвинтар не пішла, оскільки
була налякана, а в цей час змінювала
замки на вхідних дверях до квартири.

Статті 10, 60 Цивільно-процесуального
кодексу України передбачають, що
сторони мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом
можуть бути будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги та заперечення
сторін, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Враховуючи пояснення ОСОБА_2 суд
вважає, що остання, не маючи жодних
належних та допустимих доказів,
вводить суд в оману відносно
психічного стану спадкодавця ОСОБА_3
задля недопущення до спадкування
доньки померлого, відсутні підстави
вважати не вільним волевиявлення
ОСОБА_3 при складанні заповіту,
оскільки державним нотаріусом його
дієздатність перевірено, текст
заповіту підписано власноручно
спадкодавцем ОСОБА_3

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4
частки квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
її батька - ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2
залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги у 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Суддя: Д. Є. Боговський