Київський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого
судді Чередник В.Є.,
при секретарі Кривенко Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом
Національного технічного університету
«Харківський політехнічний інститут»
до ОСОБА_1, третя особа Головне
управління ДМС у Харківській області
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
У серпні 2014 р. позивач звернулась до
суду із вищезазначеним позовом, в якому
просить визнати ОСОБА_1 втративши
право користування житловим
приміщенням у студентському
гуртожитку №1, розташованому за
адресою АДРЕСА_1 у зв»язку з
відрахуванням через невиконання умов
В судове засідання представник
позивача подала письмову заяву про
розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги підтримала, проти
заочного розгляду справи не
Відповідач в судове засідання повторно
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином за
останнім відомим місцем проживання.
Представник третьої особи судове
засідання повторно не з'явився, про час
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про що є розписка про
отримання судової повістки, заяв про
розгляд справи за його відсутності до
суду не надходило.
Суд вважає можливим провести заочний
розгляд справи на підставі наявних у
справі доказів, враховуючи, що позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи, що відповідає положенням ст. 224
Судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що на
балансі Національного технічного
університету «Харківський
політехнічний інститут» знаходиться
будівля гуртожиток № 1, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1 з 1931
Власником вказаного гуртожитку є
Держава Україна в особі Міністерства
освіти і науки України. Право
оперативного управління,
балансоутримання, належить позивачу
відповідно до Реєстраційного
посвідчення на об'єкти нерухомого
майна, які належать юридичним особам
від 19 січня 2004 року.
Відповідно до п. 2 «Примірного
положення про гуртожитки», що
затверджене Постановою Ради Міністрів
СРСР від 3 червня 1986 року № 208, яке є
чинним на сьогоднішній день та на день
виникнення спірних правовідносин:
«...гуртожитки призначаються для
проживання робітників, службовців,
студентів, учнів, а також інших
громадян у період роботи або навчання».
ОСОБА_1 з 01.09.1999 року було зараховано до
університету як студента НТУ «ХПІ» на
підставі наказу на підставі наказу №
948-ПІ від 28.07.1999 року. У зв'язку з цим
Відповідач був поселений у гуртожиток
№ 1, розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідачу була виділена кімната, він
зареєстрував своє місце проживання за
06.10.2003 р. відповідача було відраховано з
Університету на підставі наказу № 1585 Ш
від 25.07.2008 про невиконання умов
Тобто, з цього періоду відповідач
більш не є студентом НТУ «ХПІ».
Відповідач ще 01.03.2001 року виїхав
самостійно з гуртожитку і по
теперішній час не проживає у
Акт, наданий комісією гуртожитку № 1
від 14.05.2014 року свідчить про те, що 01.03.2001
року відповідач виїхав з гуртожитку № 1
за власним бажанням і по теперішній час
не проживає у гуртожитку. Факт
звільнення кімнати АДРЕСА_1
підтверджується тим, що передані ключі,
кімната звільнена від особистих речей.
Але відповідач і досі не знявся з
реєстрації, що підтверджується карткою
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
майном на власний розсуд.
Рівно як правом оперативного
управління визнається речове право
суб'єкта господарювання, який володіє,
користується і розпоряджається майном
закріпленим за ним власником
(уповноваженим ним органом).
Згідно ст. 137 ГК України право
оперативного управління захищається
законом відповідно до положень,
встановлених для захисту права
За приписами ст. 127 Житлового кодексу
РСР для проживання робітників,
службовців, студентів, учнів, а також
інших громадян у період роботи або
навчання можуть використовуватись
Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
Статтею 72 ЖК України визначено, що:
«Визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку».
Виходячи з наведеного, можна зробити
висновок, що особа, яка більш ніж
півроку не проживає у гуртожитку
автоматично втрачає право
користування жилим приміщенням
гуртожитку. До того ж відповідач на
даний час ніякого відношення до
Університету не має і після його
відрахування з числа студентів повинен
виселитись, звільнити кімнату та
знятись з реєстрації. Відповідач
залишив приміщення гуртожитку, але
залишився зареєстрованим за адресою
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1
втратив право користування кімнатою в
гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, як
особа, що не проживає без поважних
причин строком більше ніж шість
місяців, що відповідно є підставою для
зняття його з реєстрації згідно вимог
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні».
ОСОБА_1 не є студентом НТУ «ХПІ» і не
перебуває у трудових відносинах з
Реєстрація відповідача у гуртожитку
позивача перешкоджає останньому в
повній мірі виконувати покладені на
нього функції, щодо надання освітніх
послуг та використання приміщення для
розміщення студентів, а також
Таким чином, суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.
Судові витрати суд розподіляє
відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України.
На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10,11, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК
України ст.. 71, 72 ЖК України, суд,-
Позовні вимоги Національного
технічного університету «Харківський
політехнічний інститут» -
Визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням у
студентському гуртожитку №1
Національного технічного університету
«Харківський політехнічний інститут»,
розташованому за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Національного технічного університету
«Харківський політехнічний інститут»
Харківській області, МФО 851011 ) витрати
на сплату судового збору у розмірі 243,60
Рішення може бути оскаржено шляхом
подачі протягом 10 днів з дня
проголошення рішення до Київського
районного суду м. Харкова апеляційної
скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя -