Справа № 199/9469/13-ц
РІШЕННЯ

іменем України

„19" грудня 2013 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

при секретареві - Пантелєєвій Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську у
порядку заочного розгляду цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Родовід
банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним
позовом, в його обґрунтування
посилаючись на те, що 16.12.2005 р. між
Відкритим акціонерним товариством
"РОДОВІД БАНК", найменування якого
17.06.2010 р. на виконання вимог Закону
України "Про акціонерні товариства"
було змінено на Публічне акціонерне
товариство «РОДОВІД БАНК», та ОСОБА_1
було укладено кредитний договір №
35.1/А-012.05.2, відповідно до п.1.1 якого
банк надав позичальнику кредит на
загальну суму 15 345, 00 доларів США, а
позичальник зобов'язався повернути
кредити не пізніше 16 грудня 2010 року та
сплатити проценти за користування
кредитом на умовах, передбачених
кредитним договором.

Згідно п.1.5. кредитного договору
процентна ставка встановлюється в
розмірі 14,0 % річних.

Підтвердженням виконанням умов
договору щодо надання кредиту є заява
на видачу готівки № 293_30 від 16.12.2005 р. на
суму 15 239, 00 доларів в еквіваленті 76 956, 95
гривень.

Як зазначається позивачем при
зверненні до суду, відповідно до п. 3.1.
кредитного договору позичальник
зобов'язався погашати кредит рівними
частками в сумі 256 доларів США
щомісячно, починаючи з місяця
наступного за звітним, в строк до 10
числа кожного місяця. Утім,
позичальник прийняті на себе
зобов'язання за кредитним договором не
виконує, у визначені кредитним
договором строки заборгованість за
кредитами не погасив, не сплатив
нараховану пеню за несвоєчасне
погашення заборгованості за наданими
кредитами та процентами за
користування ними, та таким чином
ухиляється від виконання прийнятих на
себе зобов'язань за кредитним
договором, грубо порушуючи його умови
та вимоги ст. 526 Цивільного кодексу
України, відповідно до якої
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Разом з тим, відповідно до п. 3.9
кредитного договору позичальник
зобов'язався за порушення строків
повернення кредитів чи сплати
процентів, сплачувати Банку за кожен
день пеню у розмірі подвійної
процентної ставки.

Пунктом 5.2 кредитного договору
передбачено, що у разі недотримання
позичальником умов цього договору
вимагати дострокового повернення
одержаної суми кредиту, сплати
нарахованих за ним процентів,
відшкодування збитків, заподіяних
банку внаслідок невиконання або
неналежного виконання позичальником
умов кредитного договору.

За підрахунком позивача розмір
заборгованості за кредитним
договором станом на 01.08.2013 р. становить
47 595,38 доларів США (гривневий еквівалент
за курсом НБУ 380 429, 87 грн.) та
складається з наступного: загальний
розмір залишку по тілу кредиту - 14 685, 00
доларів США; прострочені відсотки - 1 961,
85 доларів США; пеня - 30 948, 53 доларів США.

Про стягнення даної суми з
відповідача у позові й заявлено
відповідну вимогу.

У судове засідання позивач не
з'явився, утім, в особі представника за
довіреністю надав суду заяву про
розгляд справи у відсутності
представника позивача, та в якій не
заперечував проти заочного розгляду
справи та в якій просив суд повністю
задовольнити поданий позов.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України
у разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення); за ст. 224
ЦПК України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

У судове засідання відповідач,
належним чином повідомлений, повторно
не з'явився, причини неявки суду не
повідомив, не скористався правом
надання заперечень проти позову, не
надав заяви про розгляд у його
відсутності, та у зв'язку з чим суд у
порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою
позивача вирішує справу у порядку
заочного розгляду на підставі наявних
у справі доказів.

Врахувавши заяву представника
позивача та дослідивши докази в межах
заявлених суду вимог згідно ст. 11 ЦПК
України, суд дійшов до висновку про
наявність підстав для задоволення
позову повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язання є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають із
підстав, установлених ст. 11 цього
Кодексу, зокрема: договорів та інших
правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання перестає діяти в разі
його припинення з підстав,
передбачених договором або законом (ч. 1
ст. 598 ЦК України), та ці підстави
зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК
України, та за відсутності інших
підстав припинення зобов'язання,
передбачених договором або законом,
зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином
(ст. 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є
виконання, прийняте кредитором, у
результаті якого припиняються права та
обов'язки сторін зобов'язання.

