Справа №403/4435/12-ц
Провадження № 2/403/2592/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2013 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Ханберовій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 15.10.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та нею був укладений кредитний договір №ML-300/528/2007, за умовами якого вона отримала кредитні кошти в сумі 88 290,00 швейцарських франків строком до 15.10.2019 року. Для забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором між нею та банком був укладений договір іпотеки № РСL-300/528/2007, предметом якого виступало нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1. З листа ПАТ «ОТП Банк» від 16.07.2010 року вона дізналася, що 29.06.2010 року між банком та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно з яким банк відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» всі права іпотекодержателя за вказаними кредитним договором та договором іпотеки. В зв»язку з простроченими кредитними зобов»язаннями за вказаним кредитним договором в червні 2010 року відповідач звернувся до АНД районного суду м.Дніпропетровська з позовом про стягнення з неї заборгованості у розмірі 101607,04 швейцарських франків, який був залишений судом без розгляду в зв»язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

03.09.2010 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до вказаного суду із позовом про стягнення з неї заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 774 886,79 грн. по справі № 2-6250/10.

20.06.2011 року вона отримала досудову вимогу від відповідача № 9135 від 12.06.2011 року про погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, в якій пропонувалося достроково виконати боргові зобов»язання за кредитним договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги шляхом сплати на користь товариства залишку заборгованості за кредитом у розмірі 85976,37 швейцарських франків, суми відсотків за користування кредитом у розмірі 15630,67 грн.; виконувати грошові зобов»язання за кредитним договором у національній валюті гривні у розмірі, еквівалентному сумі заборгованості за кредитним договором за офіційним курсом НБУ на день здійснення оплати.

Позивач посилається на те, що вона неодноразово зверталася до ПАТ «ОТП Банк» для мирного врегулювання питання заборгованості, на що отримала електронного листа про рішення кредитного комітету від 16.08.2011 року про реструктуризацію умов кредитного договору. Проте в зазначений термін угода не здійснилася в зв»язку з відсутністю нотаріуса, з яким банк домовився про проведення угоди. 22.11.2011 року вона випадково дізналася про винесене заочне рішення по справі № 2-6250/10, копію якого їй не вдалося отримати. 25.01.2012 року вона отримала лист з постановлю №В7-140 від 17.01.2012 року, ВП № 30689833 про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого напису №9641, виданого 07.12.2011 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 на зазначеному договорі іпотеки. В досудових вимогах банку про погашення заборгованості за кредитним договором, які вона отримала в червні 2010 року та в червні 2011 року, а також у виконавчому написі від 17.01.2011 року суми, які вона заборгувала банку, різні: у вимозі ПАТ «ОТП Банк» у справі № 2-497/11 сума кредиту казана у розмірі 85976,37 швейцарських франків; сума відсотків у розмірі 15630,67 швейцарських франків; у вимозі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у справі № 2-6250/10 сума у розмірі 774 886,79 грн.; у виконавчому написі нотаріуса сума 879452,73 грн.; в досудовій вимозі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за вих. № 9135 від 02.06.2011 року сума у розмірі 955 196,80 грн., що є підтвердженням спірної заборгованості.

Позивач просить визнати виконавчий напис №9641 від 07.12.2011 року, виданий приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_2, незаконним.

В судовому засіданні позивач з представником, посилаючись на обставини, викладені в позові, позовні вимоги підтримала, просила визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши позивача з представником, дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 15.10.2007 року між позивачем та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого був ПАТ «ОТП Банк», було укладено Кредитний договір №МL-300/528/2007, за умовами якого банк надав позивачці кредит у сумі 88 290,00 швейцарських франків на умовах плаваючої процентної ставки з фіксованим відсотком у розмірі 4,49% річних терміном до 15.10.2019 року. Зазначені грошові кошти брались позивачем на придбання нерухомого майна.

15.10.2007 року між позивачем та банком укладено договір іпотеки №PСL-300/528/2007, у відповідності до якого вищезазначений кредитний договір було забезпечено шляхом передання в іпотеку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2.

29.06.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно з яким банк відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» всі права іпотекодержателя за вказаними кредитним договором та договором іпотеки.

В зв»язку з простроченими кредитними зобов»язаннями з боку позивачки за вказаним кредитним договором в червні 2010 року відповідач звернувся до АНД районного суду м.Дніпропетровська з позовом про стягнення з неї заборгованості у розмірі 101607,04 швейцарських франків, який був залишений судом без розгляду в зв»язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

03.09.2010 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до АНД районного суду м.Дніпропетровська із позовом про стягнення з позивачки заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 774 886,79 грн., за яким ухвалою судді від 20.12.2010 року у справі № 2-6250/10 було відкрите провадження.

20.06.2011 року позивачка отримала досудову вимогу від відповідача № 9135 від 02.06.2011 року про погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, в якій пропонувалося достроково виконати боргові зобов»язання за кредитним договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги шляхом сплати на користь товариства залишку заборгованості за кредитом у розмірі 85976,37 швейцарських франків, суми відсотків за користування кредитом у розмірі 15630,67 грн.; виконувати грошові зобов»язання за кредитним договором у національній валюті гривні у розмірі, еквівалентному сумі заборгованості за кредитним договором за офіційним курсом НБУ на день здійснення оплати.

Позивач неодноразово зверталася до ПАТ «ОТП Банк» для мирного врегулювання питання заборгованості, на що отримала електронного листа про рішення кредитного комітету від 16.08.2011 року про реструктуризацію умов кредитного договору. 22.11.2011 року позивачка випадково дізналася про винесене заочне рішення по справі № 2-6250/10, копію якого їй не вдалося отримати.

25.01.2012 року позивачка з АНД ВДВС ДМУЮ отримала лист з постановою №В7-140 від 17.01.2012 року, ВП № 30689833 про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого напису № 9641, вчиненого 07.12.2011 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 на зазначеному договорі іпотеки, про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1; за рахунок коштів, отриманих від реалізації цього нерухомого майна, задовольнити вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі 879452,73 грн.

Встановлено, що 07.12.2011 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 був вчинений виконавчий напис № 9641 про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1; за рахунок коштів, отриманих від реалізації цього нерухомого майна, задовольнити вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі 879452,73 грн.

Суд вважає, що вказаний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 572 ЦК України кредитор (іпотекодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов»язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

У відповідності до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов»язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв»язку із пред»явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання.

Згідно до ч.1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Згідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат", п.284 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та п.п. «б» ч.2 п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більш трьох років.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що на час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом між сторонами існував спір стосовно виконання позивачем вказаного кредитного договору, розміру заборгованості за ним, що підтверджується зверненнями банку ще в 2010 року до АНД районного суду м.Дніпропетровська з позовами до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, дозволом відповідача від 16.08.2011 року на реструктуризацію кредитного договору.

Крім того, в отриманих досудових вимогах банку про погашення заборгованості за кредитним договором, які позивач отримала в 2010 року, а також у виконавчому написі від 17.01.2011 року суми, які позивачка заборгувала банку, зазначені різні: у вимозі ПАТ «ОТП Банк» у справі № 2-497/11 сума кредиту у розмірі 85976,37 швейцарських франків; сума відсотків у розмірі 15630,67 швейцарських франків; у вимозі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у справі № 2-6250/10 сума у розмірі 774 886,79 грн.; у виконавчому написі нотаріуса сума 879452,73 грн.; в досудовій вимозі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за вих. № 9135 від 02.06.2011 року сума у розмірі 955 196,80 грн., що є підтвердженням спірної заборгованості. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вимог позивача відповідачами суду не надано.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню і виконавчий напис від 07.12.2011 року, зареєстрований в реєстрі за № 9641, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, належить визнати таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 07.12.2011 року № 8594, зареєстрований в реєстрі за № 9641, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Т.О. Кудрявцева