Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/347/14-ц

Провадження №2-о/377/5/14

27 травня 2014 року Славутицький
міський суд Київської області у складі:
головуючої - судді Теремецької Н.Ф., при
секретарі - Прядко Н.М.,

з участю:

заявниці ОСОБА_1,

представника заявниці ОСОБА_2,

заінтересованих осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Славутичі
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересовані особи: Територіальна
громада в особі Пакульської сільської
ради Чернігівського району,
Чернігівської області, Приватний
нотаріус Чернігівського районного
нотаріального округу Чернігівської
області ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення,-

У С Т А Н О В И В:

21 березня 2014 року
до суду надійшла заява, в якій
заявниця просить встановити факт
того, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_8 року в с.
Пильня Чернігівського району
Чернігівської області ОСОБА_7 є її
батьком, та встановити факт належності
ОСОБА_7 правовстановлюючого
документу - Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯБ
№ 921535 від 29 січня 2007 року, виданого на
підставі розпорядження Чернігівської
районної державної адміністрації від
15.03.2006 року № 135 на ім'я ОСОБА_7.

Свої вимоги заявниця
обґрунтувала тим, що її мати ОСОБА_4
та її батько ОСОБА_7 не були офіційно
одружені, а проживали в цивільному
шлюбі, тому після її народження в
свідоцтві про народження запис про
батька було зроблено за заявою матері
та зазначено, що її батьком був
«ОСОБА_7». В зв'язку з чим, після смерті
батька вона, як спадкоємець першої
черги за законом, позбавлена
можливості оформити своє право на
спадщину. Крім того, вона позбавлена і
можливості оформити право на спадщину
на земельну ділянку, що належала її
батьку на праві власності, з тих
причин, що у Державному акті на право
власності на земельну ділянку № 921535
від 29.01.2007 року допущено помилку, а саме
було невірно зазначено прізвище
власника, тобто вказано прізвище
«ОСОБА_7», тоді як потрібно було
вказати «ОСОБА_7». З метою встановлення
даних фактів вона змушена звернутися
до суду з даною заявою, оскільки
усунути протиріччя та встановити
родинні стосунки іншим шляхом, ніж в
судовому порядку, вона не має
можливості.

В судовому засіданні заявниця свої
вимоги підтримала та просила їх
задовольнити. Суду пояснила, що запис
про батька до її свідоцтва про
народження було внесено за заявою її
матері ОСОБА_4, оскільки на момент її
народження вона не перебувала в
офіційному шлюбі з батьком ОСОБА_7.
Після смерті батька вона звернулася
із заявою до приватного нотаріуса
Чернігівського районного
нотаріального округу Чернігівської
області про прийняття спадщини за
законом. Однак їй було повідомлено, що в
зв'язку із зазначенням в її свідоцтві
про народження в графі батько лише
імені «ОСОБА_7», що унеможливлює
встановити особу батька за цим
свідоцтвом про народження, нотаріус не
може видати свідоцтво про право на
спадщину на майно ОСОБА_7. Крім того,
враховуючи, що в Державному акті на
право власності на земельну ділянку
при його виготовленні було допущено
помилку у написанні прізвища
спадкодавця, то дану помилку іншим
способом, крім рішенням суду,
виправити неможливо.

Представник заявниці заявлені вимоги
підтримав та просив задовольнити. Суду
пояснив, що родинні відносини заявниці
ОСОБА_1 і її батька ОСОБА_7, який помер
та не був записаний в її свідоцтві про
народженні в графі батько, можна
встановити лише в судовому порядку.
Даний факт необхідний для оформлення
заявниці права на спадщину, яка
залишилась після смерті її батька
ОСОБА_7. В судовому порядку необхідно
також встановити і факт належності
ОСОБА_7 правовстановлюючого документу
- Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯБ № 921535 від 29
січня 2007 року, виданого на підставі
розпорядження Чернігівської районної
державної адміністрації від 15.03.2006 року
№ 135 на ім'я ОСОБА_7, оскільки в зв'язку з
виправленням в зазначеному Державному
акті на право власності на земельну
ділянку, нотаріус не має правових
підстав видати заявниці свідоцтво про
право на спадщину на дану земельну
ділянку.

ОСОБА_4, заінтересована особа у справі,
підтримала заявлені вимоги в повному
обсязі. Суду пояснила, що заявниця
ОСОБА_1 є її рідною дочкою. Батьком
ОСОБА_1 є ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8
року. В зв'язку з тим, що на час
народження дочки вона не перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, а
перебувала з ним у фактичних шлюбних
відносинах, то запис про батька в
свідоцтво про народження дочки ОСОБА_1
було здійснено з її слів та в графі
батько було записано «ОСОБА_7». Вона
проживала з ОСОБА_7 у фактичних шлюбних
відносинах до народження дочки та
після її народження до його смерті в
с.Пильня Чернігівського району
Чернігівської області, вела з ним
спільне господарство. Під час
проживання у фактичних шлюбних
відносинах з ОСОБА_7 в них народилася
також ще одна дочка ОСОБА_12, запис про
батька в її свідоцтво про народження
було внесено також з її слів, пізніше
було встановлено факт батьківства та
визнано ОСОБА_7 батьком ОСОБА_12. Вони
разом з ОСОБА_7 спільно виховували та
утримували своїх дочок ОСОБА_1 та
ОСОБА_12.

ОСОБА_3, заінтересована
особа у справі, проти задоволення
заяви не заперечувала. Суду пояснила,
що вона є рідною сестрою ОСОБА_1, їхнім
батьком був ОСОБА_7. Їхня мати ОСОБА_4 з
батьком ОСОБА_7 не була у
зареєстрованому шлюбі, а проживала у
фактичних шлюбних відносинах. З
народження вони всі разом однією
сім'єю проживали у с.Пильня
Чернігівського району Чернігівської
області. Після смерті батька виникло
питання про прийняття спадщини. Вона
відмовилась від прийняття спадщини на
користь своєї старшої сестри ОСОБА_1.

Представник Пакульської
сільської ради Чернігівської області в
судове засідання не з'явився,
надіславши на адресу суду заяву про
розгляд справи за його відсутності,
проти заявлених вимог не заперечував.

Приватний нотаріус
Чернігівського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явилася, про час та
місце судового засідання повідомлена
належним чином.

Суд, вислухавши пояснення
заявниці, її представника,
заінтересованих осіб, дослідивши
матеріали справи, дійшов висновку, що
заява підлягає задоволенню у повному
обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що
ОСОБА_1, заявниця у справі,
народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 року у с.
Пакуль, Чернігівського району,
Чернігівської області, Україна, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1, копія якого
долучена до матеріалів справи(а.с. 8).

Як вбачається із вказаного
свідоцтва про народження, матір'ю
ОСОБА_1 записана ОСОБА_4, в графі батько
записано « ОСОБА_7».

В судовому засіданні з пояснень ОСОБА_4
вбачається, що відомості про батька
дитини - ОСОБА_1 записані зі слів матері
відповідно до ч.2 ст. 55 КпШС України,
чинного на час народження заявниці.

Згідно свідоцтва про укладення
шлюбу серії НОМЕР_2, виданого 26 жовтня
1991 року Пакульською сільською радою
народних депутатів Чернігівського
району, копія якого долучена до справи,
ОСОБА_14 та ОСОБА_1 26 жовтня 1991 року
зареєстрували шлюб, про що був
здійснений актовий запис № 14. Після
укладення шлюбу присвоєні прізвища:
чоловіку ОСОБА_14, дружині ОСОБА_14(а.с.8).

Відповідно до
свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3,
виданого виконкомом Пакульської
сільської ради Чернігівського району
Чернігівської області, ОСОБА_7 помер
ІНФОРМАЦІЯ_8 року у с. Пильня
Чернігівського району, Чернігівської
області(а.с. 3 ).

Як вбачається із спадкової справи,
копія якої долучена до матеріалів
справи, заявниця в шестимісячний строк
з дня відкриття спадщини звернулася до
приватного нотаріуса Чернігівського
районного нотаріального округу ОСОБА_5
із заявою про прийняття спадщини, яка
залишилась після смерті її батька
ОСОБА_7 (а.с. 48-55).

Однак, приватний нотаріус
Чернігівського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 листом
відмовила у видачі Свідоцтва про право
на спадщину в зв'язку з відсутністю в
свідоцтві про народження заявниці
запису про батька, оскільки в графі
«батько» зазначено лише ім'я - ОСОБА_7,
що унеможливлює встановити особу
батька за цим свідоцтвом про
народження. Крім того, в Державному
акті на право власності на земельну
ділянку серії ЯБ № 921535, який виданий на
ім'я ОСОБА_7, допущена помилка при
написанні прізвища власника земельної
ділянки(а.с. 55).

Відповідно до п. 4.1, 4.2 глави 10 розділу ІІ
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 22.02.2012 року № 296/5, зі змінами,
внесеними наказом Міністерства
юстиції України № 880/5 від 14.06.2012 року,
наказом Міністерства юстиції України
№ 1951/5 від 26.12.2012 року та наказом
Міністерства юстиції України № 888/5 від
15.05.2013 року, при видачі свідоцтв про
право на спадщину за законом нотаріус
перевіряє наявність підстав для
закликання до спадкування за законом
осіб, які подали заяви про видачу
свідоцтва. Доказом родинних та інших
відносин спадкоємців зі спадкодавцем
є: свідоцтва органів реєстрації актів
цивільного стану, повний витяг з
реєстру актів цивільного стану
громадян щодо актового запису, копії
актових записів, копії рішень суду, що
набрали законної сили, про
встановлення факту родинних та інших
відносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту родинних стосунків, від якого
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Як пояснила в судовому засіданні
заявниця, вона була зареєстрована та
проживала однією сім'єю з батьком
ОСОБА_7 та матір'ю ОСОБА_4 за адресою:
АДРЕСА_1, починаючи з дня її народження
і до 1985 року, а також з 1989 року по 1992 рік.

Зазначені обставини підтверджені
довідкою Пакульської сільської ради №
149 від 10.02.2014 року (а.с. 7 ).

Крім того, з довідки № 148 від 10.02.2014
року, виданої Пакульською сільською
радою Чернігівського району
Чернігівської області, вбачається, що
ОСОБА_7 дійсно був зареєстрований і
постійно проживав до дня своєї смерті
за адресою: АДРЕСА_1 і за цією адресою
на день смерті разом з ним була
зареєстрована і постійно проживала
ОСОБА_4, мати заявниці (а.с. 7 ).

Як вбачається з пояснень
заінтересованої особи ОСОБА_4, вона є
матір'ю заявниці ОСОБА_1. З ОСОБА_7,
батьком дочки, вона проживала з 1968 року
у фактичних шлюбних відносинах і по
день його смерті у с.Пильня
Чернігівського району Чернігівської
області, разом вели спільне
господарство. Під час проживання у
фактичних шлюбних відносинах у них
народилося дві дочки ОСОБА_1 та ОСОБА_12,
яких вони виховували та утримували
разом. В зв'язку з тим, що вона не
перебувала з ОСОБА_7 у зареєстрованому
шлюбі, то відомості про батька дочок
були здійснені з її слів. У 1971 році було
встановлено факт батьківства та
визнано батьком дочки ОСОБА_12 ОСОБА_7, а
щодо дочки ОСОБА_1 такий факт за життя
ОСОБА_7 не встановлювався.

Згідно свідоцтва про народження
серії НОМЕР_6, виданого 04.10.1971 року
Пакульською сільською радою
Чернігівського району Чернігівської
області, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народилася
ОСОБА_12, сестра заявниці, в якому
зазначено, що батьком ОСОБА_12 є ОСОБА_7,
а матір'ю - ОСОБА_6(а.с. 9).

З свідоцтва про встановлення
батьківства серії НОМЕР_5 від 04.10.1971
року, виданого Пакульською сільською
радою Чернігівського району
Чернігівської області вбачається, що
ОСОБА_7 визнаний батьком ОСОБА_12,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що народилася у ОСОБА_6(а.с.
10).

Із свідоцтва про укладення шлюбу
серії НОМЕР_4, виданого 16 вересня 1989
року Пакульською сільською радою
народних депутатів Чернігівського
району, копія якого долучена до справи,
ОСОБА_15 та ОСОБА_12 16 вересня 1989 року
зареєстрували шлюб, про що був
здійснений актовий запис № 13. Після
укладення шлюбу присвоєні прізвища:
чоловіку ОСОБА_15, дружині ОСОБА_15 (а.с.9).

