УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ в
складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Лесько
А.О.,

Червинської
М.Є., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Агростем» про визнання звільнення
незаконним, поновлення на роботі за
касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «Агростем»
(далі - ТОВ «Агростем») на рішення
Черняхівського районного суду
Житомирської області від 18 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 11 березня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що з 8 лютого 2011 року він працював на
посаді директора ТОВ «Агростем». З 9
квітня 2013 року він знаходився на
лікарняному. 12 квітня 2013 року він
дізнався, що рішенням загальних зборів
учасників ТОВ «Агростем» від 9 квітня
2013 року його було звільнено з роботи.
Вважав своє звільнення незаконним,
оскільки його не було повідомлено про
причину звільнення, не видано йому
наказ про звільнення, трудової книжки,
не проведено з ним розрахунку; загальні
збори учасників товариства, на яких
прийнято рішення про його звільнення,
проведені з порушенням законодавства,
його вина у невиплаті заробітної плати
працівникам товариства не доведена.

У звґязку з цим позивач, уточнивши
позовні вимоги, просив суд визнати
незаконними його звільнення з посади
директора ТОВ «Агростем»; поновити
його на роботі на посаді директора ТОВ
«Агростем».

Рішенням Черняхівського районного
суду Житомирської області від
18 грудня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від 11 березня 2014
року, позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано
незаконним звільнення ОСОБА_3 з посади
директора ТОВ «Агростем» та поновлено
його на роботі на посаді директора ТОВ
«Агростем». Вирішено питання
розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Агростем»,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
ухвалити нове рішення про відмову у
позові.

Колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої
інстанції виходив із того, що
відповідачем порушено порядок
скликання зборів учасників товариства,
зокрема не повідомлено директора
товариства про їх проведення та
порядок денний зборів, не враховано
ступінь вини директора товариства;
вина позивача у невиплаті працівникам
товариства заробітної плати не
доведена.

Апеляційний суд погодився з таким
висновком районного суду, зазначивши
також, що відповідачем не доведено, що
при звільненні позивача було враховано
вимоги ст. 149 КЗпП України, зокрема
ступінь тяжкості і заподіяну ним шкоду,
обставини, за яких вчинено проступок, і
попередню роботу працівника.

Проте погодитись з таким висновком
апеляційного суду не можна.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове
рішення апеляційного суду не
відповідає.

Судом установлено, що рішенням
загальних зборів учасників
ТОВ "Агростем" від 8 лютого 2011 року
ОСОБА_3 було призначено на посаду
директора товариства.

Рішенням загальних зборів учасників
товариства від 9 квітня 2013 року ОСОБА_3
було звільнено з посади директора ТОВ
"Агростем" на підставі п. 11 ст. 41 КЗпП
України у зв'язку із винними діями,
унаслідок яких заробітна плата
працівникам товариства виплачувалася
несвоєчасно. Підставою звільнення
стало порушення директором товариства
вимог ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону
України "Про оплату праці" в частині, що
стосується несвоєчасної виплати
заробітної плати, а саме її виплата
один раз в місяць.

Згідно з п. 3 статуту ТОВ "Агростем"
учасниками товариства є компанія
"Агрейн Менеджмент Лімітед" та компанія
"Агрейн Файненс Лімітед". Вищим органом
управління товариства є загальні збори
його учасників (п. 11.2.1
статуту). Директор є виконавчим органом
товариства, призначається зборами та
здійснює поточне керівництво
діяльністю товариства в межах
компетенції, визначеної статутом
товариства (п.11.3 статуту).

Збори учасників товариства від 9 квітня
2013 року проведено представниками
учасників товариства відповідно до п.
11.2.2 статуту на підставі відповідних
довіреностей, виданих на ім'я ОСОБА_4 та
ОСОБА_5

Відповідно до п. 11.2.4 статуту ТОВ
«Агростем» збори скликаються в міру
необхідності, якщо того потребує
вирішення питань, що стосуються
діяльності товариства директором
товариства, зокрема з ініціативи
учасника товариства, що володіє не
менше як десятьма відсотками голосів, у
будь-який час і з будь-якого приводу, що
стосується діяльності товариства.
Також, збори скликаються учасником
товариства, що володіє не менш як
десятьма відсотками голосів, якщо
попередня вимога про скликання зборів
не виконана директором товариства
протягом 20 днів, або у передбачений
вимогою строк.

Згідно з п. 11.2.5 статуту ТОВ «Агростем»
передбачено, що про проведення зборів
учасники товариства повідомляються
письмово.

Вимог щодо письмового повідомлення
директора товариства, який був
позивачем і який не був учасником
товариства, про проведення зборів
учасників положення статуту ТОВ
«Агростем» не містять.

Вирішуючи питання про поновлення на
роботі ОСОБА_3, суди не врахували
особливості правового статусу
директора ТОВ «Агростем» та
повноважень вищого органу управління,
не звернули уваги на особливості
правового регулювання діяльності
органу управління товариством.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 ЦК України
передбачено, що члени виконавчого
органу можуть бути у будь-який час
усунені від виконання своїх обов'язків,
якщо в установчих документах не
визначені підстави усунення членів
виконавчого органу від виконання своїх
обов'язків.

У Рішенні Конституційного Суду України
у справі за конституційним зверненням
товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний
фінансово-правовий консалтинг" про
офіційне тлумачення ч. 3 ст. 99 ЦК України
від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010, роз'яснив,
що реалізація учасниками товариства
корпоративних прав на участь у його
управлінні шляхом прийняття
компетентним органом рішень про
обрання (призначення), усунення,
відсторонення, відкликання членів
виконавчого органу цього об'єднання
стосується також наділення або
позбавлення їх повноважень на
управління товариством. Такі рішення
уповноваженого на це органу мають
розглядатися не в межах трудових, а
корпоративних правовідносин, що
виникають між товариством і особами,
яким довірено повноваження з
управління ним.

У зв'язку з цим "усунення" відповідно до
ч. 3 ст. 99 ЦК України є дією
уповноваженого органу товариства,
спрямованою на унеможливлення
здійснювати членом його виконавчого
органу в межах корпоративних відносин
з товариством повноважень у сфері
управлінської діяльності.
Необхідність такої норми зумовлено
специфічним статусом члена
виконавчого органу, який отримав від
уповноваженого органу товариства
право на управління. За природою
корпоративних відносин учасникам
товариства має бути надано можливість
у будь-який час оперативно
відреагувати на дії особи, яка здійснює
представницькі функції зі шкодою для
інтересів товариства, шляхом
позбавлення її відповідних
повноважень.

Разом з тим, поновлюючи на роботі
директора товариства, суди на вказану
обставину уваги не звернули і
втрутилися у виключні повноваження
вищого органу товариства щодо
призначення виконавчого органу.

Крім того, відповідно до ст. 149 КЗпП
України при обранні виду стягнення
власник або уповноважений ним орган
повинен враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника.

Згідно з вимогами ст. 57, ч. 4 ст. 60, ст. 212
ЦПК України рішення суду не може
грунтуватись на припущеннях, а всі
докази оцінюються у сукупності і жоден
з них не має для суду наперед
встановленого значення. При цьому,
відхиляючи одні докази і беручи за
основу інші, суд має дати оцінку
підстав для цього.

Ухвалюючи рішення, апеляційний суд
виходив із того, що при звільненні
позивача не було враховано вимоги ст. 149
КЗпП України щодо ступеня тяжкості
вчиненого проступку та заподіяну ним
шкоду.

Разом з тим, у порушення вимог ст. ст. 212 -
214, 315 ЦПК України апеляційний суд такі
свої висновки взагалі не мотивував, а,
відтак, вони є припущенням.

Також апеляційний суд не перевірив
доводів відповідача про те, що збори
були скликані учасниками товариства,
які володіють ста відсотками голосів;
позивач не є учасником товариства, а
письмове повідомлення директора
товариства про проведення загальних
зборів статутом не вимагається;
ступінь тяжкості вчиненого позивачем
проступку було враховано при прийнятті
рішення про його звільнення, а його
вина була встановлена в протоколі від
9 квітня 2013 року № 02/2013.

Згідно зі ст. ст. 58, 64 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи.

У порушення ст. 212 ЦПК України
апеляційний суд не дав належної
правової оцінки доказам, наданим
відповідачем, зокрема: акту від 9 квітня
2013 року, яким засвідчено, що
позивача було запрошено, проте він не
з'явився на загальні збори товариства
для надання пояснень з приводу
порушень порядку виплати заробітної
плати працівникам товариства,
збитковості діяльності товариства та
заборгованості по сплаті орендної
плати за землю; відомостям про виплату
заробітної плати працівникам
підприємства за період серпень 2012 року
- березень 2013 року, звітам по операціям
по рахунку товариства, які засвідчують,
що протягом тривалого часу заробітна
плата працівникам підприємства
виплачувалася лише один раз на місяць.

Враховуючи те, що фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, судом не встановлені,
а судове рішення апеляційного суду не
відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
його скасування із передачею справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Агростем»
задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Житомирської
області від 11 березня 2014
року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

М.Є. Червинська

В.А.
Черненко