АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8457/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 638/4935/14-ц
Категорія: відшкодування шкоди
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 22" грудня 2014 року
м. Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В.,
Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 04 листопада 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2. В
обґрунтування своїх вимог посилалася
на те, що сторони є родичами. ОСОБА_2 - її
тітка, проживає за адресою: АДРЕСА_1.
Зазначила, що між ними існувала усна
домовленість, згідно якої вона
сплачувала комунальні послуги та інші
послуги за користування квартирою,
здійснила ремонтні роботи, замінила
вікна, а всього на суму 25731, 00 грн., а
ОСОБА_2 в свою чергу 18.06.1997 року оформила
на ім'я її доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
заповіт на зазначену квартиру. В травні
2013 року ОСОБА_2 повідомила їй, що вона
буде скасовувати заповіт та має намір
скласти договір довічного утримання з
іншою жінкою. Вважала, що своїми діями
ОСОБА_2 спричинила їй і моральну шкоду,
яку вона оцінює в 5000,00 грн. Просила
стягнути з ОСОБА_2 на її користь 25731, 00
грн. майнової шкоди, 5000,00 грн. моральної
шкоди, 488,00 грн. судового збору, 3000,00 грн.
витрат на правову допомогу.

Рішенням Дзержинського районного
суду м. Харкова від 04 листопада 2014 року
в задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
просила рішення - скасувати, позов -
задовольнити. Посилалася на порушення
норм процесуального та матеріального
права. Вважала, що суд першої інстанції
не надав належної оцінки доказам у
справі, не звернув увагу на те, що вона з
2005 році по 03.08.2013 року за усною
домовленістю з відповідачем проживала
з нею в її квартирі і усну домовленість
між нею та ОСОБА_2 виконувала.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, вислухавши пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги вважає за необхідне апеляційну
скаргу - відхилити, рішення суду -
залишити без змін з наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні
позову, суд першої інстанції, з
висновком якого погоджується судова
колегія, обґрунтовано виходив з того,
що належних та допустимих доказів
спричинення ОСОБА_2 шкоди ОСОБА_1 не
надала.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_2 є
дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4,
який був дядьком ОСОБА_1 ОСОБА_2
проживає у двохкімнатній квартирі за
адресою: АДРЕСА_1, яку вона отримала
06.12.1974 року на склад сім'ї з двох осіб: з
неї та її чоловіка ОСОБА_4 за ордером №
02234 серія ОСОБА_5 квартира
приватизована, належить ОСОБА_2 на
праві власності. 18 червня 1997 року
ОСОБА_2 уклала заповіт на ОСОБА_3

Статтями 1166, 1167 ЦК України передбачено
загальні підстави відповідальності за
завдану майнову та моральну шкоду, з
змісту яких вбачається, що
відповідальність за завдану майнову та
моральну шкоду настає у разі завдання
шкоди неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також майну фізичної або юридичної
особи.

Посилання ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_2
своїми діями завдала їй майнову та
моральну шкоду, є необґрунтованими,
виходячи з наступного.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України
передбачено, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності,
згідно з якими кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, а суд розглядає справу
в межах заявлених вимог і вирішує
справу на підставі наданих доказів.

Частиною 1 статті 57 ЦПК України
передбачено, що доказами є будь - які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи.

Статтями 58, 59 ЦПК України передбачено,
що належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до уваги докази,
які не стосуються предмета
доказування. Суд не бере до уваги
докази, які одержані з порушенням
порядку встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Матеріали справи не містять доказів
домовленостей та письмових договорів
між сторонами щодо проживання ОСОБА_1 в
спірній квартирі, доказів того, з якого
часу ОСОБА_1 проживала в спірній
квартирі та якими діями при цьому
ОСОБА_2 завдала ОСОБА_1 майнову та
моральну шкоду. Із копій квитанцій по
сплаті за комунальні послуги, які
містяться на аркушах справи № № 12-32, із
комерційної пропозиції від 26.03.2014 року
щодо проведення ремонту, яка міститься
на аркуші справи № 33, із фототаблиць,
які містяться на аркушах №№ 68-78, із
договору про надання послуг кабельної
мережі від 17.12.2008 року, що укладено між
ОСОБА_2 та ТОВ "Березка-телесистема" та
копій квитанцій по сплаті за
телекомунікаційні мережі, які
містяться на аркушах №№ 83-92, 104-113, 117 не
вбачається, що за ці послуги сплачувала
саме ОСОБА_1, і при цьому ОСОБА_2 завдала
ОСОБА_1 майнову та моральну шкоду.

Виходячи з наведеного та вимог закону
судова колегія вважає, що суд першої
інстанції правильно зазначив, що
ОСОБА_1 не довела, що ОСОБА_2 завдала їй
майнову та моральну шкоду та дійшов
обгрунтованого висновку щодо відмови у
задоволенні позову ОСОБА_1 Доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують. Підстав для скасування
або зміни рішення немає.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1 ч. 1 ст. 307, ст. ст.
308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 04 листопада 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії