У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 04 грудня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
Державного підприємства
«Сєвєродонецька
теплоелектроцентраль» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення боргу за спожиту
теплову енергію, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на заочне рішення
Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 11 березня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Луганської області від 13 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

Державне підприємство «Сєвєродонецька
ТЕЦ» (далі - ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ»)
звернулось до суду з позовом, у якому
просило стягнути солідарно з ОСОБА_4,
ОСОБА_5 заборгованість за спожиту
теплову енергію в сумі 5 592,80 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що внаслідок несплати
відповідачами вартості отриманих
послуг з теплової енергії, поставленої
до жилого приміщення АДРЕСА_1, за
період з 01 вересня 2007 року до 01 травня
2010 року утворилась заборгованість на
вказану вище суму.

Заочним рішенням Сєвєродонецького
міського суду Луганської області від 11
березня 2014 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 13 травня 2014 року, позовні
вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
користь ДП «Сєвєродонецька
теплоелектроцентраль» заборгованість
за послуги з центрального опалення в
сумі 5 592,80 грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5
просять скасувати рішення та ухвалу
судів попередніх інстанцій, справу
направити на новий судовий розгляд,
мотивуючи свою вимогу порушенням норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходячи з
положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України, п.5.4.3
ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги та їх
надання», ст. 19 Закону України «Про
теплопостачання», Правил надання
послуг з центрального опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення», затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630, дійшов
висновку про те, що між сторонами
фактично склались договірні відносини,
згідно з якими у період з 01 вересня 2007
року до 01 травня 2010 року позивач
надавав відповідачам послуги з
теплопостачання, проте останні оплату
цих послуг не здійснювали, внаслідок
чого утворилася заборгованість у сумі 5
592,80 грн.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів.

Доводи скарги з приводу того, що
відповідачі не користуються послугами
з теплопостачання у зв'язку з
від'єднанням квартири від центрального
опалення, колегія відхиляє, оскільки
згідно з актом КП «Житлосервіс
«Світанок» від 06 лютого 2008 року (а.с. 26)
радіатори були заглушені лише у двох
кімнатах, зокрема у спальні та залі, а
не у всій квартирі АДРЕСА_1.

За таких обставин, оцінивши всі
зібрані у справі докази, правильно
встановивши характер правовідносин та
вірно застосувавши норми
матеріального права, суди попередніх
інстанцій з урахуванням встановлених
обставин справи обґрунтовано дійшли
висновку про задоволення позову.

Інші доводи скарги та матеріали
витребуваної справи також не дають
підстав вважати, що судами при розгляді
даної справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5
відхилити, заочне рішення
Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 11 березня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Луганської області від 13 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова