Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних
справ
У х в а л а

2 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик С.П.,

суддів: Євтушенко О.І.,
Кузнєцова В.О.,

Попович
О.В.,
Ступак О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, подану
ОСОБА_4, про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 6 лютого 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3,
ОСОБА_6, третя особа - Реєстраційна
служба Мукачівського міськрайонного
управління юстиції, про визнання
недійсним державного акту на право
власності, скасування державної
реєстрації, та визнання договору
дарування недійсним,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_5 звернулася до суду із вказаним
позовом, в якому просила суд ухвалити
рішення, яким визнати недійсним
державний акт на право власності,
скасувати його державну реєстрацію та
визнати договір дарування земельної
ділянки недійсним.

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 19
вересня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 15 січня 2014
року, частково задоволено позовні
вимоги ОСОБА_5

Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЕ № 460521 виданий 19 листопада 2008
року Мукачівською міською радою, на
земельну ділянку площею 0,0967 га, для
обслуговування житлового будинку, по
АДРЕСА_1 зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за № -062.

Визнано недійсним договір дарування
земельної ділянки від 21 березня 2012
року, посвідчений приватним нотаріусом
ММНО ОСОБА_7 за № 1470, за яким ОСОБА_3
подарувала, а ОСОБА_6 отримала в дар 59/100
земельної ділянки площею 0,0967 га, для
обслуговування житлового будинку, по

АДРЕСА_1 кадастровий номер ділянки
:01:002:0107. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою судді судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від

6 лютого 2014 року у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом

ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа -
Реєстраційна служба Мукачівського
міськрайонного управління юстиції, про
визнання недійсним державного акта на
право власності, скасування державної
реєстрації, та визнання договору
дарування недійсним за касаційною
скаргою представника ОСОБА_3, ОСОБА_6 -
ОСОБА_4 на рішення Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 19 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Закарпатської
області від 15 січня 2014 року відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 6 лютого 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема ст.
ст. 16, 203, 215 ЦК України.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить:

- постанову судової палати Верховного
Суду України від 12 вересня

2012 року в справі про визнання
державного акта на право власності на
земельну ділянку недійсним, якою у
задоволенні заяви про перегляд ухвали
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ відмовлено;

- постанову судової палати Верховного
Суду України від 31 жовтня

2012 року в справі про визнання
недійсними договорів купівлі-продажу,
дарування й державної реєстрації
державних актів на право власності на
землю, визнання права власності на
землю та витребування земельних
ділянок із чужого незаконного
володіння, якою заяву про перегляд
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ задоволено частково, ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
скасовано, справу направлено на новий
розгляд до суду касаційної інстанції;

- рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від

26 грудня 2012 року у справі про визнання
недійсними договорів купівлі-продажу,
договору дарування та державної
реєстрації державних актів на право
власності на земельні ділянки,
визнання права власності на земельні
ділянки та витребування земельних
ділянок з чужого незаконного
володіння, яким судові рішення
попередніх інстанцій скасовано та
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовлено;

- рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від

11 вересня 2013 року у справі про визнання
недійсними договорів купівлі-продажу
нерухомого майна, яким судові рішення
попередніх інстанцій скасовано та
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовлено;

- рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від

24 жовтня 2012 року у справі про визнання
договору дарування земельної ділянки
недійсним та витребування майна з
чужого незаконного володіння, яким
судові рішення попередніх інстанцій
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позовні вимоги задоволено
частково;

- рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від

19 грудня 2012 року у справі про визнання
недійсним договору купівлі-продажу та
державних актів на право приватної
власності на земельні ділянки, яким
судові рішення попередніх інстанцій
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовлено;

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Зі змісту заяви та доданої до неї копій
судовий рішень не вбачається
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11, заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах із підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України, може бути подана
за сукупності таких умов: судом (судами)
касаційної інстанції при розгляді двох
або більше справ неоднаково
застосовано одні й ті самі норми
матеріального права; справи стосуються
спорів, які виникли з подібних
правовідносин; має місце ухвалення
різних за змістом судових рішень судом
(судами) касаційної інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права
полягає, зокрема: у різному тлумаченні
судами змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин; у різному
застосуванні правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів не знаходить підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України, оскільки зі
змісту рішень колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від

26 грудня 2012 року, 24 жовтня 2012 року, 19
грудня 2012 року, 11 вересня

2013 року, не вбачається тотожності
встановлених фактичних обставин
справи. А тому із них не вбачається
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції ст. ст. 16, 203, 215 ЦК
України.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року

№ 11 «Про судову практику застосування
статей 353-360 Цивільного процесуального
кодексу України» роз'яснено, що
судовими рішеннями, на які заявник
посилається на підтвердження підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК, можуть
бути, зокрема, рішення судової палати у
цивільних справах Верховного суду
України, ухвалені як судом касаційної
інстанції.

Оскільки постанови Верховного Суду
України від 12 вересня 2012 року та
постанова Верховного Суду України від
31 жовтня 2012 року прийняті Верховним
Судом України не як судом касаційної
інстанції, тому на них не може
здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої

п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Отже, наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно вимог
вищевказаної норми є підставами для
перегляду судового рішення, а тому у
допуску справи до провадження слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа -
Реєстраційна служба Мукачівського
міськрайонного управління юстиції, про
визнання недійсним державного акту на
право власності, скасування державної
реєстрації, та визнання договору
дарування недійсним, за заявою ОСОБА_3,
подану ОСОБА_4, про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від

6 лютого 2014 року до провадження
Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.П.
Штеликсудді:О.І. Євтушенко В.О.
Кузнєцов О.В. Попович О.В. Ступак