РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року
м.
Херсон

Комсомольський районний суд м. Херсона
у складі:

головуючого - судді Черниш О.Л.

при секретарі Собчук Є.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із названим
позовом, у якому просить стягнути із
відповідача заборгованість за
кредитним договором №б/н від
10.06.2008року у розмірі 25 963,84 грн., з яких
3000 - грн. - заборгованість за кредитом, -
13166,28 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом, - 8085,00 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; штрафи
відповідно до пункту 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: - 500 грн. -
штраф (фіксована частина), 1212,56 грн. -
штраф (процентна складова) та судові
витрати у розмірі 259,64 грн.

На обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив такі обставини:

Відповідно до укладеного договору №б/н
від 10.06.2008 року ОСОБА_1 10.06.2008 року
отримав кредит у розмірі 3 000 грн. у
вигляді встановленого ліміту зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Публічне акціонерне товариства
«Акцент - Банк» є правонаступником прав
та обов'язків Закритого акціонерного
товариства «Акцент - Банк» у зв'язку з
чим на підставі рішення загальних
зборів акціонерів від 14.05.2009року
змінено тип Банку та його найменування
з ЗАТ «Акцент - Банк» на Публічне
акціонерне товариство «Акцент - Бак»,
про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ
«Акцент - Банк».

Відповідно до Умов укладеного
договору, Договір складається з Заяви
позичальника, Умов надання банківських
послуг та Правил користування
платіжною карткою.

У зв'язку з порушенням
відповідачем умов кредитного договору
станом на 22.10.2014 року він має
заборгованість - 25 963,84 грн., яка
складається з наступного:

3000 - грн. - заборгованість за
кредитом;

- 13166,28 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 8085,00 грн. - заборгованість по
комісії за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6
Умов та правил надання банківських
послуг:

- 500 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1212,56 грн. - штраф (процентна складова).

Просив суд стягнути із відповідача
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 25 963,84 грн. та судові витрати у
розмірі 259,64 грн.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, надав до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутність, у якій вказав , що
підтримує позовні вимоги у повному
обсязі і не заперечує проти ухвалення
заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся
належними чином, відповідно до вимог ч.5
ст.74 ЦПК України, про причини неявки суд
не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив, що відповідно до договору
№б/н від 10.06.2008 року укладеного між
Закритим акціонерним товариством
«Акцент - Банк», правонаступником якого
є ПАТ «акцент-Банк», та ОСОБА_1,
останній 10.06.2008 року отримав кредит у
розмірі 3 000 грн. у вигляді
встановленого ліміту зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Відповідно до заяви позичальника (а.с.8)
Договір складається з Заяви
позичальника, Умов надання банківських
послуг та Правил користування
платіжною карткою.

У зв'язку з порушенням відповідачем
своїх зобов'язань за договором за
розрахунком позивача станом на 22.10.2014
року, за розрахунком позивача, він має
заборгованість - 25 963,84 грн., яка
складається з наступного:

- 3000 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 13166,28 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 8085,00 грн. - заборгованість по
комісії за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6
Умов та правил надання банківських
послуг:

- 500 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1212,56 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідач не оспорив розмір
заборгованості за кредитним договором,
можливість чого суд йому забезпечував,
а тому суд приходить до висновку, що
відповідач погодився із розміром
заборгованості за кредитним та
відсотками.

Відповідно до ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій само
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором.

Таким чином, вимога про стягнення
заборгованості за кредитом та
процентами підлягає задоволенню.

Вимога про стягнення заборгованості по
комісії, штрафних санкцій (фіксованої
частини) та штрафу(процентної
складової) задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

У позовній заяві підстави та розмір
заборгованості по комісії за
користування кредитом не обґрунтовані.

Рішенням Конституційного Суду України
від 10.11.2001 року №15-рп/1011, зокрема,
визначено, що держава, встановлюючи
законами України засади створення і
функціонування грошового та
кредитного ринків (пункт1 частини
другої статті 92 Конституції України),
має підтримувати на засадах
пропорційності розумний баланс між
публічним інтересом ефективного
розподілу грошових накопичень,
комерційними інтересами банків щодо
отримання справедливого прибутку від
кредитування і охоронюваними законом
правами та інтересами споживачів їх
кредитних послуг.

Конституційний Суд України виходив із
того, що держава сприяє забезпеченню
споживання населенням якісних товарів
(робіт, послуг), зростанню добробуту
громадян та загального рівня довіри в
суспільстві. Разом з тим споживачу, як
правило, об'єктивно бракує знань,
необхідних для здійснення правильного
вибору товарів (робіт, послуг) із
запропонованих на ринку, а також для
оцінки договорів щодо їх придбання, які
нерідко мають вид формуляра або іншу
стандартну форму ( частина перша статті
634 ЦК України). Отже, для споживача існує
ризик помилково чи навіть унаслідок
уведення його в оману та придбати не
потрібні йому кредитні послуги. Тому
держава забезпечує особливий захист
більш слабкого суб'єкта економічних
відносин, а також фактичну, а не
формальну рівність сторін у
цивільно-правових відносинах шляхом
визначення особливостей договірних
правовідносин у сфері споживчого
кредитування та обмеження дії принципу
свободи цивільного договору. Це
здійснюється через встановлення
особливого порядку укладання
цивільних договорів споживчого
кредиту, їх оспорювання, контролю та
змістом та розподілу відповідальності
між сторонами договору.

Згідно з частинами першою, третьою
статті 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, установлених договором, а
позичальник - повернути кредит та
сплатити відсотки.

Таким чином, відсотки за користування
кредитом є платою за послуги, а
додаткова щомісячна комісія такою не
являється.

Крім того, згідно з положеннями пунктів
22,23 статті 1 Закону України «Про захист
прав споживачів», пункту 2 статті 19
Закону України «Про фінансові послуги
та державне регулювання ринків
фінансових послуг» від 12 липня 2001 року
№ 2664-ІІІ споживачем вважається фізична
особа, яка придбаває, замовляє.
Використовує або має намір придбати чи
замовити продукцію для особистих
потреб, безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язків найманого
працівника. Споживчий кредит - це кошти,
що надаються кредитодавцем (банком або
іншою фінансовою установою)
споживачеві для придбання продукції.

Згідно частини першої статті 11
Закону України «Про фінансові послуги
та державне регулювання ринків
фінансових послуг» між кредитодавцем
та споживачем укладається договір про
надання споживчого кредиту, відповідно
до якого кредитодавець надає кошти
(споживчий кредит) або бере
зобов'язання надати їх споживачеві для
придбання продукції у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
споживач зобов'язується повернути їх
разом з нарахованими відсотками. Тобто,
йде мова тільки за повергнення кредиту
та сплату нарахованих відсотків.

Вимога про стягнення з відповідача
суми штрафу задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання

У позовній заяві, як на підставу
стягнення штрафів, зроблено посилання
на п.8.6. Умов та правил надання
банківських послуг, згідно якої за
порушення клієнтом строків платежів за
договором понад 120 діб, клієнт
зобов'язаний сплатити банку штраф у
розмірі 500гривень плюс 5% від суми
позову.

Штрафу у твердій грошовій сумі
стаття 549 ЦК України не передбачає, не
передбачає штрафу в процентах від суми
позову, а також не передбачає такого
штрафу як фіксована частина та
процентна складова.

В позовній заяві відсутнє посилання за
яке конкретне порушення яких саме умов
договору банком було нараховано
вказаний штраф.

Крім того, на обґрунтування вимоги про
стягнення штрафу, позивач не надав до
позовної заяви розрахунку заявленого
до стягнення штрафу.

У позовній заяві не зазначено коли
нараховано штраф, але відповідно до п.8.6
Умов та правил строк, з якого виникає
право на нарахування штрафу - 120 днів.

Кредит видано у червні 2008 року і згідно
наданого банком розрахунку відповідач
не здійснив жодного платежу на
погашення кредиту, про що вказує
зазначена сума заборгованості у 3000
гривень (стільки ж і видали), а строк
позовної давності відповідно до п.1 ч.2
ст.258 ЦК України за стягненнями
неустойки встановлений тривалістю в
один рік, який також сплинув, і як
спеціальна позовна давність повинна
застосовуватися судом незалежно від
заяви відповідача.

У відповідності із ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути судові
витрати, які складаються із сплаченого
судового збору, пропорційному сумі
стягнення, але не менше розміру
мінімального, визначеного Законом
України «Про судовий збір» - 243,60грн.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,179,212, 224-226 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 258, 526, 527,530, 549
ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -
задовільнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, на користь публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
заборгованість станом на 22.10.2014 року за
договором №б/н від 10.06.2008 року у 16 166(
шістнадцять тисяч сто шістдесят шість)
гривень 28 копійок та судові витрати у
розмір 243( твісті сорок три) гривані 60
копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене у загальному порядку,
встановленому ЦПК України. У цьому разі
строк на апеляційне оскарження рішення
починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Позивач має право оскаржити
заочне рішення протягом десяти днів з
дня його проголошення шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Херсонської області через
Комсомольський районний суд м. Херсона.

Суддя
Черниш О.Л.