В судовому засіданні ОСОБА_3
підтвердила, що ОСОБА_1 є рідною дочкою
ОСОБА_7 та ОСОБА_4, з якими вона
проживала в с.Пильня Чернігівського
району Чернігівської області.

З оглянутої в судовому засіданні
копії спадкової справи видно, що ОСОБА_3
відмовилась від прийняття спадщини за
законом, яка залишилась після смерті її
батька ОСОБА_7, на користь ОСОБА_1(а.с.
50).

У військовому білеті ОСОБА_7 серії
НОМЕР_7, копія якого долучена до
матеріалів справи, в графі «сімейний
стан» зазначено, що дружина - ОСОБА_6,
дочка - ОСОБА_1, 1969 року народження, та
дочка - ОСОБА_3, 1971 року народження (а.с.
12-13).

Згідно п.15 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення» суд розглядає заяви
про встановлення факту батьківства в
разі смерті особи, яку заявник вважає
батьком дитини, і вирішує їх з
урахуванням обставин, передбачених
ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України.

Заяви про встановлення фактів
батьківства чи визнання батьківства
розглядаються судом, якщо у свідоцтві
про народження певна особа не вказана
батьком дитини (наприклад , відповідно
до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю
запис про батька дитини проведено за
вказівкою матері, яка не перебувала у
шлюбі, або ж такий запис зовсім
відсутній) і можуть бути подані
матір'ю, опікуном чи піклувальником
дитини чи самою дитиною після
досягнення повноліття.

Як зазначено у п. 3 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
р. № 3 «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
судам при розгляді справ про
встановлення батьківства щодо дитини,
яка народилася до 1 січня 2004 р.,
необхідно застосовувати відповідні
норми КпШС, беручи до уваги всі докази,
що достовірно підтверджують визнання
відповідачем батьківства, в їх
сукупності, зокрема спільне проживання
й ведення спільного господарства
відповідачем та матір'ю дитини до її
народження, спільне виховання або
утримання ними дитини.

Частиною 2 ст. 53 КпШС України
передбачено, що в разі народження
дитини у батьків, які не перебувають у
шлюбі, при відсутності спільної заяви
батьків, батьківство може бути
встановлене в судовому порядку за
заявою одного з батьків або опікуна
(піклувальника) дитини, особи, на
утриманні якої знаходиться дитина, а
також самої дитини після досягнення
нею повноліття.

Згідно ч.3 цієї статті при встановленні
батьківства суд бере до уваги спільне
проживання та ведення спільного
господарства матір'ю дитини і
відповідачем до народження дитини, або
спільне виховання чи утримання ними
дитини, або докази, що з достовірністю
підтверджують визнання відповідачем
батьківства.

Дослідженими в судовому засіданні
доказами у їх сукупності та
взаємозв'язку підтверджено спільне
проживання та ведення спільного
господарства матір'ю заявниці
ОСОБА_4 і батьком ОСОБА_7 до її
народження та після її народження,
спільне її виховання та спільне її
утримання.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено наявність передбачених
законом підстав та умов для
встановлення факту батьківства за
рішенням суду, який необхідний
заявниці для оформлення спадщини.

За таких обставин заява в цій частині
підлягає задоволенню, оскільки
встановлені судом обставини справи
дають підстави для висновку про те, що
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець с.
Пакуль Чернігівського району
Чернігівської області, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_8 року у с. Пильня
Чернігівського району Чернігівської
області, є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7,
і даний факт родинних відносин
необхідний для оформлення спадщини
заявниці.

Відповідно до Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯБ № 921535, виданого ОСОБА_7 на
підставі розпорядження Чернігівської
районної державної адміністрації від
15.03.2006 року № 135, останній є власником
земельної ділянки площею 2,18 га у межах
згідно з планом, що розташована на
території Пакульської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області, цільове призначення якої -
ведення особистого селянського
господарства. Вищезазначений
Державний акт зареєстровано в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договір оренди землі за № 14(а.с 4).

Як вбачається з даного Державного
акту на право власності на земельну
ділянку, в ньому допущена помилка при
написанні прізвища власника земельної
ділянки, замість «ОСОБА_6» було
зазначено «ОСОБА_6». Прізвище «ОСОБА_6»
було закреслено, та поруч написано
правильне прізвище «ОСОБА_6». Дана
помилка виправлена шляхом закреслення
прізвища з помилкою, написання
правильного та проставленням
застережного напису з підписом голови
та печаткою Чернігівської районної
державної адміністрації Чернігівської
області(а.с. 4).

Згідно п. 4.1 Інструкції про заповнення
бланків державних актів на право
власності на земельну ділянку і на
право постійного користування
земельною ділянкою, затвердженою
Наказом Державного комітету України із
земельних ресурсів від 22.06.2009 року № 325,
виправлення орфографічних або
технічних помилок у бланку та
державному акті не допускається. У разі
виявлення у виданому державному акті
орфографічних або технічних помилок
землевласником (землекористувачем)
такий землевласник (землекористувач)
звертається до відповідного
територіального органу Держкомзему із
заявою (клопотанням) про видачу нового
державного акта.

Як вбачається з листа приватного
нотаріуса Чернігівського районного
нотаріального округу Чернігівської
області ОСОБА_5, з 1 січня 2013 року ні в
територіальних органів Держкомзему, ні
в будь-яких інших установ немає
повноважень по видачі державних актів
на право власності на землю. На
сьогоднішній день такі
правовстановлюючі документи, як
державні акти на право власності на
землю, не виготовляються, ніким не
видаються і не реєструються. В зв'язку з
тим, що землевласник ОСОБА_7 помер,
спадкоємець не має іншого способу
окрім судового, для встановлення факту
належності спадкодавцю Державного
акту на право власності на земельну
ділянку (а.с. 55).

Згідно п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
баткові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті.

Згідно копії паспорта серії
НОМЕР_8, що належав померлому
спадкодавцю, долученого до матеріалів
справи, вбачається, що його прізвище,
ім'я, по батькові - ОСОБА_7, дата
народження - ІНФОРМАЦІЯ_5. Місце
реєстрації - АДРЕСА_1 ( а.с. 5).

Таким чином, ім'я, по батькові,
адреса проживання власника земельної
ділянки, зазначеного в Державному акті
на право власності на земельну ділянку
співпадає із ім'ям, по батькові, місця
проживання, зазначеному в копії
паспорта, який належав померлому
ОСОБА_7.

Прізвище, ім'я, по батькові
власника земельної ділянки, які
зазначені в Державному акті на право
власності на земельну ділянку з
врахуванням внесеного виправлення
його прізвища, повністю співпадають з
прізвищем, ім'ям, по батькові, що
зазначені в наступних оглянутих
в судовому засіданні документах:
посвідчення тракториста-машиніста
першого класу серії НОМЕР_9, трудовій
книжці колгоспника № НОМЕР_10, також у
військовому білеті серії НОМЕР_7, в
яких зазначено прізвище, ім'я, по
батькові спадкодавця ОСОБА_7 (а.с. 11-13).

Зазначені докази у їх сукупності і
взаємозв'язку суд вважає достатніми
для висновку про належність
спадкодавцю ОСОБА_7 спірного
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯБ № 921535 від 29
січня 2007 року, виданого на підставі
розпорядження Чернігівської районної
державної адміністрації від 15 березня
2006 року № 135 на ім'я ОСОБА_7.

За таких обставин заява підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч.7 ст.235 ЦПК України при
ухваленні судом рішення у справах
окремого провадження судові витрати не
відшкодовуються, якщо інше не
встановлено законом.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 209, 213 - 215, 256 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець с. Пакуль
Чернігівського району Чернігівської
області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року
у с. Пильня Чернігівського району
Чернігівської області, є батьком
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Встановити факт належності ОСОБА_7
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯБ № 921535 від 29
січня 2007 року, виданого на підставі
розпорядження Чернігівської районної
державної адміністрації від 15 березня
2006 року № 135 на ім'я ОСОБА_7.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області
через Славутицький міський суд.
Апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення у справі. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження, якщо апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повне рішення виготовлено 1 червня 2014
року.

Суддя
Н. Ф.
Теремецька