Разом з тим, виходячи із змісту
статей 1046, 1054 ЦК України,
відповідальність за валютні ризики
лежать саме на позичальнику;
відсутність у боржника необхідних
коштів не є підставою звільнення від
відповідальності за порушення
зобов'язання, як це передбачено статтею
617 ЦК України.

Статтею 629 ЦК України передбачено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами; боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання
(стаття 625 ЦК України).

Отже, позичальник зобов'язаний
виконувати кредитний договір у
відповідності до його умов та
законодавства.

Судом встановлено, що 16.12.2005 р. між
Відкритим акціонерним товариством
"РОДОВІД БАНК", який змінив
найменування на Публічне акціонерне
товариство «РОДОВІД БАНК», та ОСОБА_1
було укладено кредитний договір №
35.1/А-012.05.2, відповідно до п.1.1 якого
банк надав позичальнику кредит на
загальну суму 15 345, 00 доларів США, а
позичальник зобов'язався повернути
кредити не пізніше 16 грудня 2010 року та
сплатити проценти за користування
кредитом на умовах, передбачених
кредитним договором.

Згідно п.1.5. кредитного договору
процентна ставка встановлюється в
розмірі 14,0 % річних.

Відповідно до п. 3.1. кредитного
договору позичальник зобов'язався
погашати кредит рівними частками в
сумі 256 доларів США щомісячно,
починаючи з місяця наступного за
звітним, в строк до 10 числа кожного
місяця.

Судом встановлено, що банк виконав
зобов'язання за договором, утім,
відповідач допустив порушення його
умов, у зв'язку з чим станом на
01.08.2013 р. становить 47 595,38 доларів США
(гривневий еквівалент за курсом НБУ 380
429, 87 грн.) та складається з наступного:
загальний розмір залишку по тілу
кредиту - 14 685, 00 доларів США;
прострочені відсотки - 1 961, 85 доларів
США; пеня - 30 948, 53 доларів США.

Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК).

Таким чином, зважаючи на
вищенаведене, та за урахуванням того,
що на виконання ст. 625 ЦК боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, суд дійшов до висновку
про наявність підстав для задоволення
позову повністю. Разом з тим, приймаючи
рішення щодо заявлених позивачем
вимог, суд враховує, що кредитний
договір є дійсним і неоспореним, є
актом волевиявлення сторін, що
підтверджує їх згоду виконувати умови,
які вони для себе передбачили, та
зважаючи на те, що договір містить
умову про неустойку та остання
належним чином обчислена, суд дійшов до
висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову в
повному обсязі та про стягнення з
відповідача на користь на користь
Публічного акціонерного товариства
«Родовід банк» ()
заборгованість за кредитним договором
від 16.12.2005 р. №35.1/АА -012.05.2 в розмірі 308
429,87 грн., яка склалася станом на 01.08.2013
р., та складається з наступного:
загальний розмір залишку по тілу
кредиту - 14 685, 00 доларів США;
прострочені відсотки - 1 961, 85 доларів
США; пеня - 30 948, 53 доларів США.

Питання про розподіл судових
витрат вирішено у відповідності до
ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 15, ч. 1 ст. 88,
ст.ст. 212, 214-215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Родовід банк»
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Родовід банк» ()
заборгованість за кредитним договором
№ 35.1/А-012 від 16.12.2005 р., яка склалася
станом на 01.08.2013 р. та становить 47 595,38
доларів США (гривневий еквівалент за
курсом НБУ 380 429, 87 грн.) та складається з
наступного: загальний розмір залишку
по тілу кредиту - 14 685, 00 доларів США;
прострочені відсотки - 1 961, 85 доларів
США; пеня - 30 948, 53 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Родовід банк» () судові
витрати, пов'язані із сплатою судового
збору в розмірі 3 441,00 грн.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України: рішення
може бути оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя