АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/7105/14 Головуючий 1-ї інстанції Зяброва О.Г.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Довгаль А.П.

суддів Коваленко І.П., Коровіна С.Г.

при секретарі Щегельському Д.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 липня 2014 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» (надалі ПАТ «Укрсиббанк» або Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (відповідач-1), ОСОБА_2 (відповідач-2), в якому просило стягнути солідарно з відповідачів-1,2 на їх користь заборгованість за кредитним договором в сумі 7 559,69дол. США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 02.12.2013року становить 60 352,66грн., з яких: 5 581,49дол. США або 44 612,85грн. кредитна заборгованість; 1 431,13дол. США або 11 439,02грн. заборгованість по відсоткам; 413,51дол. США або 3 305,17грн. пеня за прострочення сплати кредиту; 124,56дол. США або 995,62грн. пеня за прострочення сплати кредиту, а також стягнути понесені ними судові витрати.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 04.10.2007року між Банком та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 (надалі кредитний договір), згідно з умовами якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 12 356,00дол. США, зі сплатою за користування кредитом 13,0% (відсотків) річних, з кінцевим терміном повернення - 03 жовтня 2014 року.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань відповідача-1 за кредитним договором, 04.10.2007року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки №П/0, за яким поручитель зобовязався відповідати перед Банком у тому ж обсязі, що відповідач-1, а саме за повернення основної суми заборгованості, відсотків за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, обумовлених кредитним договором.

В судове засідання суду першої інстанції представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили та своїх заперечень проти позову не надали.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 липня 2014 року позов ПАТ «Укрсиббанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 04.10.2007року в розмірі 7 559,69дол. США, що за курсом НБУ станом на 02.12.2013року становить 60 352,66грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.08.2014року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить заочне рішення суду першої інстанції змінити, позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задовольнити частково, стягнувши з відповідачів заборгованість в сумі 7 012,62 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.12.2013року становить 56 051,87грн., а також просив розглянути питання щодо розстрочки виконання рішення суду по цій справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на не відповідність висновків суду обставинам справи та на неналежну оцінку наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд зясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Задовольняючи позов ПАТ «УкрСиббанк» та стягуючи в солідарному порядку з відповідачів суму заборгованості за договором кредиту, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ними порушені взяті на себе зобовязання.

Так, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник уважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Згідно положень ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором чи законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів стосовно належного виконання зобовязання.

Нормами ст.1050 ЦК України також передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити гроші відповідно до ст.625 ЦК України незалежно від сплати процентів, належних йому згідно з вимогами ст.1048 ЦК України.

Судом встановлено, що 04.10.2007року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, згідно з умовами якого відповідач-1 отримав у Банку кредитні кошти в розмірі 12 356,00дол. США, зі сплатою за користування кредитом 13,0% (відсотків) річних, з кінцевим терміном повернення - 03 жовтня 2014 року.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань відповідача-1 за кредитним договором, 04.10.2007року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки №П/0, за яким поручитель зобовязався відповідати перед Банком у тому ж обсязі, що відповідач-1, а саме за повернення основної суми кредиту, відсотків за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, обумовлених кредитним договором.

Однак, відповідач-1 взяті на себе зобовязання виконував не належним чином, у звязку з чим станом на 02.12.2013року виникла заборгованість по сплаті кредитних коштів в сумі 7 559,69дол. США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 60 352,66грн., з яких: 5 581,49дол. США або 44 612,85грн. кредитна заборгованість; 1 431,13дол. США або 11 439,02грн. заборгованість по відсоткам; 413,51дол. США або 3 305,17грн. пеня за прострочення сплати кредиту; 124,56дол. США або 995,62грн. пеня за прострочення сплати кредиту,

Позивачем на адресу відповідачів направлялися письмові вимоги від 15.10.2013року про добровільне погашення заборгованості по сплаті сум за кредитом, які відповідачами 1,2 залишилися без задоволення (а.с.12-15).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту чи інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, належним виконанням зобовязання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеним кредитним договором.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконанням ним свого обовязку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником (ч.1ст.553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.1 та ч.2 ст.554 ЦК України).

Посилання в апеляційній скарзі про незаконне стягнення з відповідачів пені, колегією суддів не приймаються, виходячи з наступного.

Відповідно п.4.1 кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки від грошового еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валютної заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення.

Оскільки у порушення п.4.1 кредитного договору позичальник не сплатив пеню за першою вимогою Банку, тому суд правомірно стягнув її з відповідачів за період з грудня 2012 року по грудень 2013 року, тобто за один останній рік до звернення з позовом до суду.

Що стосується доводів апеляційної скарги про надання розстрочки виконання оскаржуваного рішення суду першої інстанції, то ці вимоги є передчасними, т.я. питання про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення вирішується відповідно до вимог ст.373 ЦПК України, тобто після видачі виконавчого листа та відкриття за цим виконавчим документом виконавчого провадження.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують, суттєвими не являються та не дають колегії суддів підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення, яке ухвалено з дотриманням вимог закону.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -