Провадження № 22ц/790/7872/14
Головуючий 1-ї інст. - Цибульник
Справа № 426/1337/14-ц
Суддя доповідач - Бровченко
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

Головуючого -
Бровченко І.О.,

суддів - Піддубного
Р.М., Тичкової О.Ю.,

при секретарі -
Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лотуре - Агро» на
рішення Сватівського районного суду
Луганської області від 18 вересня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лотуре-Агро» про
розірвання договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року позивач звернувся
до суду з позовом до ТОВ «Лотуре-Агро»
про розірвання договорів оренди землі
від 10 січня 2007 року, укладених між
відповідачем та ОСОБА_1, зареєстровані
Луганською регіональною філією ДП
«Цент державного земельного кадастру»,
запис у державному реєстрі земель від 09
серпня 2007 року за № 240865/82, №
240865/01.

Обґрунтовуючи позовні вимоги
позивач посилався на те, що позивач має
на праві власності земельну ділянку
площею 7,05га, а також є спадкоємцем
земельної ділянки, яка належала на
праві власності ОСОБА_2, площею 9,86га.
Земельні ділянки розташовані на
території Райгородської сільської
ради Сватівського району Луганської
області для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва. 10
січня 2007 року між сторонами по справі
були укладені договори оренди землі
строком на 10 років. Дані договори було
зареєстровано у Луганській філії ДП
«Центр Державного земельного
кадастру» і було вчинено запис від 09
серпня 2007 року за № 240865/82 та №
240865/01. Згідно пункту 1.2 цих
договорів, орендна плата за
користування землею повинна була
становити 1,5% від нормативно грошової
оцінки, яка на момент укладення
договору становила 27728,03 грн. Але
відповідач цю умову договору не
виконав і протягом 2012-2013 років орендну
плату не сплачував.

В зв'язку з тим, що відповідач не
виконує умови договору оренди землі, з
посиланням на вимоги ст. ст. 509, 526, 629, 651
ЦК України, ст. 141 ЗК України та ст. 32 ЗУ
«Про оренду землі», позивач в особі
свого представник просив їх розірвати
і стягнути на його користь судовий збір
у розмірі 243,60 грн.

Заочним рішенням Сватівського
районного суду Луганської області від
18 вересня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено. Розірвано договір оренди
землі від 10 січня 2007 року, укладений між
ТОВ «Лотуре-Агро» та ОСОБА_1,
зареєстрований Луганською
регіональною філією ДП «Центр
державного земельного кадастру», запис
у Державному реєстрі земель від 09
серпня 2007 року за № 240865/82.
Розірвано договір оренди землі від 10
січня 2007 року, укладений між ТОВ
«Лотуре-Агро» та ОСОБА_1,
зареєстрований Луганською
регіональною філією ДП «Центр
державного земельного кадастру»,
запис у Державному реєстрі земель від 09
серпня 2007 року за №240865/01. Вирішено
питання про стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «Лотуре-Агро»
просить рішення суду скасувати та
ухвалите нове, яким відмовити у
задоволені позовних вимог у повному
обсязі. Обґрунтовуючи скаргу
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Сторін по справі повідомлено про час та
місце розгляду справи, які в судове
засідання не з'явились, про причини
неявки не повідомили. Неявка сторін по
справі, належно повідомлених про час та
місце розгляду справи згідно до ч. 2 ст.
305 ЦПК України не перешкоджає розгляду
справи судом апеляційної інстанції.

З урахуванням вимог закону щодо
дотримання розумних строків розгляду
справи судом апеляційної інстанції та
враховуючи положення ст. ст. 157, 303-1, 305
ЦПК України, судова колегія вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності сторін по справі, які про
час та дату розгляду справи
повідомлялись неодноразово.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України
передбачено, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 303 ЦПК України,
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено наявними у матеріалах
справи доказами, що відповідно до
Державного акту на право приватної
власності на землю серії IV-ЛГ №006432,
земельна ділянка площею 7, 05га,
розташована на території
Райогородської сільської ради, на
праві власності належить ОСОБА_1 (а.с. 8).

Згідно Державного акту на право
приватної власності на землю серії IV-ЛГ
№006433, земельна ділянка площею 9,86 га,
розташована на території
Райогородської сільської ради, на
праві власності належить ОСОБА_2

10 січня 2007 року між ТОВ «Лотуре-Агро» та
ОСОБА_1 укладено договір оренди
земельної ділянки, відповідно до умов
якого відповідач прийняв у строкове
платне користування земельну ділянку
площею 7,05 га, розташовану на території
Райгородської сільської ради для
товарного сільськогосподарського
виробництва.

