Справа № 584/501/14-ц
Провадження № 2/584/167/14
РІШЕННЯ

Іменем України

30.05.2014 року Путивльський
районний суд Сумської області

в складі :
головуючого судді - Гриценко П.П.

при секретарі
- Лисиці Д.А.

з участю: позивача -
ОСОБА_1

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в м. Путивль цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Чорнобривкинської
сільської ради Путивльського району
Сумської області, Сафонівської
сільської ради Путивльського району
Сумської області, третя особа: відділ
Держземагентства у Путивльському
районі про визнання права власності на
земельні ділянки в порядку спадкування
за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду і свої вимоги
мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
його мати - ОСОБА_2, факт родинних
відносин між ним та померлою, де
остання є його матір'ю, був
встановлений рішенням суду від 10.07.2013
року.

Ці обставини також підтверджуються
свідоцтвом про народження позивача,
свідоцтвом про смерть його матері -
ОСОБА_2 та рішенням суду (а. с. 6, 8, 32).

15.01.2002 року його мати ОСОБА_2 отримала
Державний акт на право приватної
власності на землю на підставі рішення
Чорнобривкинської сільської ради
Путивльського району від 04 червня 2001
року на земельну ділянку площею 4,867 га,
яка розташована на території
Чорнобривкинської сільської ради
Путивльського району за реєстром № 251,
що підтверджується і копією Державного
акта на право приватної власності на
землю (а. с. 14).

03.04.2000 року, тобто при житті, його мати
склала заповіт, який зареєстровано в
Чорнобривкинській сільській раді в
реєстрі за № 83, в якому земельну
ділянку отриману по земельному паю
заповідала своєму сину ОСОБА_1, тобто
йому. Вказаний заповіт до смерті матері
не змінювався та не скасовувався. Ці
обставини підтверджуються заповітом
та довідкою Чорнобривкинської
сільської ради (а.с. 9, 18).

До моменту смерті матері він проживав з
нею, після її смерті подав заяву до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини, але нотаріус у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на земельну ділянку йому
відмовив, мотивуючи тим, що в
Державному акті на землю вказано, що
земельна ділянка розташована на
території Чорнобровкинської сільської
ради Путивльського району, а в той же
час згідно Витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку фактичне місце розташування
цієї ж земельної ділянки - територія
Сафонівської сільської ради
Путивльського району.

Такі розбіжності в розташуванні
земельної ділянки в Державному акті та
витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку, виникло
в зв'язку з розукрупненням
Сафонівської сільської ради з
утворенням Чорнобривкинської
сільської ради на підставі рішення 14
сесії Путивльської районної ради від
08.04.1993 року. І в той час, коли його мати
працювала в КСП ім. Леніна, який був
створений на території
Чорнобривкинської сільської ради, та
при розпаювання земель та отримання
земельного сертифікату їй була
виділена земельна ділянка площею 3,7263
га на території Чорнобривкинської
сільської ради, а земельні ділянки -
сіножаті 0,6009 га та 0,5397 га - на території
Сафонівської сільської ради, а всього у
приватній власності його матері була
земельна ділянка загальною площею 4,867
га, з яких 3,7263 га - рілля; 1,1406 га -
сіножаті.

Таким чином, прийняти спадщину він не
може і вирішити дане питання можливе
тільки по суду.

Позивач позов підтримав,
Чорнобривкинська та Сафонівська
сільські ради, як відповідачі по
справі, позов визнали повністю, справу
просять розглянути у відсутність їх
представників (а. с. 41, 42).

Третя особа - відділ Держземагентства у
Путивльському районі, проти позову не
заперечує, справу просить розглянути
без їх участі (а. с. 40).

Суд, заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню зі
слідуючих підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України,
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України,
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя і
народженими живими після відкриття
спадщини.

Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст. 328, 1223 ЦК України -
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Як встановлено судом, дійсно ОСОБА_2 ,
яка є матір'ю позивача та померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, при житті склала заповіт,
в якому земельні ділянки, які
знаходилися у її приватній власності,
заповідала своєму сину - ОСОБА_1

Ці обставини найшли своє підтвердження
в судовому засідання та не оспорюються
сторонами.

На підставі рішення Путивльської
районної ради від 08.04.1993 року було
проведено розукрупнення деяких
сільських рад, в тому числі і
Сафонівської сільської ради, з
утворення Чорнобровкинської сільської
ради.

Померла ОСОБА_2 працювала в КСП ім.
Леніна, який був вже утворений на
території Чорнобривкинської сільської
ради, та під час розпаювання і
отримання земельних паїв, остання
отримала земельні ділянки під ріллю
площею 3,7263 га, яка знаходяться на
території Чорнобривкинської сільської
ради, та земельні ділянки площею 0,6009 га
та 0,5397 га, які знаходяться на території
Сафонівської сільської ради, але в
послідуючому при отриманні Державного
акта на право приватної власності на
землю на ім'я ОСОБА_2, її земельна
ділянка загальною площею 4,867 га
записана як така, що знаходиться на
території Чорнобривкинської сільської
ради.

Такі обставини підтверджуються і
листом начальника відділу
Держземагентства у Путивльському
районі (а. с. 20-21).

Таким чином, проаналізувавши
вищевикладені докази в їх сукупності,
суд приходить до переконливого
висновку, що дійсно через розбіжності
місця розташування земельних ділянок
позивач по справі не може вирішити
питання про оформлення спадщини за
заповітом після померлої його матері,
яка заповідала належні їй земельні
ділянки своєму сину ОСОБА_1, через
нотаріальну контору, іншим шляхом ніж
через суд він захистити своє право не
може, а тому суд вважає за необхідне
визнати за ним право власності в
порядку спадкування за заповітом після
смерті його матері ОСОБА_2 на земельну
ділянку, площею 4,867 га, що складається з
ріллі - 3,7263 га, та сіножаті: 0,5397 га та 0,6009
га, що розташовані на території
Сафонівської сільської ради
Путивльського району Сумської області,
загальною грошовою оцінкою 85 739 грн.
згідно Державного акту про право
приватної власності на землю серії IV-СМ
№ 005011 виданого на підставі рішення 13
сесії 23 скликання Чорнобривкинської
сільської ради від 04.06.2001 року, за
реєстром № 251.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 57, 60, 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України, ст.ст.
328, 391-392, 1222-1223 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності в порядку спадкування за
заповітом після смерті його матері
ОСОБА_2, на земельну ділянку площею 4,867
га загальною грошовою оцінкою 85 739 грн.,
що складається з ріллі - 3,7263 га,
кадастровий номер 080030123, та
розташована на території
Чорнобривкинської сільської ради
Путивльського району Сумської області,
сіножаті: - 0,5397 га, кадастровий номер
150020053: 0,6009 га, кадастровий номер
150010008, та розташовані на території
Сафонівської сільської ради
Путивльського району Сумської області,
згідно Державного акту про право
приватної власності на землю серії IV-СМ
№ 005011 виданого на підставі рішення 13
сесії 23 скликання Чорнобривкинської
сільської ради Путивльського району
Сумської області від 04.06.2001 року, за
реєстром № 251.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Сумської області
через Путивльський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи , які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні, під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: підпис.

Копія вірна

Голова

Путивльського районного суду

П.П.Гриценко