Справа № 438/338/13
Головуючий у 1 інстанції: Пещук Р.Й.
Провадження № 22-ц/783/1401/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

Головуючого судді:
Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В.,
Павлишина О.Ф.

при секретарі: Гацій
І.І.

З участю: представника позивача Фот
А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ПАТ «КБ
«Хрещатик» на рішення Бориславського
міського суду Львівської області від 24
грудня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Хрещатик» в особі
Львівського регіонального відділення
ПАТ КБ «Хрещатик» до ОСОБА_3, третя
особа управління Держземагенства у
Дрогобицькому районі Львівської
області про визнання недійсним
Державного акта на земельну ділянку,
визнання права власності на земельну
ділянку, -

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням Бориславського
міського суду Львівської області від 24
грудня 2013 року відмовлено у
задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Хрещатик» в особі Львівського
регіонального відділення ПАТ «КБ
«Хрещатик» до ОСОБА_3, третя особа
управління Держземагенства у
Дрогобицькому районі Львівської
області про визнання недійсним
Державного акта на земельну ділянку,
визнання права власності на земельну
ділянку.

Рішення суду оскаржив представник ПАТ
«КБ «Хрещатик» в особі директора
Львівського регіонального відділення
ПАТ «КБ Хрещатик» за довіреністю Вовк
В.М.

В апеляційній скарзі зазначає, що
вважає рішення суду незаконним,
необґрунтованим та таким, що не
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи, судом неправильно
застосовані норми матеріального права.

Судом при розгляді справи не враховано,
що в силу положень Земельного та
Цивільного кодексів України нерухоме
майно і земельна ділянка на якій воно
розміщене нерозривно пов»язані між
собою і не можуть існувати один від
одного.

Відповідно до підпункту «г» пункту 18
постанови Пленуму Верховного суду
України від 16.04.2004 року №7 «Про практику
застосування судами земельного
законодавства», вирішуючи спори про
право власності на земельну ділянку,
суди мають виходити з того, що з 01 січня
2010 року до особи, яка набула право
власності на житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені , без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача) відповідно до
статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції
Закону України від 05 листопада 2009 року.

Аналогічні роз»яснення містяться і в
постанові Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
року №6 «Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин».

Не відповідають дійсності посилання
суду на те, що у правовстановлюючих
документах, на підставі яких
зареєстровано право власності банку на
приміщення, немає підтвердження того,
що ці шість нежитлових приміщень
розташовані на земельній ділянці
площею 0,3959 га, яка продана ОСОБА_3 для
обслуговування цих приміщень,
кадастровий номер :14: 040:0053
(Державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ЯД № 500983 від
07.12.2007 року).

Наведене підтверджується актом
Державного виконавця від 10.09.2012 року.

Також, у Державному акті на право
власності на земельну ділянку серія ЯД
№ 500983, виданого управлінням земельних
ресурсів у м. Бориславі Львівської
області 07 грудня 2007 року, цільовим
призначенням даної земельної ділянки
вказано обслуговування викуплених
приміщень. Інших приміщень за
вищевказаною адресою, крім тих, які
оформлено банком у власність за ОСОБА_3
зареєстровано не було та немає.

Вважає безпідставним посилання суду на
недотримання ч.2 ст.377 ЦК України та ч.6
ст. 120 ЗК України, згідно яких істотними
умовами договору, що передбачає
набуття права власності на будівлю, є
розмір та кадастровий номер земельної
ділянки, право на яку переходить у
зв»язку з набуттям права власності на
ці об»єкти.

В порушення ст.ст.212-214 ЦПК України суд
на вищезазначені положення закону та
доводи банку уваги не звернув, відтак
не встановив фактичних обставин, від
яких залежить правильне вирішення
спору. Відмовляючи у задоволенні
позову банку, суд послався на норми
матеріального права, які не підлягали
застосуванню до даних правовідносин.

Просить скасувати оскаржуване рішення
суду в частині відмови у позові про
визнання за ПАТ «КБ «Хрещатик» права
власності на земельну ділянку площею
0,3959 га та ухвалити в цій частині нове
рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши представника позивача Фот
А.Є. на підтримання доводів апеляційної
скарги, вивчивши матеріали цивільної
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення.

Матеріалами справи та судом
встановлено, що ПАТ «КБ «Хрещатик»
згідно акту від 10.09.2012 року ст.
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області ( а.с.6,7) було
передано в рахунок погашення боргу
майно, що перебувало в іпотеці на
підставі іпотечного договору,
посвідченого 26.12.2005 року ОСОБА_5,
приватним нотаріусом Бориславського
міського нотаріального округу,
зареєстрованого в реєстрі за №2308 та
належало на праві приватної власності
ОСОБА_3, а саме:

1) приміщення гаражу по ремонту
автомобілів з замощення за планом
земельної ділянки А-1 загальною площею
528,0 кв. м, номер РПВН 10669931, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1;

2) нежитлове приміщення літ-10 за
планом земельної ділянки В-2, загальною
площею 12,1 кв.м номер РПВН 12158870, що
знаходиться за адресою:Львівська
область АДРЕСА_1;

3) приміщення майстерні літ-6, за
планом земельної ділянки В-2, загальною
площею 45,5 кв.м. номер РПВН 12158848, що
знаходиться за адресою : Львівська
область АДРЕСА_1;

4) приміщення котельні літ.-7, за
планом земельної ділянки В-2, загальною
площею 16,0 кв. м номер РПВН 12158858, що
знаходиться за адресою:Львівська
область АДРЕСА_1;

5) побутове приміщення літ-5, за
планом земельної ділянки В-2, загальною
площею 23,5 кв. м, номер РПВН 12158860, що
знаходиться за адресою: Львівська
область АДРЕСА_1;

6) приміщення контори, за планом
земельної ділянки Б-1 загальною площею
54,5 кв. м. номер РПВН 10670729, що знаходиться
за адресою: Львівська область, АДРЕСА_1.

26 грудня 2005 року між ПАТ КБ «Хрещатик»
та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір,
який забезпечує вимоги, що випливають
із Кредитного договору №149-05 від 26
грудня 2005 року. Предметом іпотеки було
нерухоме майно, а саме шість нежитлових
приміщень на АДРЕСА_1, що стверджується
копією даного іпотечного договору,
посвідченого приватним нотаріусом
Бориславського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 На дату укладення
вищезазначених договорів земельна
ділянка для обслуговування цих
нежитлових приміщень на АДРЕСА_1
перебувала в користуванні ВАТ
«Бориславське АТП-24659».

Рішенням ХХIV сесії Бориславської
міської ради від 24 березня 2006 року №881
«Про передачу приватним підприємцям
земельних ділянок в оренду» припинено
право користування ВАТ «Бориславське
АТП-24659» земельної ділянки площею 0,4124
га по АДРЕСА_1 та передано її ОСОБА_3 в
оренду терміном на 5 років для
обслуговування викуплених будівель,
дано дозвіл ОСОБА_3 на підготовку
матеріалів на викуп земельної ділянки
для обслуговування викуплених
будівель, що стверджується копією
вказаного рішення Бориславської
міської Ради від 24.03.2006 року № 881.

01 червня 2007 року між Бориславською
міською Радою та ОСОБА_3 укладено
договір купівлі - продажу земельної
ділянки несільськогосподарського
призначення на підставі рішення ХIX
сесії Бориславської міської ради від 31
травня 2007 року №298, посвідчений
приватним нотаріусом Бориславського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
реєстр номер 649 про продаж земельної
ділянки площею 0,3959 га на АДРЕСА_1 за
ціною 72546 грн. для обслуговування
викуплених приміщень.

На підставі вище зазначеного договору
після сплати ціни земельної ділянки
ОСОБА_3 видано Державний акт на право
власності на земельну ділянку від 07
грудня 2007 року серія ЯД №500983, земельна
ділянка площею 0,3959 га на АДРЕСА_1
передана для обслуговування
викуплених приміщень, Державний акт
зареєстрований в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 02.07.439.00031.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ
КБ «Хрещатик» суд виходив із того , що
істотною умовою договору, який
передбачає набуття права власності на
жилий будинок, будівлю або споруду, є
кадастровий номер земельної ділянки,
право на яку переходить у зв»язку з
набуттям права власності на ці об»єкти.

Так як в акті від 10.09.2012 року ст.
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області не зазначено, що ці
шість нежитлових приміщень
розташовані на земельній ділянці
загальною площею 0,3959 га, яка продана
ОСОБА_3 для обслуговування приміщень,
немає опису меж, розміру та
розташування земельної ділянки, то
відповідно до вимог ч.2 ст.377 ЦК України
та ч.6 ст.120 ЗК України не може бути
визнано за ПАТ «КБ»Хрещатик» право
власності на земельну ділянку площею
0,3959 га, розташовану на АДРЕСА_1
Львівської області.

З такими висновками суду першої
інстанції не погоджується колегія
суддів апеляційного суду Львівської
області внаслідок порушення судом норм
матеріального права, що відповідно до
ч.1 п.4 ст.309 ЦПК України є підставою для
скасування оскаржуваного рішення суду
та постановлення нового рішення.

Зокрема, судом не враховано, що в акті
державного виконавця від 10.09.2012 року
зазначено, що стягувачу ВАТ КБ
«Хрещатик» передано майно (приміщення,
позначені за планом земельної ділянки
літ.А-1, літ.Б.-1, літ.-В-2, що знаходяться
за адресою: АДРЕСА_1. В свідоцтві про
право власності, виданого нотаріусом
16.11.2012 року за реєстр. номером 542
зазначено, що вказані шість нежитлових
приміщень розташовані на земельній
ділянці площею 0,3959 га, кадастровий
номер :14:040:0053. У витягах з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності від 28.02.2013 року у розділі
«Відомості про об»єкт нерухомого
майна» зазначено: нежитлові
приміщення, позначені на плані
земельної ділянки літ.А-1, літ.Б-1, літ.В-2,
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Окрім цього, в Державному акті на право
власності на земельну ділянку серія ЯД
№ 500983, виданого управлінням земельних
ресурсів у м. Бориславі Львівської
області 07 грудня 2007 року цільовим
призначенням спірної земельної
ділянки вказано обслуговування
викуплених приміщень. Інших приміщень
за вищевказаною адресою, крім тих, які
оформлено банком у власність, за ОСОБА_3
не було.

Відповідно до ст. 377 ч.2 ЦК України до
особи, яка набула право власності на
житловий будинок ( крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Статтею 120 ч.1 ЗК України зазначено, що у
разі набуття права власності на
житловий будинок, будівлю або споруду,
що перебувають у власності ,
користуванні іншою особою
припиняється право власності, право
користування земельною ділянкою на
якій розташовані ці об»єкти. До особи,
яка набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи переходить право
власності на земельну ділянку або її
частину, без зміни її цільового
призначення.

Відповідно до підпункту «г» пункту 18
постанови Пленуму Верховного суду
України від 16.04.2004 року №7 «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» зазначено, що вирішуючи спори
про право власності на земельну
ділянку, суди мають виходити з того, що
з 01.01.2010 року до особи, яка набула право
власності на житловий будинок(крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду переходить право власності,
право користування на земельну ділянку
на якій вони розміщені без зміни її
цільового призначення в обсязі та на
умовах, встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача)
відповідно до статті 377 ЦК України і
статті 120 ЗК в редакції Закону України
від 05.11.2009р. №1702-УI.

Ухвалюючи рішення, суд посилався на
зазначені вище обставини та норми
права, однак сам собі суперечив,
відмовивши у задоволенні позову.

Виходячи із встановлених вище
обставин, колегія суддів вважає, що
позовні вимоги ПАТ КБ «Хрещатик»
підлягають до задоволення з передачею
права на земельну ділянку, яка зайнята
нежитловими приміщеннями, що на ній
знаходяться та на земельну ділянку,що
необхідна для її обслуговування.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 314 ч.2,
316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Хрещатик»
задовольнити.

Рішення Бориславського міського суду
Львівської області від 24 грудня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позовну заяву ПАТ КБ «Хрещатик»
задовольнити.

Визнати недійсним Державний акт на
право власності на земельну ділянку
загальною площею 0,3959 га, серія
ЯД № 500983, виданий Управлінням
земельних ресурсів у м. Бориславі
Львівської області 07 грудня 2007 року на
ім»я ОСОБА_3 кадастровий номер
:14:040:0053.

Визнати за ПАТ КБ «Хрещатик» право
власності на земельну ділянку площею
0,3959 в АДРЕСА_1, що вказано на плані
зовнішніх меж земельної ділянки,
відповідно до Державного акту на право
власності на земельну ділянку серія ЯД
№ 500983 від 07.12.2007 року на ім»я ОСОБА_3 на
якій розміщені шість нежитлових
будівель та яка призначена для їх
обслуговування.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене до Вищого Спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ на протязі двадцяти
днів з дня набрання рішенням законної
сили.

Головуючий
Ю.Р.Мікуш

Судді
А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин