________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/1854/14-ц
Провадження № 2/520/3345/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді Літвінової І.А.

за участю секретаря судового засідання
- Хіхлуха А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
третя особа - ОСОБА_3 про стягнення
аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред'явила позов до
ОСОБА_2 з вимогами присудити до
стягнення з відповідача аліменти на
своє утримання у твердій грошовій сумі
у розмірі 1 500 (одна тисяча п'ятсот)
гривень на місяць, починаючи з дня
пред'явлення позову й довічно.

При цьому позивач посилається на те, що
вона є ветераном праці та «дитиною
війни», її пенсія складає 1 050 (одна
тисяча п'ятсот) гривень, також вона
страждає на гіпертонічну хворобу та
цукровий діабет, що змушує її витрачати
всю пенсію на ліки та оплату
комунальних послуг. Позивач зазначає,
що вона не має можливості забезпечити
себе самостійно.

В судове засідання, призначене на 28
травня 2014 року, сторони не з'явились,
надавши заяви про розгляд справи без їх
участі. При цьому позивач заявив про
підтримку уточнених позовних вимог, а
відповідач - про часткове визнання
позову та змогу сплачувати аліменти у
розмірі 1 000 гривень.

Право відповідача повністю чи частково
визнати позов закріплено статтею
31 Цивільного процесуального
кодексу України.

Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Третя особа/представник третьої особи
у судове засідання 28 травня 2014 року
повторно не з'явились, повідомлялись
належним чином, причини неявки суду не
повідомили. Попередньо проти
задоволення вимог ОСОБА_1 не
заперечували.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
наявні докази, суд приходить до
висновку, що заявлені позивачем вимоги
є обґрунтованими та підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав:

Пенсійним посвідченням за № НОМЕР_2 та
довідкою УПФУ в Київському районі м.
Одеса від 06.02.2014 р. № 1380
підтверджується, що ОСОБА_1 є
пенсіонеркою та перебуває на
пенсійному обліку в управління
Пенсійного фонду України у Київському
районі м. Одеса де отримує пенсію за
віком, щомісячний розмір якої дорівнює
1050 гривень 98 копійок.

ОСОБА_1 є людиною похилого віку, хворіє
на гіпертонію та цукровий діабет
(а.с.9-11, 13-18).

З копії свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1, виданого 29 липня 1969 року,
вбачається, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 працездатний, дієздатний та на
час розгляду справи сплачує аліменти
на користь третьої особи ОСОБА_3

Обставин, які б перешкоджали
відповідачу виконувати свій юридичний
обов'язок по утриманню матері та
позбавляли б його реальної можливості
платити аліменти судом не встановлені.

Відповідач заявив про можливість
сплачувати аліменти щомісячно на
користь матері в розмірі 1000 тисячі
гривень, позивач проти цього не
заперечувала.

Відповідно до ст. 202 СК України,
повнолітні дочка, син зобов'язані
утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги. При визначенні
розміру аліментів та додаткових витрат
суд бере до уваги можливість одержання
утримання від інших дітей, до яких не
пред'явлено позову про стягнення
аліментів, дружини, чоловіка та своїх
батьків.

Постанова Пленуму Верховного Суду
України «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
роз'яснює, що обов'язок повнолітніх
дочки, сина утримувати своїх
непрацездатних батьків, які
потребують матеріальної допомоги (ст.
202 СК ( 2947-14 ), не є абсолютним.

Згідно з ч. 1 ст. 205 СК України, суд
визначає розмір аліментів на батьків у
твердій грошовій сумі і (або) у частці
від заробітку (доходу) з урахуванням
матеріального та сімейного стану
сторін.

При викладених обставинах суд вважає
за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на її утримання
задовольнити частково, у визнаному
відповідачем розмірі.

На підставі ст. 367 ЦПК України, рішення
суду підлягає обов'язковому негайному
виконанню по справам про стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
місяць.

Під час ухвалення рішення суд вирішує
питання про розподіл між сторонами
судових витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону
України «Про судовий збір» визначене
звільнення від сплати державного мита
позивачів за позовами про стягнення
аліментів.

Розмір ставок державного мита із
позовних заяв про стягнення аліментів,
відповідно до Закону України «Про
судовий збір» дорівнює 1% ціни позову,
але не менше 0.2
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян і не більше 3
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян. Судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, -у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

На 01 січня 2014 року статтею 13 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2014 рік» встановлений показник
мінімальної заробітної плати в розмірі
1218 грн.

У позовах про стягнення аліментів ціна
позову визначається сукупністю всіх
платежів, але не більш ніж за шість
місяців, що відповідає п.2 ч.1 ст.80 ЦПК
України.

На підставі викладеного, керуючись ст.6,
п.2 ч.2 ст. 18, ст. ст. 202, 205 Сімейного
кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60,
88, 174, 209, 212-215, 218, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України
та Законом України «Про судовий збір»,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - ОСОБА_3 про стягнення аліментів
- задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти
на її утримання у твердій грошовій сумі
у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень на
місяць, починаючи з дня пред'явлення
позову й довічно.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, державне мито у розмірі 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Допустити негайне виконання рішення
суду у межах суми платежу за один
місяць.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через Київський
районний суд м. Одеси шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
Літвінова І. А.