Провадження №
Єдиний унікальний № 742/2852/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 липня 2014 року
м.
Прилуки

Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської
області

в складі: головуючого-судді
- Павлова В.Г.,

секретаря
- Хотінь Ж.О.,

за участі прокурора
- Лисенко С.О.,

відповідача
- ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Прилуки Чернігівської області
цивільну справу за позовом Прилуцького
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі - комунального
лікувально-профілактичного закладу
«Прилуцька центральна міська лікарня»
до ОСОБА_1 про відшкодування витрат
закладу охорони здоров'я на
стаціонарне лікування потерпілого від
кримінального правопорушення -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2014 року Прилуцький міжрайонний
прокурор в інтересах держави в особі -
КЛПЗ «Прилуцька центральна міська
лікарня» звернувся до Прилуцького
міськрайонного суду з позовом до
ОСОБА_1 про відшкодування витрат
закладу охорони здоров'я на
стаціонарне лікування потерпілого від
кримінального правопорушення.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані
тим, що ухвалою Прилуцького
міськрайонного суду від 06.06.2014 року
кримінальне провадження за підозрою
ОСОБА_1 було закрито в зв'язку з його
примиренням з потерпілою ОСОБА_2 При
розгляді даного кримінального
провадження цивільного позову про
стягнення витрат, понесених закладом
охорони здоров'я на стаціонарне
лікування потерпілої від злочину,
пред'явлено не було.

Згідно довідки КЛПЗ «Прилуцька
центральна міська лікарня» потерпіла
від злочину ОСОБА_2 знаходилась на
стаціонарному лікуванні в
травматологічному відділенні вище
вказаного лікувального закладу в
період з 16.04.2014 року по 29.04.2014 року.
Фактичні витрати лікарні, виходячи з
вартості ліжко-днів та лабораторних
досліджень, становлять 2049 грн 93 к.

В зв'язку з тим, що відповідачем в
добровільному порядку зазначені
витрати закладу охорони здоров'я не
відшкодовані, прокурор звернувся до
суду з даним позовом та просить
стягнути з відповідача витрати,
понесені на лікування потерпілої, а
також судовий збір.

В судовому засіданні прокурор Лисенко
С.О. заявлені позовні вимоги підтримав
у повному обсязі, наполягав на їх
задоволенні з підстав, викладених у
цивільному позові /а.с.1-3/.

В судове засідання позивач -
представник КЛПЗ «Прилуцька
центральна міська лікарня» не з'явився,
належним чином повідомлений про день,
час та місце розгляду справи /а.с.11/,
завчасно подав до канцелярії суду
клопотання про розгляд справи за
відсутності представника позивача, що
узгоджується з положеннями ч.2 ст.158 ЦПК
України /а.с.12/.

Під час розгляду справи відповідач -
ОСОБА_1 заявлений цивільний позов
визнав у повному обсязі, не заперечував
щодо відшкодування закладу охорони
здоров'я витрат понесених на
стаціонарне лікування потерпілої від
кримінального правопорушення ОСОБА_2

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх
сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно
оцінивши усі наявні докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення заяви по суті, враховуючи
факт визнання відповідачем позову, що
не суперечить закону та не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд, приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено та
сторонами не оспорюється, що 16.04.2014 року
близько 17 год. 20 хв. відповідач по
справі ОСОБА_1, керуючи автомобілем
марки ВАЗ 2101 /д.н.з. НОМЕР_1/ та рухаючись
по вул. Шмідта в м. Прилуки в напрямку
вул. Боброва, з порушеннями вимог п.п.11.3,
12.1 ПДР України не вибрав безпечної
швидкості руху, не врахував дорожньої
обстановки, внаслідок чого виїхав на
зустрічну смугу, де здійснив зіткнення
з автобусом марки ПАЗ 32054 /д.н.з. НОМЕР_2/,
під керуванням громадянина ОСОБА_3,
який рухався по своїй смузі руху в
зустрічному напрямку. В результаті
дорожньо-транспортної пригоди
пасажирка автомобіля ВАЗ 2101 громадянка
ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження,
які згідно висновку судово-медичної
експертизи № 213 від 20.05.2014 року
відносяться до категорії середнього
ступеню тяжкості за ознакою тривалості
розладу здоров'я терміном понад 21 день.

В зв'язку із отриманими тілесними
ушкодженнями ОСОБА_2 в період 16.04.2014
року по 29.04.2014 року перебувала на
стаціонарному лікуванні в
травматологічному відділенні КЛПЗ
«Прилуцька центральна міська лікарня»
і на її лікування державою було
затрачено кошти в сумі 1876 грн 03 к., в
тому числі 173 грн 90 к. - вартість
проведених лабораторних досліджень, що
підтверджується довідкою-розрахунком
медичного закладу /а.с.6/.

Відповідно до ч.2 ст.1191 ЦК України та
ч.ч.1,3 ст.1206 ЦК України особа, яка
вчинила злочин, зобов'язана
відшкодувати витрати закладові
охорони здоров'я на лікування
потерпілого від цього злочину, крім
випадку завдання шкоди при перевищені
меж необхідної оборони або у стані
сильного душевного хвилювання, що
виникло раптово внаслідок насильства
або тяжкої образи з боку потерпілого.
Якщо лікування проводилося закладом
охорони здоров'я, що є у державній
власності, у власності Автономної
Республіки Крим або територіальної
громади, кошти на відшкодування витрат
на лікування зараховуються до
відповідного бюджету.

Держава, Автономна Республіка Крим,
територіальні громади, юридичні особи
мають право зворотної вимоги до
фізичної особи, винної у вчинені
злочину, у розмірі коштів, витрачених
на лікування особи, яка потерпіла від
цього злочину.

Положеннями ч.3 ст.10, ч.1ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено,
що доказуванню не підлягають
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного
суду від 24.06.2014 року, відповідачу по
справі, було запропоновано, в разі
невизнання позовних вимог, надати
письмові заперечення проти позову з
посиланням на докази, якими вони
обґрунтовуються /а.с.8/. Під час судового
засідання, відповідачем ОСОБА_1 було
висловлено свою позицію, згідно якої
заявлені позовні вимоги визнав у
повному обсязі, не заперечував щодо
відшкодування КЛПЗ «Прилуцька
центральна міська лікарня» витрат
понесених нею на стаціонарне лікування
потерпілої від кримінального
правопорушення ОСОБА_2, що узгоджується
з положеннями ч.1 ст.174 ЦПК України.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 16.07.1993 року №
545 «Про затвердження порядку
обчислення розміру фактичних витрат
закладу охорони здоров'я на
стаціонарне лікування потерпілого від
злочинного діяння та зарахування
стягнених з винних осіб коштів до
відповідного бюджету і їх
використання» та постанови Пленуму
Верховного Суду України від 07.07.1995 року
№ 11 "Про відшкодування витрат на
стаціонарне лікування особи, яка
потерпіла від злочину, та судових
витрат" визначення суми витрат на
лікування потерпілого за один
ліжко-день провадиться виходячи з
фактичної кількості ліжко-днів і
загальної суми фактичних витрат за
місяць (в якому проводилось лікування)
на утримання лікувального закладу, за
винятком витрат на капітальні
вкладення, капітальний ремонт і
придбання інвентарю та обладнання.
Термін і обґрунтованість перебування
потерпілого від злочину на
стаціонарному лікуванні визначається
на підставі даних лікувального
закладу, де він перебував на лікуванні.

Враховуючи надані в розпорядження суду
письмові докази, суд приходить до
переконання, що потерпіла ОСОБА_2
перебувала на лікуванні саме з приводу
отримання нею тілесних ушкоджень в
результаті ДТП, при цьому перебування
потерпілої на лікуванні в даному
випадку є наслідком злочинних дій
відповідача, а наявний розрахунок
витрат на лікування ґрунтується на
нормах закону.

Таким чином, в судовому засіданні
належними та допустимими доказами
підтверджено необхідність
відшкодування відповідачем ОСОБА_1
коштів у розмірі 2049 грн 93 к., витрачених
на лікування потерпілої ОСОБА_2, а
відтак позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Разом з тим, слід зазначити, що
Прилуцька центральна міська лікарня - є
державним закладом охорони здоров'я, а
тому в силу ч.3 ст.1206 ЦК України кошти за
лікування потерпілої ОСОБА_2, повинні
стягуватися в місцевий бюджет, а не на
користь лікувального закладу, як про це
йдеться у позовній заяві прокурора.

Вирішуючи питання про задоволення
позовних вимог, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
держави і судовий збір по справі в
розмірі 243 грн 60 к., оскільки прокурор
при подачі позову до суду був
звільнений від сплати такого.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,11,60,88,174,209,212,213,214,215 ЦПК України,
ст.ст.1191,1206 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов Прилуцького
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі - комунального
лікувально-профілактичного закладу
«Прилуцька центральна міська лікарня»
до ОСОБА_1 про відшкодування витрат
закладу охорони здоров'я на
стаціонарне лікування потерпілого від
кримінального правопорушення -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь місцевого бюджету м. Прилуки
грошові кошти в сумі 2049 грн 93 к.,
понесених КЛПЗ «Прилуцька центральна
міська лікарня» на лікування
потерпілої від злочину ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави
судовий збір в розмірі 243 грн 60 к.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Прилуцький міськрайонний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду

Чернігівської області

В.Г. Павлов