У Х В А Л А

24 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів:
Дем'яносова М.В., Парінової І.К.,

Лесько А.О.,
Хопти С.Ф.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«ПроКредит Банк», третя особа - ОСОБА_4,
про визнання договору поруки
припиненим,

встановила:

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом до Публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк» (далі - ПАТ «ПроКредит Банк») про
визнання припиненим договору поруки
від 29 вересня 2008 року,
укладеного між ним та Закритим
акціонерним товариством «ПроКредит
Банк», правонаступником якого є
ПАТ «ПроКредит Банк», на
забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_4 за кредитним договором
від 29 вересня 2008 року, посилаючись на
те, що 06 липня 2009 року банк направив
йому досудову вимогу про погашення
кредиту, проте із позовною заявою до
суду звернувся лише у березні 2010 року,
тобто після закінчення строків,
передбачених ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Рішенням Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 16 вересня
2013 року позов ОСОБА_3 задоволено.
Визнано припиненим договір поруки від
29 вересня 2008 року № 7916-ДП1, укладений
між ОСОБА_3 та ЗАТ «ПроКредит Банк».
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 15 жовтня 2013 року
апеляційну скаргу ПАТ «ПроКредит Банк»
задоволено, рішення Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 16
вересня 2013 року скасовано та ухвалено
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних
кримінальних справ від 06 грудня 2013
року відмовлено ОСОБА_3 у відкритті
касаційного провадження у справі з
підстав, встановлених п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України.

У вересні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 грудня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме: ст.
ст. 252, 559 ЦК України.

Як на приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на:

‒? ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справі від 23 липня 2014 року;

‒? ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справі від 11 червня 2014 року.

Відповідно до ст. 356 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень подається
протягом трьох місяців з дня ухвалення
судового рішення, щодо якого подано
заяву про перегляд, або з дня ухвалення
судового рішення, на яке здійснюється
посилання, на підтвердження підстав,
установлених п. 1 ч. 1 ст. 355
цього Кодексу, якщо воно ухвалено
пізніше, але не пізніше одного року з
дня ухвалення судового рішення, про
перегляд якого подається заява.

Отже, передбачений ст. 356 ЦПК України
строк ОСОБА_3 не пропущено.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року «Про судову
практику застосування статей 353‒?360
Цивільного процесуального кодексу
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Оскільки встановлені фактичні
обставини даної справи та справ, в яких
постановлено зазначені ухвали, є
різними, то наведені заявником доводи
не містять ознак неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 359 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до Публічного акціонерного товариства
«ПроКредит Банк», третя особа - ОСОБА_4,
про визнання договору поруки
припиненим, за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 грудня 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: М.В. Дем'яносов

А.О. Лесько

І.К. Парінова

С.Ф. Хопта