Справа № 230/1115/14-ц
№
провадження: 2/230/621/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 року Єнакіївський міський
суд Донецької області у складі:

головуючого – судді
Юшкова М.М..

при секретарі – Мороз К.В.

за участю:

позивача
– ОСОБА_1

відповідачів
– ОСОБА_2

– ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Єнакієве
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення
матеріальної шкоди та моральної шкоди,
-

В С Т А Н О В И В:

30 січня 2014 року позивач
звернувся до суду з позовом до
відповідачів про відшкодування
збитків та моральної шкоди, завданої
вчиненням злочину. В обґрунтування
позовних вимог позивач зазначив, що
вироком Єнакіївського міського суду
від 22.10.2013 відповідачі були визнанні
винними у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст.296 КК України.
Зазначив, що у результаті хуліганських
дій відповідачі спричинили йому
тілесні ушкодження, порвали срібний
ланцюжок, а також пошкодили екран його
мобільного телефону НТС. Матеріальні
збитки від злочину становлять 1003 грн. 75
коп. Просив суд стягнути з відповідачів
матеріальні збитки у подвійному
розмірі. Крім того, зазначив, що
злочином йому спричинено моральну
шкоду, яку він оцінює у розмірі 8000 грн.,
яку просив стягнути на його користь.

У судовому засіданні позивач підтримав
заявлені позовні вимоги у повному
обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідачі визнали позовні
вимоги частково, а саме, в частині
відшкодування збитків на здійснення
ксерокопій у розмірі 14,00 грн. та
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 1000 грн. В іншій частині
позовних вимог просили відмовити.

Суд, вислухавши сторони,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступні фактичні обставини і
відповідні їм правовідносини.

Згідно статті 1195 ЦК України
фізична або юридична особа, яка завдала
шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я фізичній особі, зобов'язана
відшкодувати потерпілому заробіток
(дохід), втрачений ним внаслідок втрати
чи зменшення професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що вироком
Єнакіївського міського суду від 22.10.2013
відповідачі були визнанні винними за
ч.2 ст.296 КК України (а.с. 3-5).

Відповідно до вказаного вироку (а.с.3-5),
15 березня 2013 року діями відповідачів
позивачу було завдано забої з
підшкірними гематомами голови, струс
головного мозку, які відносяться до
легких тілесних ушкоджень.

Як вбачається з довідки міської
лікарні №2 (а.с.14) м.Єнакієве позивач в
період з 18.03.2013 по 23.03.2013 знаходився на
лікуванні в офтальмологічному
відділенні з діагнозом: контузія
набряк сітківки лівого ока та за
вказаний період були придбані за
власний рахунок наступні медикаменти:
индоколлир 0,1%, дексаметазон, етамзилат,
аскорбінова кислота, цитрин, глюкоза та
медикаменти.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести у судовому
засіданні ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Згідно з ч.4 ст.60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

В судовому засіданні позивачем не
надано доказів, які б підтверджували
його позовні вимоги в частині його
витрат на придбання медикаментів у
розмірі 159,75 грн. Суду позивач пояснив,
що не наполягає на задоволенні
позовних вимог в частині стягнення
коштів за ліки, які не входять до
переліку, наданого лікарем (а.с.14).

З наданих позивачем суду оригіналів
чеків про придбання медикаментів
вбачається, що в період з 18.03.2013 по 22.03.2013
позивачем, за рецептом, витрачено на
придбання медикаментів грошові кошти у
сумі 114 грн. 10 коп., що складаються з
витрат на: індоколлір – 32,30 грн.,
дексаметазон -3,50 грн.+1,20 грн.+3,80 грн.+3,80
грн. +3,80 грн.; етамзілату – 1,05 грн.+1,40
грн.+1,40 грн. + 1,40 грн.+1,40 грн.,+ 1,40 грн.+1,40
грн., аскорбінову кислоту – 2,50 грн.,
глюкозу 2,35 грн+2,75 грн., шприців – 1,0
грн.+1,40 грн., + 1,20 грн.+0,75 грн.+1,50 грн.+1,35
грн+1,50 грн.+1,50 грн.+1,50 грн+2,25 грн., вати –
4,25 грн., контейнеру 1,25 грн., перчаток 3,60
грн., рушника 7,25 грн.

Судом не можуть бути прийняті в якості
належних та допустимих доказів чеки з
зазначенням ліків, які не були
призначені лікарями.

Таким чином, загальний розмір
матеріальної шкоди, на придбання
медикаментів, складає 114,10 грн.

Відповідно до вироку Єнакіївського
міського суду від 22.10.2013, у результаті
своїх хуліганських дій, відповідачі
спричинили позивачу травматичний
перелом верхнього різця, на
нарощування якого позивач поніс
матеріальні витрати в сумі 130 грн., що
підтверджується чеком (а.с.37), які
підлягають відшкодуванню з
відповідачів на користь позивача.

Крім того, зазначеним вироком
встановлено, що у результаті своїх
хуліганських дій, відповідачі порвали
позивачу срібний ланцюжок, на
відновлення якого позивач витратив 50
грн., що підтверджується чеком, виданим
ЧП Майковим (а.с.37). Матеріальні збитки
на відновлення срібного ланцюжку також
підлягають відшкодуванню з
відповідачів на користь позивача.

Що стосується позовних вимог щодо
відшкодування збитків, понесених
позивачем внаслідок заміни сенсорного
стекла на його телефоні, суд зазначає
наступне.

Відповідно до ч.2 ст.291 КПК України
обвинувальний акт має містити,
зокрема, розмір шкоди, завданої
кримінальним правопорушенням.
Досліджений у судовому засіданні
обвинувальний акт з матеріалів
кримінального провадження, за яким
відповідачів було визнано винними
вироком суду від 22.10.2013, не містить
інформації про розмір завданої
потерпілому матеріальної шкоди, тому
причинний зв’язок між хуліганськими
діями відповідачів та пошкодженням
телефону позивача судом не
встановлено.

Вироком Єнакіївського міського суду
від 22.10.2013 також не встановлена
матеріальна шкода в наслідок
хуліганських дій відповідачів та
взагалі пошкодження телефону позивача
з боку відповідачів.

Протокол огляду від 21.03.2013 (а.с.33), на
який посилається позивач, зазначає про
наявність пошкодження телефону
позивача, однак, не вказує коли, де та
яким чином було здійснено це
пошкодження, та обвинувальним актом та
вироком суду на підставі зазначеного
протоколу матеріальну шкоду
встановлено не було, тому суд не
приймає цей доказ як підставу для
задоволення зазначеної вимоги
позивача.

За таких підстав суд приходить до
висновку про відмову у задоволені
позовних вимог в частині відшкодування
матеріальних збитків, понесених
позивачем внаслідок заміни сенсорного
стекла на його телефоні.

Що стосується відшкодування шкоди на
здійснення ксерокопій на суму 14 грн.,
суд зазначає наступне.

Стаття 79 ЦПК України визначає
вичерпний перелік витрат, пов’язаних з
розглядом судової справи.
Відшкодування шкоди на здійснення
ксерокопій не входить до переліку
витрат передбачених ст.79 УПК України, а
тому не підлягають відшкодуванню.

Стосовно вимог позивача про стягнення
з відповідачів на його користь
матеріальні збитки у подвійному
розмірі з посиланням на ст.230 ЦК
України, суд приходить до висновку, що
зазначена стаття застосовується у
правовідносинах щодо визнання
правочину таким, що вчинено під впливом
обману, і не має жодного відношення до
правовідносин, які розглядаються в
межах даної цивільної справи.

На підставі ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала,за наявності її
вини.

Ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України
передбачає, що моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

У відповідності до ч. 2 ст. 23 Цивільного
кодексу України, моральна шкода
полягає: 1) у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України
передбачає, що моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому
числі інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

Згідно роз'яснень, що містяться в п. 9
вказаної постанови, розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого -
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

В судовому засіданні позивач зазначив,
що завдана йому моральна шкода полягає
у тому, що йому було нанесено тілесні
ушкодження, які він був змушений
лікувати, що він мав певні проблеми зі
здоров’ям, які можуть його турбувати й
у майбутньому, його майну було
нанесено шкоду.

З урахуванням характеру та обсягу
заподіяних страждань та з урахуванням
об’єму пошкодженого неправомірними
діями відповідачів майна позивача, суд
вважає за потрібне стягнути з
відповідачів у солідарному порядку на
користь позивачаморальну шкоду у сумі
2000 грн. При визначенні розміру
заподіяної позивачу моральної шкоди,
суд керується засадами розумності,
виваженості та справедливості, як того
вимагає ст. 41 Конвенції про захист прав
і основних свобод людини, враховує
характер та обсяг душевних страждань,
які зазнав позивач, важкість вимушених
змін в житті позивача, характер
додаткових зусиль для організації його
життя.

Розподіл судових витрат суд вирішує
відповідно до ст.88 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 23, 1166, 1167, 1177 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 3, 4, 6, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215,
218, 292, 294 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про стягнення матеріальної
шкоди та моральної шкоди задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
солідарному порядку на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду у розмірі 294,10 (двісті
дев’яносто чотири) гривні 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
солідарному порядку на користь ОСОБА_1
моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі)
гривень.

В задоволенні решти позивних
вимог-відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
солідарному порядку на користь держави
судовий збір у розмірі 487,20 (чотириста
вісімдесят сім) гривень 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: