Справа № 442/4599/13
Головуючий у 1 інстанції: Гайдук А.М.
Провадження № 22-ц/783/4731/14
Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі: Головуючого судді- Берези В.І.,
суддів -Бойко С.М., Штефаніци Ю.Г., при
секретарі -Брикайло М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 _ОСОБА_4 на рішення
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 20 січня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до КП «Сфера
послуг -оздоровчий комплекс «Хвиля»
Дрогобицької міської ради,
Дрогобицького управління Державної
казначейської служби України у
Львівській області про відшкодування
моральної шкоди, витребування трудової
книжки та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

оскаржуваним рішенням позов
задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства
«Сфера послуг- оздоровчий комплекс
«Хвиля» Дрогобицької міської ради в
користь ОСОБА_2 2640,31 грн.
заборгованості із заробітної плати. В
решті позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник
позивача ОСОБА_4 Просить оскаржуване
рішення скасувати, позов задовольнити
повністю ,судові витрати стягнути
солідарно з відповідачів.

В обґрунтування вимог за апеляційною
скаргою покликається на те, що рішення
винесено з неправильним застосуванням
норм матеріального права та з
порушенням норм процесуального права,
без повного з'ясування обставин справи.
Суд розглянув і задовольнив позовні
вимоги, які не заявлялись та стягнув з
КПОК «Хвиля» на її користь
заборгованість із заробітної плати в
розмірі 2640,31 грн., проте такої вимоги
про стягнення заборгованої заробітної
плати вона не заявляла. При цьому суд не
зазначив з яких розрахунків він
виходив, стягуючи таку суму. Суд першої
інстанції не звернув уваги на ту
обставину, що видача трудової книжки є
обов'язком КП «Сфера послуг-оздоровчий
комплекс «Хвиля» Дрогобицької
міськради. До відповідача зверталась
неодноразово про отримання трудової
книжки, однак таку безпідставно не
видавали. Вважає, що мав місце факт
затримки видачі трудової книжки тому
відповідач має виплатити середній
заробіток за час вимушеного прогулу та
окрім цього порушення законних прав
призвело до моральних страждань, тому
відповідач зобов'язаний відшкодувати
моральну шкоду.

Заслухавши суддю доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення.

Оскільки сторони в судове засідання не
з'явились, розгляд справи проведено у
їх відсутності без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального пристрою,
відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено,
що Рішенням Дрогобицької міської ради
від 02.10.2012 року №736, враховуючи
рекомендації постійної комісії ради з
питань оренди, приватизації
комунального майна, промисловості,
торгівлі, громадського харчування та
побутового обслуговування, вирішено
ліквідувати КПСП ОК «Хвиля», створити
ліквідаційну комісію.

З п.2.1 Статуту КПСП 03 «Хвиля» видно, що
підприємство є юридичною особою,
виступає самостійним господарюючим
суб'єктом, веде самостійний баланс, має
розрахунковий, валютний та інші
рахунки в установах банку, печатку з
власним найменуванням, інші необхідні
реквізити КП «Хвиля» знаходиться в
стані припинення підприємницької
діяльності та позивача було
попереджено, про можливе вивільнення
31.12.2012 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП
України.

Позивача більш як за два місяці до
звільнення, було повідомлено про
наступне вивільнення у зв'язку з
ліквідацією підприємства, чим
дотримано вимоги ч.1 ст.49-2 КЗпП України,
що як зазначив суд не оспорювалося
сторонами в судовому засіданні.

На виконання вищевказаного рішення
Дрогобицької міської ради та вказаного
розпорядження міського голови головою
ліквідаційної комісії видано наказ №6
від 26.11.2012 року про скорочення 31.12.2012
року посад, зокрема - майстра
виробництва прального цеху п.1.6.

Судом встановлено, що повідомленням
від 31.12.2012 № 15 надісланих відділом
економіки виконкому Дрогобицької
міської ради на адресу позивача,
останню зобов'язували з'явитись для
отримання трудової книжки та часткової
виплати заборгованості із заробітної
плати, проте ОСОБА_2 на даний виклик не
з'являлася, на направлене їй
повідомлення жодним чином не реагувала
та будь-яких листів з проханням
направити їй трудову книжку поштою не
подавала.

Відтак судом першої інстанції зроблено
висновок про те, що відсутня вина
відповідача у несвоєчасному
поверненні трудової книжки, а тому не
підлягає до задоволення вимога про
видачу трудової книжки. Окрім того
зазначив про те, що позивача
неодноразово зобов'язували з'явитись
для отримання трудової книжки та
часткової виплати заборгованості із
заробітної плати, проте ОСОБА_2 на
жодний із викликів не з'являлася, а тому
зробив висновок про відсутність вини
відповідача у несвоєчасному
проведенні розрахунку при звільненні.

Разом з тим, суд першої інстанції
дослідивши обставини у справі щодо
відсутності підстав для стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу у зв'язку з затримкою видачі
трудової книжки з вини власника або
уповноваженого ним органу, оскільки
саме з цих підстав з посиланням на
норму ч.4 с. 235 КЗпП України просив
позивач стягнути середній заробіток за
час вимушеного прогулу, по суті
позовних вимог спір не вирішив, а
стягнув з КП «Сфера послуг-оздоровчий
комплекс «Хвиля» в користь ОСОБА_2
заборгованість із заробітної плати в
розмірі 2604,31 грн.., тобто вирішив вимогу,
якої позивач взагалі не заявляла.

Як видно з позовної заяви позивача,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу така пов'язувала з
невидачею трудової книжки у зв'язку з
звільненням .Незважаючи на перелік у
позовній заяві норм статей КЗпП
України, якими передбачено проведення
розрахунку при звільненні ,а саме
ст..116,117 КЗпП, така жодних вимог про
стягнення невиплаченої заробітної
плати не заявляла, відтак доводи
апеляційної скарги про невірне
вирішення позову, а саме вирішення
вимог які не заявлялись є підставними.

Окрім того у даній позовній заяві така
не оспорювала своє звільнення,
оскільки вимог про порушення процедури
звільнення, визнання незаконним наказу
про звільнення теж заявлено не було.
Відтак суд першої інстанції неповно
з'ясувавши обставини у справі, ухвалив
рішення з неправильним застосуванням
норм матеріального та порушенням норм
процесуального права, тому рішення з
цих підстав підлягає скасуванню.

Водночас, колегія суддів, дослідивши
обставини справи та перевіривши
письмові докази на які сторони
посилались в межах заявлених позовних
вимог та доводів апеляційної скарги не
вбачає підстав для задоволення
позовних вимог з підстав заявлених
позивачем .

Відповідно до ч.4 с. 235 КЗпП України у
разі затримки видачі трудової книжки з
вини власника або уповноваженого ним
органу працівникові виплачується
середній заробіток за весь час
вимушеного прогулу.

Так , як видно з матеріалів справи
позивач отримала трудову книжку 12.07.2013
року /а.с.23/. До цього така неодноразово,
одразу після звільнення повідомлялась
про потребу отримання трудової книжки
та розрахунку при звільненні, відмову у
явці за отриманням трудової книжки
зафіксовано відповідними актами
/а.с.34,40/, з актів від 29.12.2012 року, 31.12.2012
року, 02.01.2013 року, 04.03.2013, 06.03.2013 року
вбачається, що ОСОБА_2 не з'являлася у
відділ економіки виконкому
Дрогобицької міської ради для
отримання часткової виплати
заборгованості із заробітної плати та
трудової книжки, хоча була належно
повідомлена на підставі телефонограми
від 28.12.2012 року №202,№ 203, від 02.01.2013 року
№ 205, 01.03.2013 року №062,05.03.2013 року №066.

Враховуючи наведене, колегія суддів не
знаходить підстав для задоволення
позову та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу у
зв'язку з затримкою видачі трудової
книжки, оскільки встановлені обставини
у справі спростовують затримку такої
видачі саме з вини відповідача.

На зазначені обставини суд першої
інстанції уваги не звернув, повно та
всебічно не з»ясував обставин у справі
на які сторони покликались як на
підставу своїх вимог та заперечень,
вирішив спір за вимогою яка не
заявлялась, тому доводи апеляційної
скарги підлягають до часткового
задоволення.

Рішення суду, як таке, що не відповідає
вимогам матеріального та
процесуального закону й дійсним
обставинам справи в силу вимог ч.1 ст.309
ЦПК України залишатися в законній силі
не може й підлягає скасуванню з
ухваленням нового про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, ч.1 ст.309, 314, 319
ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 20 січня 2014
року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_2 до КП «Сфера
послуг-оздоровчий комплекс «Хвиля»
про стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди та витребування
трудової книжки.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскарженим до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в двадцятиденний
строк з дня набрання законної сили
рішення апеляційного суду.

Головуючий :
Береза В.І.

Судді:
Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.