Аналогічний договір оренди землі було
укладено 10 січня 2007 року між ТОВ
«Лотуре-Агро» та ОСОБА_2, відповідно до
умов якого відповідач прийняв у
строкове платне користування земельну
ділянку площею 9, 86 га, розташовану на
території Райгородської сільської
ради для товарного
сільськогосподарського виробництва.

Договори оренди були зареєстровані
Луганською регіональною філією ДП
«Центр державного земельного
кадастру», запис у Державному реєстрі
земель від 09 серпня 2007 року за
№240865/82 та №240865/01 (а.с. 6-7, 9-10).

Згідно з умовами вказаних договорів
земельні ділянки передаються в оренду
ТОВ «Лотуре-Агро» строком на 10 років.

Пунктами 3.1 цих договорів передбачено,
що орендна плата вноситься орендарем
щорічно до 31 грудня у грошовій або
натуральній формі та розмірі, що
становить 1,5 відсотків нормативної
грошової оцінки земельної ділянки з
урахуванням індексу інфляції 2,551 і
становить 1061 грн.

З списку заборгованості ТОВ
«Лотуре-Агро» за договорами оренди
земельних ділянок за період 2012-2013 роки
вбачається, що заборгованість перед
ОСОБА_1 становить 335,74 грн.
Заборгованість за договором оренди
земельної ділянки укладеної з ОСОБА_2
становить 0,54 грн. Вказаний список було
надано представником позивача в
обґрунтування позовних вимог щодо
розміру заборгованості (а.с. 25-27).

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову в частині розірвання договорів
оренди, суд першої інстанції дійшов
висновку, що невиплата орендної плати
на протязі 2012-2013 років є істотним
порушенням умов договору тому, що
позивач не отримав того на що
розраховував при укладанні договорів
оренди землі.

Із такими висновками суду погодитися
не можна з огляду на наступне.

За вимогами ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу відповідно до норм
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а
за їх відсутності - на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або
керуючись загальними засадами і
змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у
якому повно відображені обставини, що
мають значення для цієї справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
з'ясувати питання, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Вказані вимоги судом першої інстанції
не дотримано.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про
оренду землі» договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України «Про
оренду землі» розмір та умови орендної
плати, що зазначені в договорі оренди,
не можуть суперечити чинному на час
укладення договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України
«Про оренду землі» на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, а
також на підставах, визначених ЗК
України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України
підставою для припинення права
користування земельною ділянкою є
систематична несплата орендної плати.

Аналіз указаних норм дає підстави для
висновку, що розірвання договору
оренди землі можливе лише в разі
систематичної несплати орендної плати.

Така ж правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
12 грудня 2012 року у справі № 146цс12, яка
згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для судів.

Ані в суді першої інстанції, ані в суді
апеляційної інстанції позивач не надав
доказів на підтвердження того, що
наявна заборгованість з орендної плати
у розмірі 0, 54 грн. та 335, 74 грн. носить
систематичний характер, а не разове
порушення щодо сплати орендної плати.

Таким чином, суд першої інстанції
залишив поза увагою положення п. «д» ч. 1
ст. 141 ЗК України та дійшов помилкового
висновку про розірвання договорів
оренди землі.

Крім того, судова колегія враховує, що
матеріали справи взагалі не містять
належних та допустимих доказів в
розумінні вимог ст. ст. 58-59 ЦПК України
підтверджуючих, що ОСОБА_2 померла та
після її смерті ОСОБА_1 прийняв
спадщину у вигляді земельної ділянки
розміром 9,86 га (Державний акт на право
приватної власності на землю серії IV №
006433).

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у справі та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки таким чином районний суд
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи; ухвалив своє
рішення при недоведеності обставин
справи, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими; порушив і
неправильно застосував норми
матеріального і процесуального права,
то відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України рішення суду підлягає
скасуванню, з ухваленням нового
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 1,
2, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 316, 317, 319-324, 327 ЦПК
України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Лотуре-Агро» задовольнити.

Рішення Сватівського районного суду
Луганської області від 18 вересня 2014
року скасувати, ухвалити нове.

У задоволені позову ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лотуре-Агро» про
розірвання договору оренди землі
відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді -