Провадження № 2/742/1339/14
Єдиний унікальний № 742/3948/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської
області в складі:
головуючого судді
Гумен В.М.

при секретарі
Харченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Прилуки справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
припинення права на частку в праві
спільної часткової власності ,

В С Т А Н
О В И В :

В своїй позовній заяві позивач
ОСОБА_1 вказує ,що йому на праві
спільної часткової власності належить
1/2 частка квартири АДРЕСА_1 а інша 1/2
частка цієї ж квартири належить
відповідачці ОСОБА_2.

Позивач посилаючись на те,що
відповідачка в спірній квартирі не
проживає та має на праві власності інше
житло,що відповідачка ніякої участі в
утриманні спірної квартири не
приймає,що спільне проживання в
квартирі з відповідачкою неможливе
через постійні конфлікти,які створює
та провокує саме відповідачка.просить
суд припинити право власності
відповідачки на 1/2 частку квартири
АДРЕСА_1 ,перевівши таке право
власності на його і стягнути з його на
користь відповідачки в рахунок 1/2
частки квартири грошову компенсацію в
сумі 115773 грн. та стягнути з
відповідачки на його користь судові
витрати понесені по справі.

В судовому засіданні позивач і його
представник підтримали позовні вимоги,
відповідачка і її представник не
визнали позовні вимоги та просили суд
відмовити в задоволенні позову
,оскільки підстави для припинення
права на частку відповідачки в спірній
квартирі відсутні.

Заслухавши пояснення сторін і їх
представників, проаналізувавши інші
матеріали справи,суд вважає,що позов
позивача не підлягає задоволенню з
слідуючих підстав.

Позивач ОСОБА_1 та відповідачка
ОСОБА_2 з 4 грудня 1993 року перебували в
юридичному шлюбі і мають від
подружнього життя дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,який 12 березня 2013 року
розірвали в судовому порядку,що
підтвержується заочним рішенням суду (
а.с. 6).

Позивачу ОСОБА_1 на праві спільної
часткової власності належить 1/2 частка
трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 а інша
1/2 частка цієї ж квартири належить
відповідачці ОСОБА_2,що підтвержується
договором купівлі-продажу квартири від
14 грудня 1999 року ,рішенням Прилуцького
міськрайонного суду від 24 липня 2013
року,витягом з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності та
технічним паспортом (а.с.9-13,36).

Рішенням Прилуцького
міськрайонного суду від 21 лютого 2014
року ( а.с.14 ), встановлено порядок
користування квартирою АДРЕСА_1 ,між
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх дочкою ОСОБА_4 .

Постановою головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Прилуцького
міськрайонного управління юстиції
Клименко Л.Г. від 10 вересня 2014 року (
а.с.43) відкрите виконавче прровадження
за виконавчим листом виданим
Прилуцьким міськрайонним судом про
встановлення порядку користування
квартирою АДРЕСА_1, між ОСОБА_1, ОСОБА_2
та їх дочкою ОСОБА_4 .

Відповідно до положень ч.1 ст. 364 ЦК
України співвласник має право на

виділ у натурі частки із майна,що є у
спільній частковій власності.

Частиною 2 цієї ж статті
передбачено,що якщо виділ в натурі
частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим ( частина друга ст. 183 цього
Кодексу) співвласник,який бажає
виділу,має право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки.При цьому компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою.

В силу положень ст.ст. 21,24,41
Конституції України,статей 319,358 ЦК
України всі громадяни є рівними у своїх
правах,усім власникам забезпечуються
рівні умови здійснення цих прав, в тому
числі щодо захисту права спільної
часткової власності.

В судовому засіданні відповідачка
не надала згоду на припинення права
спільної власності на спірну
квартиру,як не надав згоду на отримання
компенсації на її частку в спірній
квартирі.

Одночасно, в судовому засіданні
відповідачка ствержувала,що у неї
відсутнє інше житло в м. Прилуки в якому
вона б могла з дочкою проживати,в
зв"язку з чим вона має намір виконати
рішення суду про встановлення порядку
користування спірною квартирою , що
квартира АДРЕСА_2 площею 23,8 не може
забезпечити належну житлову площу для
проживання та не є квартирою в м.
Прилуки,де вона саме і займається
підприємницькою діяльністю а квартира
АДРЕСА_3 належить її мамі ОСОБА_7
,оскільки договір дарування квартири
на який посилається позивач в якості
доказу по справі розірваний.

Дані тверження відповідачки не
знайшли свого спростування в судовому
засіданні а навпаки підтвержуються
відміткою на договорі дарування
наданому позивачем в якості доказу в
додаток до позовної заяви ( а.с 16) ,проте
даний договір дарування розірвано
ОСОБА_7 та витягом з реєстру речових
прав на нерухоме майно і інформації з
Реєстру прав власності на нерухоме
майно,Державного реєстру
іпотек,Єдиного реєстру заборон
відчудження об"єктів нерухомого майна (
а.с.41-42 ) наданими відповідачкою в
судове засіданні ,які підтвержують
факт відсутності у відповідачки житла
в м. Прилуках.

В судове засідання позивач не надав
жодного доказу наявності в позивачки
власного житла в м. Прилуки .

В судовому засіданні не встановлено
,що відповідачка чинить перешкоди
позивачу в користуванні спірною
квартирою та створює неможливі умови
для спільного користування спільним
житлом .

Натомість в судовому засіданні
достовірно встановлено,що ключі від
спірної квартири знаходяться саме у
позивача а зазначене рішення суду про
встановлення порядку користування
квартирою знаходиться в стадії
виконання.

За таких обставин,коли спірне житло
є єдиним місцем проживання для
відповідачки, оскільки інше житло в м.
Прилуки у неї відсутнє,коли
відповідачка не бажає отримати
компенсацію за належну їй частину
квартири ,коли частка відповідачки в
спірній квартирі є значною,і коли
відповідачка не чинить перешкоди
позивачу в користуванні спірною
квартирою та не створює неможливі
умови для спільного користування
спільним житлом то припинення права на
частку у спільному майні може завдати
відповідачці істотної шкоди та зробить
її особою без постійного місця
проживання в м. Прилуки,де вона
займається підприємницькою діяльністю
,що буде порушенням зазначених вище
вимог Конституції і Законів.

На підставі наведеного,ст.ст. 21,24,41
Конституції України,

ст.ст.319,358,364,365,370 ЦК України, керуючися
ст.ст.10,60,212,213,215 ЦПК України,суд -

В И Р І Ш
И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
припинення права на частку в праві
спільної часткової власності -
відмовити .

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Чернігівської області протягом десяти
днів через Прилуцький міськрайонний
суд.

Головуючий
Гумен В.М.