Справа № 128/5885/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

17 грудня 2014 року місто
Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької
області

в складі головуючого :

судді : Ганкіної І.А.

при секретарі : Ільченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тульчині цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Вінницько -
Хутірської сільської Вінницького
району та області ради про визнання
права і обов'язків забудовника в
порядку спадкування ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_2.
Після його смерті відкрилась спадщина,
яка складається : - із прав та обов'язків
забудовника житлового будинку, за
адресою: АДРЕСА_1 Вінницького району та
області; - земельної ділянки площею 0,10
га виділеної для будівництва житлового
будинку ; - майнового паю КСП «Поділля»
та грошового вкладу.

01 квітня 2003 року ОСОБА_2 склав заповіт,
за яким усе його майно, що буде йому
належати на день його смерті де б воно
не знаходилось та з чого не складалось,
а також все те, що він за законом буде
мати право заповідав своєму синові,
тобто йому позивачу по справі . Даний
заповіт посвідчений державним
нотаріусом Другої нотаріальної
контори Сікорською Л.А. 01.04.2003р..

Позивач по справі - ОСОБА_1, як
спадкоємець за заповітом фактично
прийняв спадщину після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_2, що
підтверджується Свідоцтвом про право
на спадщину за заповітом від 01.12.2003р.
про спадкування грошових вкладів на
підставі ощадних книжок та свідоцтво
про право на спадщину за заповітом від
21.12.2004р. на майновий пай КСП «Поділля»
с.Оленівка, при цьому також вступив в
оперативне управління спадковим
майном, а саме постійно проживав в
батьківському будинку , доглядав його
та утворив там свою сім'ю . На день
смерті батька, будинок повністю був
готовий до експлуатації та закінчений
будівництвом, але остаточно виготовити
Акт про готовність введення до
експлуатації будинку та оформити право
власності на будинок , провівши
державну реєстрацію батько ОСОБА_1 не
встиг в зв'язку зі смертю.

В 2014 році звернувшись до Другої
нотаріальної контори для оформлення
права власності на будинок, однак йому,
ОСОБА_1 в видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_2 на зазначений
житловий будинок неможливо в зв'язку із
відсутністю правовстановлюючого
документу, при цьому своїм листом
державний нотаріус роз'яснив, що дане
питання повинно вирішуватися в
судовому порядку.

Зазначені обставини унеможливлюють
реалізацію позивачем права, щодо
передбаченого законом оформлення
факту прийняття спадщини, в зв'язку з
чим він змушений звертатися до суду за
захистом своїх прав та інтересів з
даним позовом, в якому просить суд
визнати за ним в порядку спадкування,
права та обов'язки забудовника, які
належали його батькові ОСОБА_2 до дня
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2., житлового будинку
з погосподарськими будівлями під
АДРЕСА_1, Вінницького району Вінницької
області, що розташований на земельній
ділянці загальною площею 0,10 га з правом
здачі житлового будинку з
погосподарськими будівлями в
експлуатацію та отримання на своє ім'я
документів, що посвідчують право
власності на нього.

В судовому засіданні від сторін
поступили заяви , якими просять позов
слухати в їх відсутність. Позивач
ОСОБА_1 позов підтримав, просив його
задоволити , відповідач по справі , а це
представник Вінницько - Хутірської
сільської ради, в особі голови
сільської ради Кравченко В.В. проти
задоволення позову не заперечував.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд
вважає, що справу можливо розглянути
без фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Суд дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, дійшов
висновку, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть, серія НОМЕР_3 від 29.04.2003 року (
а.с. 11) .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась
спадщина, яка складається : - із прав та
обов'язків забудовника житлового
будинку, за адресою: АДРЕСА_1
Вінницького району та області; -
земельної ділянки площею 0,10 га
виділеної для будівництва житлового
будинку ; - майнового паю КСП «Поділля»
та грошового вкладу.

Документами, які підтверджують
належність прав та обов'язків ОСОБА_2 як
забудовника житлового будинку є:
Будівельний паспорт №322 1998р. в якому
міститься дозвіл на виконання
будівельних робіт від 10.12.1998р., проект
забудови земельної ділянки
забудовника, акт про виконання
забудови, акт винесення в натурі
границь земельної ділянки і розбивки
будівель, квитанція про сплату за
будівельний паспорт ( а.с. 13-17) .

Технічний паспорт на двоквартирний (
садибний) житловий будинок за АДРЕСА_1
Вінницького району та області,
виданого КП « ВООБТІ» 26.05.2014 року згідно
якого вбачається , що згідно матеріалів
інвентаризаційної справи № 1640 станом
на 24.11.2003 року користувачем житлового
будинку є ОСОБА_2 ( а.с. 18-21) .

Витяг з Вінницько-Хутірського рішення 3
сесії 23 скликання сільської ради
свідчить, що ОСОБА_2 було виділено
земельну ділянку площею 0,10 га по
АДРЕСА_1 для будівництва житлового
будинку ( а.с. 24 ).

Рішення Вінницько - Хутірської
сільської ради Вінницького району та
області за № 42 від 30.05.2014 року про
присвоєння поштової адреси земельній
ділянці , яка була в користуванні
ОСОБА_2 АДРЕСА_1 Вінницького району та
області ( а.с. 25) .

Виписка з господарської книги №30 за
2001-2005 роки свідчить, що ОСОБА_2 належав
житловий будинок на праві власності 2002
року забудови, загальною площею 205 кв.м.,
житлової 100 кв.м..

Виписка з Господарської книги №46 на
2011-2015 роки свідчить, що ОСОБА_2 належала
земельна ділянка для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд ( а.с.
22- 24) .

01 квітня 2003 року ОСОБА_2 склав заповіт,
за яким усе його майно, що буде йому
належати на день його смерті де б воно
не знаходилось та з чого не складалось,
а також все те, що він за законом буде
мати право заповідав своєму синові,
тобто йому позивачу по справі . Даний
заповіт посвідчений державним
нотаріусом Другої нотаріальної
контори Сікорською Л.А. 01.04.2003р. ( а.с. 12) .

Факт родинних відносин між
спадкодавцем ОСОБА_2 та спадкоємцем
ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про
народження, серія НОМЕР_4 від 15.12.1977 року
( а.с. 28 ) .

ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом
фактично прийняв спадщину після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_2, що
підтверджується Свідоцтвом про право
на спадщину за заповітом від 01.12.2003р.
про спадкування грошових вкладів на
підставі ощадних книжок та свідоцтво
про право на спадщину за заповітом від
21.12.2004р. на майновий пай КСП «Поділля»
с.Оленівка Вінницького району та
області ( а.с. 29-30) . Крім того, факт
фактичного прийняття спадщини
спадкоємцем підтверджується також
довідкою Вінницько - Хутірської
сільської ради за № 789 від 16.05.2014 року ;
довідкою Управління праці та
соціального захисту населення за № 1726
від 14.05.2014 року , відповідно до яких
вбачається, що ОСОБА_1 разом зі свою
сім'єю : дружина -ОСОБА_5 та двоє дітей
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 проживають в будинку за
АДРЕСА_1 Вінницького району та області
без реєстрації. Даний будинок повністю
закінчений будівництвом. ( а.с. 26-27) .

Відповідно до абз.2 п.4 Прикінцевих та
Перехідних положень ЦК України, щодо
цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільним кодексом
України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.
Відносини спадкування регулюються
правилами ЦК , якщо спадщина відкрилася
не раніше 1 січня 2004 року.

Згідно ч.2 п.1 Пленуму Верховного Суду
№ 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у
справах про спадкування» у разі
відкриття спадщини до зазначеної дати
застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема, відповідні
правила Цивільного кодексу
Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому
числі щодо прийняття спадщини, кола
спадкоємців за законом. У разі коли
спадщина, яка відкрилася до набрання
чинності ЦК і строк на її прийняття не
закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові
відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадщину
можна було прийняти шляхом:

а) фактичного вступу в управління та
володіння майном,

б) шляхом подання відповідної заяви
до нотаріальної контори.

В 2014 році ОСОБА_1, як спадкоємець за
заповітом та за законом першої черги,
який фактично прийняв спадщину,
звернувся до Другої нотаріальної
контори для оформлення права власності
на будинок, однак згідно Роз'яснення
№533/01-16 від 31.03.2014р, яке видала
нотаріальна контора вбачається, що
видати йому, спадкоємцю свідоцтво про
право на спадщину за законом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_2 на
спадковий житловий будинок неможливо в
зв'язку із відсутністю
правовстановлюючого документу, дане
питання повинно вирішуватися в
судовому порядку ( а.с. 10) .

Дані правовідносини регулюються:

- ст. 317 ЦК України власникові належать
права володіння, користування та
розпорядження своїм майном;

- ст. 328 ЦК України, відповідно до якої
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.3 ст. 331 ЦК України, до
завершення будівництва особа
вважається власником матеріалів,
обладнання, тощо, які були використані
в процесі цього будівництва.

За змістом ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

- ч.1 с. 1223 ЦК України передбачає , що
право на спадкування мають ті особи,
які визначені у заповіті;

- ст. 1261 ЦК у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, та той з подружжя, який
його пережив.

- ч. 3 ст. 1296 ЦК України передбачає, що
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Розглядаючи дану цивільну справу,
визначаючись щодо заявлених вимог, суд
виходив з того, що відповідно до ст. 10
ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених позовних вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Таким чином, в зв'язку з
вищевикладеним та з поданих позивачем
доказів вбачається, що він прийняв
спадщину відповідно до вимоги ст.ст.
1268-1270 ЦК України і є спадкоємцем першої
черги спадкування за законом, і
оскільки він не має інших способів
захисту свого права на спадщину, суд
вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК
України його цивільне право підлягає
захисту шляхом визнання його власником
прав та обов'язків забудовника в
порядку спадкування за законом у
зв'язку з чим позовні вимоги про
переведення прав та обов'язків
забудовника підлягають повному
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР (у редакції 1963 року);
п.4 абз. 2 Прикінцевих та Перехідних
положень ЦК України; ст.ст. 317, 328, 331, 1216,
1218, 1223, 1225, 1261, 1296 ЦК України , суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
(ідентифікаційний код НОМЕР_2) в порядку
спадкування, права та обов'язки
забудовника, які належали ОСОБА_2 до дня
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2., житлового будинку
з погосподарськими будівлями під
АДРЕСА_1, Вінницького району Вінницької
області, що розташований на земельній
ділянці загальною площею 0,10 га з правом
здачі житлового будинку з
погосподарськими будівлями в
експлуатацію та отримання на своє ім'я
документів, що посвідчують право
власності на нього.

До складу будинковолодіння входить:
житловий будинок «А», загальною площею
1147 кв.м., прибудова «а», погріб «П/а»,
ґанок, сарай «Б», вольєр «б», убиральня,
літній душ «В», огорожа №1, криниця №3,
вигрібна яма №4, ворота № 5, хвіртка № 6,
огорожа №7, ворота № 8, ворота № 9, ?
огорожі № 10.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: