Справа № 536/341/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року.
Кременчуцький районний суд
Полтавської області в складі:
головуючого-судді Кузнецова А.В.

при секретарі Гусач С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 у
власних інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, треті особи Третя Кременчуцька
державна нотаріальна контора, Орган
опіки та піклування Автозаводської
районної ради м. Кременчука, Орган
опіки та піклування Кременчуцької
районної державної адміністрації про
вселення і усунення перешкод у
користування житловим приміщенням, та
за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1
у власних інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2 про визнання
осіб такими, що втратили право
користування домоволодінням,

ВСТАНОВИВ :

Позивачі ОСОБА_1 у власних інтересах та
в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 звернулись в суд з
позовом до ОСОБА_4, треті особи Третя
Кременчуцька держнотконтора, Орган
опіки та піклування Автозаводської
райради м. Кременчука, Орган опіки та
піклування Кременчуцької
райдержадміністрації про вселення і
усунення перешкод у користування та
розпорядженні житловим приміщенням,
мотивуючі, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер їх
батько ОСОБА_5, вони, як дочки померлого,
є спадкоємцями першої черги та
прийняли спадщину, 13.05.2013 року в
відкрита спадкова справа,
відповідачка, як дружина померлого, теж
є спадкоємцем першої черги та прийняла
спадщину. Спадковим майном є житловий
будинок з господарськими будівлями в
АДРЕСА_1. ОСОБА_1 та її
неповнолітній син ОСОБА_2, з 31.08.2001 року
зареєстровані в цьому будинку. Однак з
часу відкриття спадщини відповідачка
не дає можливості позивачам вселитись
та користуватись спадковим будинком,
змінила замки, надати ключі від яких
відмовляється, відповідає, що вони
втратили право на користування житлом.

В судовому засіданні позивачі уточнили
позовні вимоги в частині вселення в
житловий будинок ОСОБА_1, та її
неповнолітнього сина ОСОБА_2, в іншій
частині, щодо зобов'язання
відповідачки ОСОБА_4 не чинити
перешкоди ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
користуванні та розпорядженні
спадковим будинком, підтримали в
повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_4 пред'явлений до
неї позов не визнала, посилаючись, що
позивачі не отримали свідоцтво про
право власності на спадкове майно, тому
не мають права користуватись спадковим
будинком та заявила зустрічний позов
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання осіб
такими, що втратили право користування
домоволодінням, обґрунтовуючи тим, що з
часу реєстрації вони фактично не
проживали по місцю реєстрації, тому
відповідно до ст.ст. 405 ЦК України, 71 ЖК
України, є таким, що втратили право
користування житловим будинком.

Позивачі ОСОБА_1 у власних інтересах та
в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2
пред'явлений до них зустрічний позов не
визнала, з посиланням, що спадщина
належить спадкоємцям з часу відкриття
спадщини та відсутність свідоцтва про
право власності на спадщину не
позбавляє спадкоємця права на
спадщину. Сама ОСОБА_4 також не має
свідоцтва про право власності, але
користується будинком, та постійно
звертається до суду з різноманітними
позовами, внаслідок чого спадкоємці
померлого ОСОБА_5 позбавлені
можливості отримати відповідні
свідоцтва.

Представники третіх осіб в судове
засідання не з'явились, Третя
Кременчуцька держнотконтора та Орган
опіки та піклування Автозаводської
райради м. Кременчука надали заяви про
розгляд справи за їх відсутність, орган
опіки просив врахувати ст. 18 Закону
України «Про охорону дитинства», що
діти - члени сім'ї наймача або власника
житлового приміщення мають право
користуватись займаним приміщенням
нарівні з власником або наймачем,
представник Органу опіки та піклування
Кременчуцької райдержадміністрації не
з'явився в судове засідання,
повідомлений належне, про що свідчать
поштові листівки.

Суд, вислухавши сторони, допитавши
свідків та вивчивши матеріали справи,
з'ясував наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_5, після
його смерті відкрилася спадщина на
домоволодіння розташоване в АДРЕСА_1.
Спадкоємцями ОСОБА_5 є ОСОБА_1, ОСОБА_3
та ОСОБА_4, які прийняли спадщину,
звернувшись в передбачений законом
строк до нотаріуса з заявами про
прийняття спадщини.

Наведене встановлено рішенням
Кременчуцького райсуду від 13.11.2013 року
та ухвалою колегії суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду Полтавської області від 18.12.2013
року, тому відповідно до ст. 61ЦПК
України, звільнено від доказування.

Спадкоємцям відмовлено у видачі
свідоцтв на право власності на
спадкове майно у зв'язку з надходженням
до нотаріальних органів ухвал
Кременчуцького райсуду про заборону
нотаріусу видавати відповідні
свідоцтва, ці обставини визнані
сторонами та підтверджені постановами
державного нотаріуса Третьої
держнотконтори Горбенко Л.В.

Згідно ст. 360-7 ЦПК України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Відповідно до п. 4 висновків Верховного
Суду України від 01.07.2013 року, викладених
у постановах, ухвалених за
результатами розгляду заяв про
перегляд судового рішення з підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного
процесуального кодексу України, за
перше півріччя 2013 року - у спадкоємця,
який у встановленому законом порядку
прийняв спадщину, права володіння та
користування спадковим майном
виникають із часу відкриття спадщини.
Такий спадкоємець може захищати свої
порушені права володіння та
користування спадковим майном
відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у
складі спадщини, яку прийняв
спадкоємець, є нерухоме майно, право
розпорядження нерухомим майном
виникає в нього з моменту державної
реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299
зазначеного Кодексу). Спадкоємець, який
прийняв у спадщину нерухоме майно, ще
до його державної реєстрації має право
витребовувати це майно від його
добросовісного набувача з підстав,
передбачених ст. 388 ЦК України, зокрема,
у разі, якщо воно вибуло з володіння
спадкодавця поза волею останнього
(постанова Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 23
січня 2013 р. у справі № 6-164цс12).

У вказаній постанові Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 23 січня 2013 р. у справі №
6-164цс12 зазначено, що «на підставі ч. 5 ст.
1268 ЦК України спадщина належить
спадкоємцю незалежно від часу її
прийняття з часу відкриття спадщини.
Статтею 396 ЦК України встановлено, що
особа, яка має речове право на чуже
майно, має право на захист цього права
відповідно до положень глави 29 ЦК
України, в тому числі і на витребування
цього майна від добросовісного
набувача. Таким чином, оскільки, як
установлено судом, спірна квартира
була відчужена від імені ОСОБА_1 поза її
волею, то вона мала право домагатися
відновлення свого права на неї.
Прийнявши в установленому законом
порядку спадщину позивач з часу її
відкриття набув речові права на
успадковану квартиру - право володіння
та право користування нею і,
відповідно, право на захист цих прав.
Право розпорядження зазначеною
квартирою виникає в позивача з часу
державної реєстрації його права
власності на квартиру (ч. 2 ст. 1299 ЦК
України)».

З огляду на наведене, суд вважає, що
позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3, прийнявши в
установленому законом порядку
спадщину, з часу її відкриття набули
речові права на успадковане
будинковолодіння в АДРЕСА_1, тобто
право володіння та право користування
ним і, відповідно, право на захист цих
прав, тобто право на вселення та
усунення перешкод в користуванні, тому
позов в цій частині підлягає до
задоволення.

Щодо права розпорядження нерухомим
спадковим майном, то воно виникає у
спадкоємців з часу державної
реєстрації їх права власності на
успадковане будинковолодіння, тому в
цій частині позов до задоволення не
підлягає.

Згідно ст. 18 Закону України «Про
охорону дитинства», діти - члени сім'ї
наймача або власника житлового
приміщення мають право користуватись
займаним приміщенням нарівні з
власником або наймачем, тому
неповнолітній син ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, також має право на
користування спірним домоволодінням.

Вирішуючи зустрічний позов ОСОБА_4, суд
враховує, що ОСОБА_1, як спадкоємець, що
прийняв в установленому законом
порядку спадщину та ОСОБА_2, як її
неповнолітній син, не можуть бути
такими визнані такими, що втратили
право користування спадковим
домоволодінням, на підставі ст. 405 ЦК
України та ст. 71 ЖК України.

Крім того, відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права в разі його
порушення, невизнання або оспорювання
та має право звернутись до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Однак позивачкою та її представником в
судовому засіданні не наведено, які
саме її цивільні права, були порушені і
підлягають захисту.

Таким чином суд вважає, що в
задоволенні зустрічного позову слід
відмовити повністю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні
на користь якої ухвалено рішення суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Суд вважає, що понесені позивачами
судові витрати у вигляді сплаченого
судового збору та витратами на правову
допомогу належним чином документально
підтверджені квитанціями про сплату
грошових коштів, договором №158 про
надання юридичних послуг від 12.04.2013
року та додатком до договору від 22.01.2014
року укладених між ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ПП
«Юридична агенція Яблонської», яке має
основний вид діяльності - діяльність у
сфері права.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 396, 1268, 1299 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 79,
84, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 360-7 ЦПК, суд -

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 у власних
інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_3
задоволити частково.

Вселити ОСОБА_1, ОСОБА_2 до будинку
АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкоди
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у користуванні
будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_3 243 /двісті сорок три/ грн. 60 коп.
сплаченого судового збору та 3500 /три
тисячі п'ятсот/ грн. витрат на правову
допомогу, всього 3743 /три тисячі сімсот
сорок три/ гривні 60 копійок.

В іншій частині в задоволенні
позову відмовити.

В зустрічному позові ОСОБА_4 до ОСОБА_1 у
власних інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання осіб такими, що втратили право
користування домоволодінням,
відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Полтавської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги. У разі якщо рішення
було постановлено без участі особи, яка
його оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя
А. В. Кузнецов