справа № 462/1437/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року Залізничний районний
суд м. Львова у складі:

головуючого - судді:
Бориславського Ю.Л.,

при секретарі:
Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у м. Львові
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, суд, -

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк» (правонаступник ТОВ
«Комерційний Банк «Дельта») 24.02.2014 року
звернулося в суд з позовом про
стягнення з ОСОБА_1 17403,41 грн.
заборгованості за кредитним договором.
Свої позовні вимоги позивач мотивує
тим, що 22.04.2008 року між банком та
відповідачем був укладений кредитний
договір №001-13219-220408, відповідно до якого
банк відкрив відповідачу картковий
рахунок НОМЕР_2, випускає та надає
держателю платіжну картку, здійснює
обслуговування держателя на умовах,
викладених в тарифному пакеті та в
правилах здійснення операцій за
картковими рахунками. Однак,
відповідач зобов'язання за кредитним
договором не виконав і станом на 25.11.2013
року в нього утворилась заборгованість
за кредитом в розмірі 17403,41 грн.

Суд ухвалив справу розглядати без
участі представника позивача, який
представив заяву, що позовні вимоги
підтримує у повному обсязі, просить
слухати справу у його відсутності та
проти заочного розгляду справи не
заперечує (а.с.6), що відповідає вимогам
ст.158 ЦПК України, та за відсутності
відповідача, який належним чином був
повідомлений про час, день та місце
розгляду, що стверджується
повідомленнями про вручення поштових
повідомлень, які знаходяться в
матеріалах справи. Про причини своєї
неявки відповідач суд не повідомив,
заяви про розгляд справи за його
відсутності не подав.

За таких обставин, відповідно до ч.1
ст.224 ЦПК України, враховуючи
відсутність заперечень позивача проти
заочного розгляду справи, суд вважає за
можливе ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

У відповідності до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно з п.1 ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі

та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Як встановлено судом, 22.04.2008 року між
банком та відповідачем був укладений
кредитний договір №001-13219-220408,
відповідно до якого банк відкрив
відповідачу картковий рахунок НОМЕР_2,
випускає та надає держателю платіжну
картку, здійснює обслуговування
держателя на умовах, викладених в
тарифному пакеті та в правилах
здійснення операцій за картковими
рахунками /а.с.7-8/.

Згідно п.1.3 та п.1.5 Кредитного договору
банк надає держателю кредит шляхом
відкриття відновлюваної відкличної
кредитної лінії на загальну суму 30000
гривень. Кредитні кошти та власні кошти
держателя використовуються для
розрахунків за товари і послуги, які
придбані держателем у суб'єктів
господарювання, зняття готівки,
виконання держателем своїх зобов'язань
перед банком за Договором та вчинення
інших операцій передбачених Договором
/а.с.7-8/.

Як вбачається п.2.3 Кредитного договору
передбачено, що держатель сплачує
банку проценти за користування
Кредитною лінією та/або Овердрафтом за
ставками, які зазначені в Тарифах. Так,
п.2.4 передбачено, що проценти за
користування кредитною лінією та/або
овердрафтом нараховуються банком у
валюті рахунку щомісячно, - в останній
робочий день поточного місяця, за
період здати останнього нарахування по
останній робочий день поточного
місяця. Крім цього, умовами договору
передбачено, що держатель картки
зобов'язаний щомісяця в строки
здійснювати погашення частини суми
заборгованості за кредитною лінією,
яка виникла за попередній звітний
місяць, а також здійснювати погашення в
повному обсязі заборгованості за
овердрафтом, яка виникла за попередній
звітний місяць, та всю суму пені, яка
нарахована за попередній звітний
місяць у разі порушення строків сплати
заборгованості за кредитною лінією
та/або овердрафтом та процентів /а.с.7-8/.

Також встановлено, та підтверджується
розрахунком заборгованості /а.с.16/, що
ОСОБА_1 порушив взяті на себе, згідно
кредитного договору, зобов'язання,
зокрема, станом на 25.11.2013 року в нього
утворилась заборгованість за кредитом
в розмірі 17403,41 грн., з яких 14869,77 грн. -
заборгованість за тілом кредиту, 1277,14
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом, а також 1256,50 грн.
заборгованості за комісією /а.с.16/.

Згідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається,
що відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що
ОСОБА_1 в добровільному порядку взяті
на себе зобов'язання за кредитним
договором не виконав, суд вважає за
необхідне позов задовольнити в повному
обсязі та стягнути з відповідача
вказану суму заборгованості
відповідно до кредитного договору
№001-13219-220408.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. У зв'язку
з цим суд вважає за необхідне стягнути
з відповідача 229,40 грн. судових витрат,
сплачених позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226
ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 549, 610-611, 627,
1050, 1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
(, рах.№?6259, МФО
№380236) 17403 (сімнадцять тисяч чотириста
три) гривні 41 копійку заборгованості за
кредитним договором №001-13219-220408 від
22.04.2008 року.

Стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
(, рах.№?6259, МФО
№380236) 229 (двісті двадцять дев'ять)
гривні 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Залізничний
районний суд м. Львова.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя:
/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя:
Бориславський Ю. Л.