АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3051/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 2033/4193/12-ц
Категорія: договірні
Доповідач - Котелевець А.В.
2 червня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
суддів - Кіпенка
секретаря - Варюшичевої А.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою Усатюк Ірини
Вікторівни - представника Публічного
акціонерного товариства «ФІДОБАНК» на
рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 8 липня 2013 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Фідобанк» до ОСОБА_2,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вінамекс» про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, звернення стягнення на
предмет іпотеки,

в с
т а н о в и л а:

В травні 2012 року Публічне
акціонерне товариство «Ерсте Банк»
(далі - ПАТ «Ерсте Банк») в особі свого
представника Усатюк Ірини Вікторівни
звернулося у суд із позовом до ОСОБА_2,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вінамекс» (далі - ТОВ
«Вінамекс») про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

На обґрунтування представник
позивача вказав, що 19 березня 2008 року
укладено договір № 014/3531/2/11813 з
додатками № 1 від 10 квітня 2009 року, № 2
від 12 березня 2010 року, № 3 від 1 квітня 2010
року, відповідно до умов якого Відкрите
акціонерне товариство «Ерсте Банк»
(далі - ВАТ «Ерсте Банк»),
правонаступником якого є ПАТ «Ерсте
Банк», надало ОСОБА_2 кредит в розмірі 95
000 доларів США 00 центів зі сплатою 12%
річних строком до 18 березня 2028 року.

В цей же день з метою
забезпечення зобов'язань за
кредитним договором укладені
договори: іпотеки, за яким в іпотеку
передана квартира АДРЕСА_1; та поруки №
014/3531/2/11813/2 з додатком № 1 від 1 квітня 2010
року, згідно якого ТОВ «Вінамекс»
поручилося перед ПАТ «Ерсте Банк» за
виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань за
кредитним договором.

Однак умови кредитного договору
виконані не були, у зв'язку з чим станом
на 11 травня 2012 року утворилась
заборгованість в загальному розмірі 104
506 доларів США 64 центи, що в гривневому
еквіваленті становить 835 008 грн. 04 коп.

Посилаючись на вказані обставини,
просив стягнути на користь ПАТ «Ерсте
Банк»: з ОСОБА_2 - дану заборгованість
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки; з ТОВ «Вінамекс» -
заборгованість в указаному розмірі; 3 219
грн. 00 коп. судового збору - з
відповідачів в солідарному порядку.

ТОВ «Вінамекс» в особі свого
представника позов не визнало,
посилаючись на те, що договір поруки є
припиненим, оскільки згоди на зміну
умов кредитування товариство не
надавало.

Справа розглянута за відсутності
ОСОБА_2

Рішенням Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 8 липня 2013 року
позов ПАТ «Ерсте Банк» задоволено
частково.

З ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте
Банк» стягнута заборгованість в
розмірі 104 506 доларів США 64 центи, що в
гривневому еквіваленті становить 835 008
грн. 04 коп., шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 з
застосуванням способу реалізації на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження за початковою
ціною, що має бути встановлена на
рівні, не нижче за звичайні ціни на цей
вид майна, на підставі оцінки суб'єкта
оціночної діяльності на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчих
дій відповідно до Закону України від 21
квітня 1999 р. № 606-Х1У (з подальшими
змінами) «Про виконавче провадження».

В задоволенні позову про
стягнення заборгованості за кредитним
договором з ТОВ «Вінамекс» відмовлено.

В апеляційній скарзі Усатюк І.В. -
представник ПАТ «Фідокомбанк»,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, неправильне
застосування норм матеріального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить скасувати
рішення суду першої інстанції,
постановити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі.
Зокрема, зазначає, що у позивача існує
право об'єднати в одній позовній заяві
кілька вимог, пов'язаних між собою;
погашення заборгованості за кредитним
договором є неподільним зобов'язанням
позичальника, поручителя та
іпотекодавця, яке повинно відбуватися
до повного виконання зобов'язань
одного з них; судом безпідставно не
вирішено питання про розподіл судових
витрат та не застосована ст. 39 Закону
про іпотеку щодо пріоритету позивача
як іпотекодержателя.

Ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 22 жовтня 2013
року рішення Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 8 липня 2013 року
залишено без змін.

У подальшому ПАТ «Ерсте Банк»
змінило своє найменування на ПАТ
«Фідокомбанк», на підставі договору
про приєднання від 30 жовтня 2013року всі
права та обов'язки ПАТ «Фідокомбанк»
перейшли до ПАТ «ФІДОБАНК».

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 5 лютого 2014 року
ухвала апеляційного суду Харківської
області від 22 жовтня 2013 року в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
ПАТ «Ерсте Банк» до ТОВ «Вінамекс» про
стягнення заборгованості скасована,
справа в цій частині передана на новий
апеляційний розгляд.

За ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і
мотиви, з яких скасовані рішення, є
обов'язковими для суду першої чи
апеляційної інстанції при новому
розгляді справи.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції - судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції вважав, що
стягнення заборгованості з ТОВ
«Вінамекс» призведе до подвійного
стягнення, що не передбачено умовами
договорів та додатків до них. Однак
погодитись з таким висновком не можна,
оскільки суд неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, неправильно застосував норми
матеріального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення
суду першої інстанції в цій частині не
відповідає.

Статтею 526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом (ст. 625 ЦК
України).

Матеріали справи свідчать, що
19 березня 2008 року укладено
договір № 014/3531/2/11813 з додатками № 1
від 10 квітня 2009 року, № 2 від 12 березня
2010 року, № 3 від 1 квітня 2010 року,
відповідно до умов якого ВАТ «Ерсте
Банк», правонаступником якого є ПАТ
«Ерсте Банк», надало ОСОБА_2 кредит в
розмірі 95 000 доларів США 00 центів зі
сплатою 12% річних строком до 18 березня
2028 року.

В цей же день з метою
забезпечення зобов'язань за кредитним
договором укладені договори: іпотеки,
за яким в іпотеку передана квартира
АДРЕСА_1; та поруки № 014/3531/2/11813/2 з
додатком № 1 від 1 квітня 2010 року, згідно
якого ТОВ «Вінамекс» поручилося перед
ПАТ «Ерсте Банк» за виконання ОСОБА_2
своїх зобов'язань за кредитним
договором.

Однак умови кредитного договору
виконані не були, у зв'язку з чим станом
на 11 травня 2012 року утворилась
заборгованість в загальному розмірі 104
506 доларів США 64 центи, що в гривневому
еквіваленті становить 835 008 грн. 04 коп.
(а. с. 8-20, 36-41).

Доказів того, що умови кредитного
договору № 014/3531/2/11813 від 19 березня 2008
року були виконані ОСОБА_2 в повному
обсязі, матеріали справи не містять. Не
надано таких доказів і суду
апеляційної інстанції.

З огляду на це, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про задоволення позову та
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Ерсте Банк» суми заборгованості в
розмірі 104 506 доларів США 64 центи, що в
гривневому еквіваленті становить 835 008
грн. 04 коп., шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1.

Рішення суду першої інстанції в
цій частині набуло законної сили.

Обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини (ч. 3 ст. 61
ЦПК України).

Відповідно до пункту 1.2. договору
поруки № 014/3531/2/11813/2, укладеного 19
березня 2008 року з ТОВ «Вінамекс» в
особі директора Лє Мінь Дик,
відповідальність поручителя і
боржника є солідарною.

Відповідно до положень ст. 541 ЦК
України солідарний обов'язок або
солідарна вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом,
зокрема у разі неподільності предмета
зобов'язання.

У разі солідарного обов'язку
боржників кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників,
так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст.
543 ЦК України).

Правові наслідки порушення
зобов'язання, забезпеченого порукою,
передбачені ст. 554 ЦК України.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Суд першої інстанції не звернув
увагу на те, що зміст вказаної норми
вбачає можливість встановлення поруки
щодо виконання одного й того ж
зобов'язання одночасно з боку
декількох осіб. Однак, така порука
виникає лише на підставі її спільного
надання у формі укладення одного
договору декількома поручителями (ч. 3
ст. 554 ЦК України) та лише у випадку
укладення одного договору декількома
поручителями (спільна порука)
поручителі відповідають перед
кредитором солідарно з боржником та
солідарно між собою.

Законом не заборонено укладення й
кількох договорів поруки на виконання
того самого зобов'язання, проте, в цьому
випадку ч. 3 ст. 554 ЦК України не
застосовується, оскільки поручителі не
несуть у такому разі солідарної
відповідальності між собою, а тому не
можна вважати поруку їхньою спільною
відповідальністю. За таких обставин,
кредитор має право пред'явити вимогу до
кожного з поручителів на підставі
відповідного договору, але поручитель,
що виконав зобов'язання, не може
висунути вимогу до іншого поручителя
на предмет розподілу відповідальності
перед кредитором.

З ТОВ «Вінамекс» укладено окремий
договір поруки. У такому випадку
кредитор має право пред'явити вимогу до
поручителя на підставі окремого
договору, а поручитель відповідає
перед кредитором разом з боржником як
солідарний боржник.

За таких обставин підстав для
відмови в задоволенні вимог ПАТ «Ерсте
Банк» про стягнення заборгованості за
договором кредиту № 014/3531/2/11813,
укладеним 19 березня 2008 року з
ОСОБА_2, у суду першої інстанції не було.

Враховуючи те, що на час ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції
ПАТ «Ерсте Банк» змінило своє
найменування на ПАТ «Фідокомбанк», на
підставі договору про приєднання від 30
жовтня 2013 року всі права та обов'язки
ПАТ «Фідокомбанк» перейшли до ПАТ
«ФІДОБАНК», сума в розмірі 104 506 доларів
США 64 центи, що в гривневому
еквіваленті становить 835 008 грн. 04 коп.,
підлягає стягненню з ТОВ «Вінамекс» на
користь ПАТ «ФІДОБАНК» солідарно з
ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Згідно квитанцій на а. с. 5, 169
позивачем сплачено судовий збір в
загальному розмірі 4 939 горн. 05 коп.

Оскільки судові витрати
документально підтверджені, ця сума
підлягає стягненню з відповідачів в
частковому порядку на користь
позивача, а саме - по 2 469 грн. 52 коп. з
кожного.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 3, 309
ч. 1 п. п. 1, 4, 313, 316, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія

в и р і ш и
л а:

Апеляційну скаргу Усатюк Ірини
Вікторівни - представника Публічного
акціонерного товариства «ФІДОБАНК»
задовольнити.

Рішення Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 8 липня 2013 року
скасувати в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
стягнення заборгованості.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вінамекс» на
користь Публічного акціонерного
товариства «ФІДОБАНК» заборгованість
в розмірі 104 506 доларів США 64 центи сто
чотири тисячі п'ятсот шість доларів США
64 центи), що в гривневому еквіваленті
становить 835 008 грн. 04 коп. (вісімсот
тридцять п'ять тисяч вісім грн. 04 коп.)
солідарно з ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 та Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вінамекс»
на користь Публічного акціонерного
товариства «ФІДОБАНК» по 2 469 грн. 52 коп.
(дві тисячі чотириста шістдесят дев'ять
грн. 52 коп.) cудового збору з кожного.

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили
негайно і може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня його проголошення
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді