Справа № 466/7549/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 грудня 2014 року

Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі: головуючого- судді
Едера П.Т.

при секретарі
Репета К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Головне
управління Державної міграційної
служба України у Львівській області,
Орган опіки та піклування
Шевченківської районної адміністрації
Львівської міської ради про надання
дозволу на тимчасовий виїзд дітей за
кордон, -

у с т
а н о в и в :

Позивач звернулась до Шевченківського
районного суду м. Львова з вищевказаним
позовом, яким з урахуванням уточнень до
позову, просила дозволити тимчасовий
виїзд ОСОБА_4 2006 р.н. та ОСОБА_5 2010 р.н без
згоди батька ОСОБА_2 в супроводі матері
ОСОБА_1 та без супроводу матері ОСОБА_1
за межі України в період з 01.01.2015 року по
31.12.2015 року (в канікулярний період) в
країни Євросоюзу (Польща, Португалія).
Супроводжувати дітей уповноважити
бабусю ОСОБА_3 Степанівну.Дозволити
ОСОБА_3 без згоди ОСОБА_2 - батька
малолітніх дітей: доньки - ОСОБА_5 та
сина - ОСОБА_4 виготовити дитячі проїзні
документи для тимчасового виїзду за
межі України. Допустити негайне
виконання рішення суду в частині
оформлення проїзних документів дитини
на тимчасовий виїзд за кордон.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим,
що вона, ОСОБА_1 (дівоче прізвище -
ОСОБА_1), перебувала з ОСОБА_2 у шлюбі.
Шлюб між ними розірвано на підставі
рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 02 жовтня 2014 року. Від
шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей,
син - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Вона, позивач,
через матеріальну скруту і
неможливість знайти роботу в Україні
поїхала на роботу за кордон. З червня 2014
року проживає в Португалії. На даний
час працює та подала документи на
навчання. В її відсутність діти
проживають з відповідачем.

Позивач вказала, що вона сплачує
аліменти на утримання дітей,
цікавиться здоров'ям, навчанням та
особистим життям дітей. Але дуже сумує
за ними. Короткі розмови по телефону, як
зазначила позивач, не можуть замінити
зустрічі з дітьми. Однак, через те, що
вона, позивач недавно працює, у неї ще
не може бути відпустки. Окрім цього нею
подано документи для оформлення
дозволу на тимчасове перебування в
Португалії. В зв'язку з чим вона не може
приїхати в Україну побачити дітей. Тому
позивач вважає, що тимчасова поїздка
дітей у супроводі її матері ОСОБА_3 до
неї, позивача на зимові канікули була б
дуже бажаною і корисною для дітей.
Також зазначила, що фінансова
можливість для відпочинку дітей у неї
наявна. З тексту позовної заяви
встановлено, що позивач ОСОБА_1
неодноразово зверталась до
відповідача ОСОБА_2, як до батька дітей,
про надання дозволу на тимчасовий їх
виїзд за кордон. Але, зазначила
позивач, відповідач безпідставно, на її
думку не надає згоди на виїзд дітей за
межі України. При цьому жодних вагомих
аргументів щодо такої відмови не
повідомляє.

В судовому засіданні уповноважений
представник позивача ОСОБА_7 позовні
вимоги підтримала повністю, надала
пояснення, що аналогічні викладеному в
позовній заяві та просила позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його
уповноважений представник ОСОБА_8 в
судовому засіданні проти позову
заперечили. В обґрунтування заперечень
відповідач зазначив, що Позивач
знаходиться в Португалії нелегально,
виїхала туди до іншого чоловіка разом з
котрим в телефонній розмові йому
погрожували, що діти в Україну не
повернуться. За таких обставин вважає,
що є усі підстави для реальності таких
погроз, а тому відповідач та його
представник просили відмовити в
задоволенні позову.

Представник третьої особи органу опіки
та піклування Шевченківської районної
адміністрації Львівської міської ради
Брикса Р.З. зазначив, що підстав для
відмови у надання такого дозволу про
який просить позивач,немає.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши дійсні обставини справи,
повно та всебічно дослідивши усі
наявні у справі письмові докази,
заслухавши показання свідків ОСОБА_10
та ОСОБА_11, суд приходить до висновку,
що позов підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав та
мотивів.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,
згідно свідоцтв про народження є
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - сторони у справі.

Між сторонами шлюб розірвано згідно
рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 02 жовтня 2014 року.

Сторонами не оспорено, що ОСОБА_1 з
червня 2014 року проживає в Португалії.

Суду представлено належно завірену та
перекладену на українську мову копію
контракту оренди позивачем житла за
місцем її проживання в Португалії.

Малолітні діти сторін ОСОБА_4 та ОСОБА_5
на даний час проживають з відповідачем
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1

Згідно листа Шевченківської районної
адміністрації Львівської міської ради
від 11.12.2014 року за № 36-3048 встановлено, що
на засіданні комісії з питань захисту
прав дитини Шевченківської районної
адміністрації розглянуто матеріали,
долучені до даної справи, заслухано
батька дітей, ОСОБА_2 та представника
матері ОСОБА_1, гр. ОСОБА_7 Представник,
ОСОБА_7 повідомила, що ОСОБА_1, на даний
час приїхати до України не має змоги,
однак бажає зустрічей з сином та
донькою. Поїздка за кордон запланована
виключно з метою забезпечення дітям
належного, змістовного відпочинку під
час шкільних канікул та носитиме
тимчасовий, короткотривалий характер.

ОСОБА_2 - батько дітей, щодо тимчасового
виїзду дітей за кордон до матері
категорично заперечив, вважає, що
ОСОБА_1, назад до України їх не поверне.
Доказів щодо бажання матері вивезти
дітей з України на постійне місце
проживання за кордоном, не представив.
Згідно інформаційної довідки відділу
освіти шевченківського району,
канікули в КНВК № 94 м. Львова, де
навчається ОСОБА_4, 2004 р.н., триватимуть:

Зимові - з 08.12.2014 р. до 08.01.2015 р;

Весняні - з 06.04.2015 р. до 10.04.2015 р;

Літні - з 01.06.2015 р. до 31.08.2015р.

Згідно психолого-педагогічної
характеристики ОСОБА_4, 2006 р.н., батько є
важливою людиною у його житті і з ним
дитина має тісний контакт. Та найпершою
на малюнку хлопчик зобразив маму, що
свідчить про те, наскільки важливою
вона є для нього. Оцінюючи стосунки у
сім'ї, можна припустити що дитині
бракує мами. Павло розповідає мамі свої
таємниці, і може спілкуватись з нею як з
другом, дуже сподівається, що мама
приїде.

Враховуючи наведене, бажання матері
спілкуватись з дітьми, прагнення
зустрічей з ними, право дітей на
належний відпочинок, оскільки в позові
вказано час, мета та місце перебування
малолітніх за кордоном, орган опіки та
піклування - Шевченківська районна
адміністрація не вбачає підстав щодо
відмови у тимчасовій поїздці дітей за
кордон до матері на час шкільних
канікул.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток.

В силу ч. 2 ст. 154 Сімейного кодексу
України батьки мають право звертатися
до суду, органів державної влади,
органів місцевого самоврядування та
громадських організацій за захистом
прав та інтересів дитини, а також
непрацездатних сина, дочки як їх
законні представники без спеціальних
на те повноважень.

Згідно ч.2 ст.155 СК України батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 4. Закону України
«Про порядок виїзду з України та в'їзду
в Україну громадян України» оформлення
проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. За
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Згідно із п. 2 ст.4 Закону України «Про
порядок виїзду і в'їзду в Україну
громадян України» Оформлення
проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків чи або
законних представників у разі потреби
самостійного виїзду неповнолітнього
за кордон. У клопотанні зазначаються
відомості про дитину, а також про
відсутність обставин, що обмежують
відповідно до цього Закону право на
виїзд за кордон (лише для дітей віком
від 14 до 18 років).

За відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

У відповідності до ст.8 Закону України
«Про охорону дитинства» кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку.Батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства» на кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.

Таким чином, задовольняючи позовні
вимоги суд виходить з того, що
забезпечення морального, культурного,
духовного та соціального розвитку
дитини є основним завданням кожного з
батьків та держави, яка стоїть на
охороні дитинства. Тобто, всі дії
батьків повинні бути в повній мірі
спрямовані за задоволення цих потреб
дитини.

Суд не приймає до уваги заперечення
відповідача, оскільки будь-яких
належних та допустимих доказів щодо
бажання матері вивезти дітей з України
на постійне місце проживання за
кордоном, не надав.

Також суд не може прийняти до уваги
показання допитаних в судовому
засіданні свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11,
оскільки такі не стосуються предмету
спору та свідки не володіють будь-якою
достеменною інформацією щодо
можливості неповернення позивачем
ОСОБА_1 дітей в Україну після можливого
тимчасового перебування їх за
кордоном. Показання свідків
стосувались лише відносин між
сторонами зі слів самого відповідача.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.3 Конвенції
про права дитини від 20 листопада 1989
року, ратифікованої ВРУ України, в усіх
діях щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини,
держави-учасниці зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживають всіх
відповідних законодавчих і
адміністративних заходів.

Суд вважає можливим, і будь-яких
спростувань цьому суду сторонами не
подано, щоб дітей у тимчасовій поїздці
за кордон до матері супроводжувала
їхня бабуся ОСОБА_3 - матір позивача,
котру остання і уповноважує на це. А
також надати дозвіл виготовити ОСОБА_3
дитячі проїзні документи для
тимчасового виїзду за межі України.

Щодо вимоги позивача допустити негайне
виконання рішення суду в частині
оформлення проїзних документів дитини
на тимчасовий виїзд за кордон, то суд
вважає таку безпідставною і у її
задоволенні слід відмовити, оскільки
вимогами ст. 367 ЦПК України встановлено
вичерпний перелік, коли суд може
допустити негайне виконання рішення і
така вимога законом не передбачена.

Керуючись Конвенцією про права дитини
від 20 листопада 1989 року ст.ст. 7, 19, 150, 154,
155 СК України, ст.ст. 1, 2, 4 Закону України
«Про порядок виїзду з України та в'їзду
в Україну громадян України», ст.ст. 8, 12
Закону України «Про охорону
дитинства», ст.ст. 3, 10, 11, 58, 60, 64, 88, 208, 209,
212-215, 218 ЦПК України суд,-

в и р и
ш і в :

Позов задовольнити частково.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження та
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження без
згоди батька ОСОБА_2 в супроводі матері
ОСОБА_1 та без супроводу матері ОСОБА_1 у
супроводі бабці ОСОБА_3 за межі України
в період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015
року у канікулярний період навчального
року в країни Євросоюзу (Польща,
Португалія).

Надати дозвіл ОСОБА_3 без згоди ОСОБА_2 -
виготовити дитячі проїзні документи
для тимчасового виїзду за межі України
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження та
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в розмірі 243 гривні 60
копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подання в десятиденний термін з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: П. Т. Едер