Справа №639/2546/14-ц
№2/639/1064/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

22 грудня 2014
року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді
- Іванової І.В.,

за участю секретаря -
Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Першої Харківської державної
нотаріальної контори, треті особи
Четверта Харківська державна
нотаріальна контора , ОСОБА_2 про зняття
арешту з нерухомого майна , суд -

В С Т А Н О В И В:

24 березня 2014 року до суду
звернувся ОСОБА_1 з позовом до Першої
Харківської державної нотаріальної
контори, третя особа Четверта
Харківська державна нотаріальна про
зняття арешту з нерухомого майна.

В обґрунтування своїх позовних
вимог позивач посилається а те, що
відповідно до Договору купівлі-
продажу земельної ділянки від 30.10.2013
року він прийняв у власність від гр..
ОСОБА_3 земельну ділянку для ведення
будівництва та обслуговування
житлового будинку , господарських
будівель і споруд/присадибна ділянка/,
загальною площею 0,0575 га, що
розташована за адресою АДРЕСА_1:
кадастр. Номер :03:011:0003. Зазначена
земельна ділянка належала ОСОБА_3 на
праві приватної власності на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку, серія ЯК № 174579,
виданого виконкомом Харківської
міської ради від 20.03.2012 року. Акт
зареєстровано в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за №01207, на
підставі рішення 48 сесії 5 скликання
Харківської міської ради від 22.09.2010
року №250/10. Згідно Витягу з Державного
реєстру прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності , виданого
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
від 30 жовтня 2013 року, право власності
зареєстровано за ОСОБА_3. Пункт 8
вказаного Договорузазначає, що вказана
земельна ділянка під забороною
/арештом/ згідно Інформацією з
Державного реєстру прав на нерухоме
майно, Реєстру прав власності на
нерухоме майно, Державного реєстру
іпотек, Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
від 30 жовтня 2013 року не перебуває.
Однак , в подальшому , під час розробки
технічного проекту щодо здійснення
будівництва на придбаній земельній
ділянці та оформлення цього
відповідної документації, йому стало
відомо про існуючу не зняту заборону на
відчуження 19/100 частини житлового
будинку АДРЕСА_1 . Так, на 19/100 частини
будинку АДРЕСА_1 , що належали на праві
приватної власності гр.. ОСОБА_6,
внаслідок укладення останнім з гр..
ОСОБА_2, договору довічного утримання
від 14.01.1976 року , посвідченого Дев'ятою
Харківською нотаріальною конторою за
№1- 45 /Жовтневий район/, було накладено
заборону на відчуження Першою
Харківською державною нотаріальною
конторою. 13.08.1986 року згідно рішенння
Харківської місткої ради №258-5 будинок
АДРЕСА_1 було дозволено знести у
зв'язку з відведенням ділянки під
будівництва будинку культури по
АДРЕСА_2. Тому , вищевказаний будинок
разом з іншими будинками по АДРЕСА_3 по
АДРЕСА_4,- були відселені та знесені, а
мешканці одержали квартири. Однак з
моменту знесення будинків та до 2007
року правова реєстрація на дані
будинки анульована не була. Том лише з
прийняттям рішення Харківської
міської ради №22-66 від 06.11.2007 року було
анульовано правову реєстрацію на
знесені будинки по АДРЕСА_5 та по
АДРЕСА_6. До того ж слід зауважити, що в
рішенні Харківської міської ради №77-66
від 06.11.2007 року , був зафіксований факт
звернення гр..гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 , ОСОБА_10, які в
управління земельних ресурсів
оформляли документи на земельну
ділянку під індивідуальну забудову та
прохали також анулювати правову
реєстрацію на вищезгадані знесені
будинки. Таким чином , на підставі
рішення Харківської міської ради №77-66
від 06.11.2007 року, право власності на
будинки по АДРЕСА_5 та по АДРЕСА_6, всіх
перелічених поіменно у вказаному
рішенні власників було припинено.
Проте за таких обставин, заборона на
відчуження 19/100 частини житлового
будинку АДРЕСА_1 , що була накладено
Першою Харківською державною
нотаріальною конторою,внаслідок
оформлення між ОСОБА_6 та ОСОБА_11
договору довічного утримання від 14.01.1976
року, знята не була. Отже, починаючи з 1986
року житлового будинку АДРЕСА_1 , як
такого , взагалі не існує, однак , його
19/100 частини продовжує до теперішнього
часу перебувати під забороною на
відчуження.. Також варто зазначити, що
Дев'ята Харківська державна
нотаріальна контора , яка посвідчувала
договір довічного утримання від 14.01.1976
року була реформована та на даний час
не існує. Для зняття з вказаної частини
об'єкту нерухомості заборони на
відчуження до Першої Харківської
державної нотаріальної контори була
подана відповідна заява. Однак в своєму
листі від 25.11.2013 року №7414/01-16 Перша
Харківська державна нотаріальна
контора щодо зняття заборони на
відчуження 19/100 частини житлового
будинку АДРЕСА_1 рекомендувала
звернутися до реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції. Звернувшись до органу
державної реєстраційної служби, він
отримав відмову у зв'язку з
відсутністю в реєстраційній службі
такою компетенції. Як стало відомо , всі
справи, які знаходилися у віданні 9-ї
Харківської нотаріальної контори
були ніби-то передані до
нотаріального архіву 4-ї Харківської
державної нотаріальної контори. У
зв'язку з цим його представник
звернувся до 4-ї Харківської державної
нотаріальної контори з проханням зняти
заборону на відчуження 19/100 частини
житлового будинку АДРЕСА_1. У відповідь
на подану заяву 4-та Харківська
нотаріальна контора у своєму листі від
24.02.2014 року , керуючись п. 5 гл. 15 «Зняття
заборони майна» Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
зазначила перелік підстав зняття
заборони нотаріусом, відповідно до
якого ,така підстава як «за давністю
років , зміна власників, знесення
будинку» не входить. За таких обставин ,
оскільки , жоден з перелічених
варіантів в даному випадку не має
місця , то вирішити питання щодо зняття
заборони на відчуження 19/100 частини
житлового будинку АДРЕСА_1, можливо
лише в судовому порядку.

У судове засідання представник
позивача не з'явилася , надала заяву з
проханням розглядати справу за її
відсутністю та задовольнити позов.

Представник відповідача - Першої
Харківської державної нотаріальної
контори, у судове засідання не з'явився
, надав письмові пояснення , в яких
зазначив, що проти задоволення позову
заперечує, оскільки не є належним
відповідачем, просив розглядати справу
за їх відсутністю.

Третя особа - Четверта Харківська
державна нотаріальна контора у судове
засідання не з'явилася , про час та
місце розгляду справи повідомлена
належним чином.

Третя особа ОСОБА_2 . у судове
засідання не з'явилася ,належним чином
повідомлена про час та місце розгону
справи.

Суд, дослідивши матеріли справи,
вважає, що позовні вимоги обґрунтовані
та підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку ,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених , невизнаних або оспорюваних
прав , свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК
України суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо: 1/
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав , свобод чи інтересів ,
що вникають із цивільних , житлових ,
земельних, сімейних, трудових відносин.
Законом може бути передбачено розгляд
інших справ за правилами цивільного
судочинства.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 16 ЦК
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути припинення дії, яка порушує право.

Як встановлено судом та
підтверджується документально позивач
відповідно до Договору купівлі-
продажу земельної ділянки від 30.10.2013
року придбав у ОСОБА_3 земельну ділянку
для ведення будівництва та
обслуговування житлового будинку ,
господарських будівель і
споруд/присадибна ділянка/, загальною
площею 0,0575 га, що розташована за
адресою АДРЕСА_1: кадастр. Номер
:03:011:0003. / а.с.6/.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності . Право приватної власності є
непорушним.

Як встановлено судовим
розглядом, земельна ділянка належала
ОСОБА_3 на праві приватної власності на
підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку, серія
ЯК № 174579, виданого виконкомом
Харківської міської ради від 20.03.2012
року. /а.с.8/

Акт зареєстровано в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю за №01207,
на підставі рішення 48 сесії 5 скликання
Харківської міської ради від 22.09.2010
року №250/10, що зазначено в договорі
купівлі-продажу від 13 жовтня 2013 року .
/а.с.6/.

Згідно Витягу з Державного
реєстру прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності , виданого
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
від 30 жовтня 2013 року, право власності
зареєстровано за ОСОБА_3. /а.с.7/.

Пункт 8 вказаного вище Договору
зазначає, що вказана земельна ділянка
під забороною /арештом/ згідно
Інформацією з Державного реєстру прав
на нерухоме майно, Реєстру прав
власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна від 30 жовтня 2013 року
не перебуває.

Під час розробки технічного проекту
щодо здійснення будівництва на
придбаній земельній ділянці та
оформлення з приводу цього
відповідної документації, ОСОБА_1
стало відомо про існуючу не зняту
заборону на відчуження 19/100 частини
житлового будинку АДРЕСА_1 .

Як вбачається з листа Харківського
обласного державного нотаріального
архіву Головного управління юстиції у
Харківській області від 11 квітня 2014
року , 19/100 частини будинку АДРЕСА_1 , що
належали на праві приватної власності
гр.. ОСОБА_6, внаслідок укладення
останнім з гр.. ОСОБА_2, договору
довічного утримання від 14.01.1976 року ,
посвідченого Дев'ятою Харківською
нотаріальною конторою за №1- 45 , було
накладено заборону на відчуження
Першою Харківською державною
нотаріальною конторою. /а.с.26/.

Забороною №26627 Першої міської
державної нотаріальної контори м.
Харкова , було накладено арешт на 19/100
частини домоволодіння , що знаходиться
по АДРЕСА_1 в забезпечення договору
довічного утримання від 14 .01.1976 року
/а.с.28/.

Як вбачається з рішення Харківської
місткої ради №258-5 від 13.08.1986 року
будинок АДРЕСА_1 було дозволено знести
у зв'язку з відведенням ділянки під
будівництва будинку культури по
АДРЕСА_2. /а.с. 9-10/.

З моменту знесення будинків та до 2007
року правова реєстрація на дані
будинки анульована не була, що
підтверджується відповіддю КП
«ХМБТІ» від 30 липня 2007 року /а.с.12/.

В рішенні Харківської міської ради
№77-66 від 06.11.2007 року , був зафіксований
факт звернення гр..гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 , ОСОБА_10, які в
управління земельних ресурсів
оформляли документи на земельну
ділянку під індивідуальну забудову та
прохали також анулювати правову
реєстрацію на вищезгадані знесені
будинки. /а.с.11/.

Таким чином , на підставі рішення
Харківської міської ради №77-66 від
06.11.2007 року, право власності на будинки
по АДРЕСА_5 та по АДРЕСА_6, всіх
перелічених поіменно у вказаному
рішенні власників було припинено.

Проте як встановлено судом , заборона
на відчуження 19/100 частини житлового
будинку АДРЕСА_1 , що була накладено
Першою Харківською державною
нотаріальною конторою,внаслідок
оформлення між ОСОБА_6 та ОСОБА_2
договору довічного утримання від 14.01.1976
року, знята не була.

Як вбачається з рішення Харківської
міської ради №77-66 від 06.11.2007 року,
починаючи з 1986 року житлового будинку
АДРЕСА_1 , як такого , взагалі не існує.

Дев'ята Харківська державна
нотаріальна контора , яка посвідчувала
договір довічного утримання від 14.01.1976
року була реформована та на даний час
не існує, що підтверджується
відповіддю Головного управління
юстиції у Харківській області . /а.с.36/.

Для зняття з вказаної частини об'єкту
нерухомості заборони на відчуження до
Першої Харківської державної
нотаріальної контори позивачем була
подана відповідна заява.

В своєму листі від 25.11.2013 року №7414/01-16
Перша Харківська державна нотаріальна
контора щодо зняття заборони на
відчуження 19/100 частини житлового
будинку АДРЕСА_1 рекомендувала
звернутися до реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції. /а.с.13/.

Від органу державної реєстраційної
служби, позивач отримав відмову у
зв'язку з відсутністю в реєстраційній
службі такою компетенції. /а.с.62/.

Як вбачається з листа 4-тої Харківська
нотаріальна контора від 24.02.2014 року ,
керуючись п. 5 гл. 15 «Зняття заборони
майна» Порядку вчинення нотаріальних
дій нотаріусами України, зазначила
перелік підстав зняття заборони
нотаріусом, відповідно до якого ,така
підстава як «за давністю років , зміна
власників, знесення будинку» не
входить.

Пункт 5.1 глави 15 Порядку безпосередньо
зазначає, що нотаріус , який накладав
заборону , знімає заборону відчуження
майна при одержанні повідомлення : за
рішенням суду.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов до
висновку про обґрунтованість позову
ОСОБА_1 , оскільки на теперішній час
порушені його права власника на землю ,
захистити які , при тих обставинах , які
склалися , можливо лише у судовому
порядку .

Керуючись ст. 3,4, 8,10,11,
15,60,209,212-215,218,294 ЦПК України, ст. 16
,318,319,321ЦК України, ст. 41 Конституції
України суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати заборону на
відчуження 19/100 частини житлового
будинку АДРЕСА_1 , що була накладена
Першою Харківською державною
нотаріальною конторою , внаслідок
оформлення між ОСОБА_12 та ОСОБА_2
договору довічного утримання від 14
січня 1976 року , посвідченого Дев'ятою
Харківською державною нотаріальною
конторою за №1-45.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області протягом 10
днів з дня проголошення , особи які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя І.В.
Іванова