АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/290/2014
інстанції Булах Є.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року травня місяця 29 дня колегія
суддів судової палати з розгляду в
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П. Ігнатенко
П.Я.При секретарі:Калюжному О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення
Суворовського районного суду м.Херсона
від 07 листопада 2013 року та ухвалу того ж
суду від 29 травня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди завданої внаслідок
залиття квартири, -

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2013 року ОСОБА_6 і ОСОБА_5
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди завданої внаслідок
залиття квартири, посилаючись на те, що
11 червня 2011 року о 18.00 годині належну їм
на праві власності квартиру АДРЕСА_1
було залито водою, яка лилась з
квартири №51, що розташована над їх
квартирою.

22 травня 2011 року власниця квартири №51
ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_8 і сантехніком
ОСОБА_9 проводили заміну труб у
квартирі на трубу екопласт.

Внаслідок неякісного з'єднання труби
екопласт з нержавіючою трубою на
виході з квартири 51 у квартиру 56, трубу
екопласт зірвало, що спричинило
затоплення квартири, вихід з ладу
електропроводки, залиття меблів,
побутової техніки, і їх пошкодження.

Затопленням квартири їм заподіяно
матеріальну шкоду в сумі 30000
грн., пошкодженням меблів - 10000 грн. і
моральну шкоду по 5000 грн. кожному за
моральні страждання спричиненні
пошкодженням належного їм майна та
необхідністю докладання додаткових
зусиль для організації життя і
проведення ремонту.

Наступного дня після затоплення
квартири ОСОБА_8 і ОСОБА_9 просили їх
вирішити питання без суду обіцяли
зробити у квартирі ремонт,
відремонтувати електропроводку, однак
обіцянок не виконали.

Позивачі просили стягнути з
відповідачів на їх користь шкоду
заподіяну затопленням квартири - 30 тис.
грн.., пошкодженням меблів - 10000
грн., моральну шкоду по 5 тис. кожному.
Призначити по справі
будівельно-технічну експертизу і
товарознавчу для визначення вартості
ремонту квартири і ремонту меблів.

Ухвалою Суворовського районного суду
міста Херсона від 29 травня 2013 року
прийнято відмову ОСОБА_5 від позову в
частині заявлених позовних вимог до
ОСОБА_10 про стягнення шкоди,
провадження у справі за позовом ОСОБА_5,
ОСОБА_6 до ОСОБА_10 про стягнення шкоди
закрито.

Рішенням цього ж суду від 07 листопада
2013 року у задоволенні позову до ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_12 про відшкодування шкоди
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_7 судові витрати по 750 грн. з
кожного.

В апеляційній скарзі на рішення суду
ОСОБА_5 і ОСОБА_6, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального і процесуального права
просили його скасувати, ухвалити нове
по суті позовних вимог.

В апеляційній скарзі на ухвалу суду про
закриття провадження у справі ОСОБА_6
посилаючись на те, що в судовому
засіданні при вирішенні вказаного
питання він не був присутній, від
позовних вимог до ОСОБА_10 про
відшкодування шкоди не відмовлявся,
просив її скасувати, справу направити
до суду І інстанції для продовження
розгляду.

Письмові заперечення на апеляційні
скарги до суду апеляційної інстанції
не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
що з'явились, перевіривши законність і
обґрунтованість судових рішень в
межах, визначених ст.303 ЦПК України,
колегія суддів вважає апеляційну
скаргу ОСОБА_5 і ОСОБА_6, на рішення суду
не підлягаючою задоволенню, а
апеляційну скаргу ОСОБА_6 на хвалу суду
про закриття провадження у справі
підлягаючою задоволенню частково з
наступних підстав.

Ухвалою Суворовського районного суду
м.Херсона від 29 травня 2013 року закрито
провадження у вище зазначеній справі
за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_10 про
стягнення шкоди.

Однак, як вбачається з журналу судового
засідання, ОСОБА_6 29 травня 2013 року в
судовому засіданні не був присутній,
заяви до суду про відмову від позовних
вимог до ОСОБА_10 про відшкодування
шкоди не подавав, наслідки закриття
провадження у справі йому суд не
роз'яснював, і крім того, суд не приймав
відмову ОСОБА_6 від позову в зазначеній
частині.

Отже, суд І інстанції постановляючи
дану ухвалу, порушив норми
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання, що
відповідно до положення п.4 ч.1 ст.311 ЦПК
України є підставою для скасування
ухвали суду, що перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду І інстанції в частині позовних
вимог ОСОБА_6

Стосовно законності рішення суду від 07
листопада 2013 року про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_6 і ОСОБА_5 до
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про
відшкодування шкоди, колегія суддів
погоджується з ним, оскільки суд повно
і всебічно з'ясував обставини справи,
дав належну оцінку наданим сторонами
доказам та вирішив спір відповідно до
норм матеріального і з дотриманням
норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд І
інстанції виходив з того, що доведена
та обставина, що шкоду власникам
квартири №46 завдано не з вини
відповідачів.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом, 11 червня 2011 року
близько 18.30 години сталося залиття
квартири №46, належної на праві
власності позивачам, водою, яка лилася
з квартири №56, що розташована по стояку
над квартирами №46 (позивачів) і
квартири №51 (належної ОСОБА_7.).

Актами від 14.06.2011 року, 17.06.2011 р. і 24.06.2011
року, складеними працівниками КП
«Таврійський» і мешканцями квартир №46,
51, 56, та комісією Інспекції з нагляду за
станом житлового фонду за фактом
обстеження квартири №46, яким суд І
інстанції дав належну правову оцінку,
підтверджується, що залиття квартири
позивачів сталося внаслідок розриву
з'єднання на трубі холодного
водопостачання екоплат з металевою
трубою у квартирі №56, власником якої є
ОСОБА_10.

Відповідач у справі ОСОБА_10
підтвердила факт розриву з'єднання
труб холодного водопостачання у її
квартирі та пояснила, що дала згоду на
заміну труби холодного водопостачання
у своїй квартирі, яку ініціювала
довірена особа власника квартири №51
(ОСОБА_7.) - ОСОБА_13. вказані роботи
проводив ОСОБА_9. Оскільки у день заміни
труб - 22.05.2011 року не було вдома власника
квартири по стояку на четвертому
поверсі (над нею) і не було можливості
відвести дану трубу до квартири на
четвертому і далі поверхах, слюсар
замінив у її квартирі частину труби,
близько 1,5 м. на екопласт і з'єднав з її
сталевою трубою муфтою. Дані роботи
вона оплатила. 11.06.2011 р. стався порив у
місці з'єднання труб у її квартирі. Вода
залила її квартиру №56, квартиру ОСОБА_7
№51 і квартиру позивачів №46. Вважає
винними у залитті квартир ОСОБА_7 яка
ініціювала та нав'язала їй заміну без
необхідності труб та безпосередніх
виконавців робіт, які виконали її
неякісно.

Спірні правовідносини врегульовані
ст.1166 ЦК України, і суд обґрунтовано
зазначив про це у оскаржуваному
рішенні, яка передбачає, що майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями або бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також, завдана
майну фізичної чи юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Юридичною підставою відповідальності,
яка виникає внаслідок заподіяння
шкоди, є склад цивільного
правопорушення: шкода, протиправна
поведінка, причинний зв'язок між шкодою
і протиправною поведінкою, і вина.

Позивачі, у порушення вимог ст.ст.10, 60
ЦПК України не надали суду доказів, і
судом такі не встановлені, які би
підтверджували наявність складу
цивільного правопорушення у діях
ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 і були
підставою для покладання на останніх
відповідальності за заподіяну
позивачам залиттям квартири шкоду.

З огляду на зазначене, доводи
апеляційної скарги позивачів, не
ґрунтуються на законі, не стверджені
доказами, висновки суду не
спростовують і підлягають відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 311 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_5, ОСОБА_6
відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м.Херсона від 07 листопада 2013 року
залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду
м.Херсона від 29 травня 2013 року в
частині закриття провадження у справі
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_10 про
стягнення шкоди скасувати, справу
направити для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили
з моменту її проголошення і з цього ж
часу може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: