Провадження №2/761/9851/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

22 грудня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Вітріщаку Р. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Фінансова
країна» про розірвання договору
депозитного вкладу, стягнення
депозитних коштів з процентами та
відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом Кредитної спілки
«Фінансова країна», у якому просив
розірвати договір депозитного вкладу
та стягнення депозитного внеску у
розмірі 200 000 грн., а також 56 000 грн.
процентів за користування внеском, та
відшкодувати моральну шкоду у розмірі
200 000 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
11 лютого 2014 року ОСОБА_1 та Кредитна
спілка «Фінансова країна» уклали
Договір № 236 про надання фінансової
послуги - залучення строкового внеску
(вкладу) члена кредитної спілки на
депозитний рахунок, згідно якого
позивач внесла на депозитний рахунок
Спілки вклад у сумі 200 000 грн. під 28 %
річних, строком на 12 (дванадцять)
місяців з 11 лютого 2014 року по 11 лютого
2015 року. 11 червня 2014 року позивач
звернулася до відповідача з вимогою
про дострокове повернення депозитного
внеску, проте така вимога залишилась
без розгляду, у зв'язку з чим ОСОБА_1
звернулась до суду.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
просив їх задовольнити, з підстав,
викладених у позовній заяві. Проти
ухвалення заочного рішення по справі
не заперечував.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином (а.с
17).

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 169, 224 ЦПК
України, вважає за можливе розглянути
справу за відсутності відповідача на
підставі наявних в справі доказів,
ухваливши заочне рішення, отримавши на
це згоду позивача.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено і це вбачається із
матеріалів справи, що 11 лютого 2014 року
між ОСОБА_1 та Кредитною спілкою
«Фінансова країна» було укладено
Договір № 236 про надання фінансової
послуги - залучення строкового внеску
(вкладу) члена кредитної спілки на
депозитний рахунок.

Відповідно до п. 1.1 Договору за цим
Договором Вкладник вносить внесок
(вклад) члена кредитної спілки на
депозитний рахунок до Спілки в сумі 195
000 грн., а Спілка приймає Внесок і
зобов'язується повернути вкладникові
Внесок та сплатити проценти на умовах
та в порядку, встановлених цим
Договором.

Договір укладено строком на 12
(дванадцять) місяців. Днем початку
строку дії Договору є 11 лютого 2014 року.
Днем закінчення строку дії Договору є 11
лютого 2015 року (п. 1.2 Договору).

За п. 2.2 Договору процентна ставка за
Внеском встановлюється у розмірі 28 %
процентів річних.

Нарахування процентів на внесок
повинно здійснюватись Спілкою в
останній календарний день кожного
місяця (п. 2.6 Договору), а виплата
процентів повинна здійснюватись
щомісячно кожного 11 числа на вимогу
вкладника (п. 2.8 Договору).

Так, позивачем внесено на депозитний
рахунок 195 000 грн., що підтверджується
квитанцією до прибуткового касового
ордеру № 263 від 11 лютого 2014 року, а також
5 грн. згідно квитанції до прибуткового
касового ордеру № 106 від 11 лютого 2014
року.

11 червня 2014 року позивач звернувся до
Голови правління КС «Фінансова країна»
з вимогою повернути достроково
депозитний внесок за Договором № 263 від
11 лютого 2014 року, проте відповіді
надано не було.

За договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором (ч. 1
ст. 1058 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір
банківського вкладу укладається на
умовах видачі вкладу на першу вимогу
(вклад на вимогу) або на умовах
повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад). Договором може бути
передбачено внесення грошової суми на
інших умовах її повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за
договором банківського вкладу
незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника, крім
вкладів, зроблених юридичними особами
на інших умовах повернення, які
встановлені договором.

За ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав
клієнта щодо розпоряджання грошовими
коштами, що знаходяться на його
рахунку, не допускається, крім випадків
обмеження права розпоряджання
рахунком за рішенням суду або в інших
випадках, встановлених законом, а також
у разі зупинення фінансових операцій,
які можуть бути пов'язані з
легалізацією (відмиванням) доходів,
одержаних злочинним шляхом, або
фінансуванням тероризму, передбачених
законом.

Грошові кошти згідно договору депозиту
належать позивачу на праві приватної
власності.

Згідно ст. 317 Цивільного кодексу
України (надалі ЦК України) змістом
права власності є права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Як зазначено у ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник
має право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

За змістом ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Дії Спілки є незаконними та такими, що
порушують право вільно розпоряджатися
грошовими коштами відповідно до умов
Договору.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повинен повернути
позивачеві суму депозитного внеску на
загальну суму у розмірі 200 000 грн.
депозитного внеску та 56 000 грн.
процентів за користування вкладом, а
всього 256 000 грн.

Разом з тим, позовна вимога з приводу
стягнення моральної шкоди у розмірі 200
000 грн. не підлягає задоволенню з огляду
на таке.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна
шкода полягає: у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів.

Ст. 23 ЦК України закріплює загальні
положення про відшкодування моральної
шкоди як способу захисту суб'єктивних
цивільних прав. Спори про
відшкодування заподіяної моральної
(немайнової шкоди) розглядаються
судами, коли право на відшкодування
моральної шкоди безпосередньо
передбачено нормами Конституції
України або випливає з її положень, або
закріплене законодавством, яке
встановлює відповідальність за
заподіяння моральної шкоди.

Проте, законодавець також передбачив,
що відшкодування завданої моральної
шкоди може бути закріплено умовами
відповідного договору, навіть якщо
таке право не передбачено спеціальними
нормами, що регулюють конкретні
відносини.

За умовами ст. 611 ЦК України у випадку
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, серед яких -
відшкодування моральної шкоди.

З огляду на положення ст. 611 ЦК України,
відшкодування моральної шкоди в
зобов'язальних правовідносинах
можливе у разі встановлення такого
правового наслідку порушення
зобов'язання безпосередньо в договорі.

Умовами Договір № 236 про надання
фінансової послуги - залучення
строкового внеску (вкладу) члена
кредитної спілки на депозитний
рахунок від 11 лютого 2014 року не
передбачено правового наслідку у
вигляді відшкодування моральної шкоди,
а тому, зважаючи, що між сторонами
існують договірні правовідносини, а
положення ст. 1167 ЦК України регулюють
порядок та підстави відшкодування
потерпілому моральної шкоди в
деліктних правовідносинах, суд
приходить до висновку про
необґрунтованість та незаконність
такої вимоги.

Якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог (ч. 3 ст. 88 ЦПК
України).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 212, 213, 215,
224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Кредитної спілки
«Фінансова країна» про розірвання
договору депозитного вкладу, стягнення
депозитних коштів з процентами та
відшкодування моральної шкоди -
задовольнити частково.

Розірвати Договір № 236 про надання
фінансової послуги - залучення
строкового внеску (вкладу) члена
кредитної спілки на депозитний
рахунок від 11 лютого 2014 року, укладений
між ОСОБА_1 та Кредитною спілкою
«Фінансова країна».

Стягнути з Кредитної спілки «Фінансова
країна» на користь ОСОБА_1 200 000 грн.
грошового внеску та 56 000 грн. процентів
за користування внеском, а всього 256 000
грн.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Кредитної спілки «Фінансова
країна» в дохід держави 2 560 грн.
судового збору.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя: