Рівненський міський суд Рівненської
в особі головуючого судді Харечка С.П.,
при секретарі Терешкович Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням - квартирою за адресою
В обґрунтування позовних вимог вказує,
що вона є користувачем кооперативної
квартири АДРЕСА_1, що стверджується
ордером № 195 від 01 вересня 1993 року. В
даній квартирі з нею проживав її син
відповідач ОСОБА_2 У лютому 2013 року він
переїхав жити за кордон, з квартири
виїхав, однак з реєстраційного обліку в
даній квартирі не знімається. Позивач
змушена проводити оплату комунальних
послуг і за відповідача, хоча в
квартирі він не проживає і зазначеними
послугами не користується.
Позивач в судове засідання не
з»явилася. До початку судового
засідання подала суду заяву, в якій
вказала, що позовні вимоги підтримує
повністю та просить справу розглянути
без її участі. Зазначила, що не
заперечує проти винесення заочного
рішення.

Відповідач, будучи у встановленому
порядку повідомленим про час та місце
розгляду справи, про що свідчить
оголошення в газеті "Вільне слово" № 85
(14875) від 04 грудня 2014 року, в судове
засідання не з'явився -з невідомих суду
причин. Суд, у відповідності до вимог ч.
4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим
розгляд справи у відсутності
відповідача на підставі наявних у
справі доказів.

З'ясувавши обставини по справі та
перевіривши їх доказами, суд дійшов
висновку, що позов слід задовольнити з
таких підстав.

Судом встановлено, що позивачу на сім»ю
у складі чотирьох чоловік: позивачка -
ОСОБА_1, чоловік - ОСОБА_3, дочка - ОСОБА_4,
син - ОСОБА_2 в 1993 році була надана в
користування квартира АДРЕСА_1, що
стверджується ордером на житлове
приміщення в будинку
житлово-будівельного кооперативу № 195
від 01 вересня 1993 року (а.с.5).

Пайовий внесок за вказану квартиру
позивачем було сплачено в повному
обсязі до 30 вересня 1993 року, що
стверджується довідкою від 27 грудня 2000
року виданою ЖБК «Хімік» (а.с.6).

В зазначеній квартирі зареєстровані
позивач - ОСОБА_1 та відповідач - ОСОБА_2,
що стверджується довідкою №1861 від 21
жовтня 2014 року, виданою ТзОВ ЖЕО ЖБК
м.Рівне (а.с.8).

В лютому 2013 році відповідач поїхав за
кордон, із зазначеної вище квартири
виїхав, з реєстрації не знявся, що
стверджується актом ЖБК «Хімік» від 01
жовтня 2014 року (а.с.7).

Позивач змушена проводити оплату
комунальних послуг і за відповідача,
хоча в квартирі він не проживає і
зазначеними послугами не користується.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Водночас відповідно до ст. 7 Закону
України від 11 грудня 2003 року «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду, яке
набрало законної сили, про позбавлення
права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

Таким чином, як випливає із указаної
норми, зняття з реєстрації місця
проживання може бути здійснено на
підставі рішення суду виключно про: 1)
позбавлення права власності на житлове
приміщення; 2) позбавлення права
користування житловим приміщенням; 3)
визнання особи безвісно відсутньою; 4)
оголошення фізичної особи померлою; 5)
виселення.

Таким чином вирішення питання про
зняття особи з реєстраційного обліку
залежить, зокрема, від вирішення
питання про право користування такої
особи жилим приміщенням відповідно до
норм житлового та цивільного
законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК
України, ст. 405 ЦК України).

За таких підстав, позовні вимоги ОСОБА_1
визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1, є обґрунтованими і
підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Таким
чином з ОСОБА_2 слід стягнути на користь
ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243 грн.
60 коп. (а.с.1).

На підставі вищевикладеного ст. 7
Закону України від 11 грудня 2003 року
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
керуючись ст.ст. 10,11, 60-64, 209, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задоволити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в розмірі 243 (двісті
сорок три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський міський суд поданням
в десятиденний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Харечко
С.П.