Справа № 204/4726/14-ц
Провадження № 2/204/1987/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючої судді
Дубіжанської Т.О.

при секретарі
Сорокіній А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську справу
за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи: Третя дніпропетровська
державна нотаріальна контора,
Реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визнання права
власності на квартиру в порядку
спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року позивачка звернулась
до суду з позовною заявою до
відповідачки, в якій просила визнати за
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на
квартиру АДРЕСА_1, у порядку
спадкування за законом після смерті
батька, ОСОБА_5. В обґрунтування
позовних вимог позивачка зазначила, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її колишній чоловік
та батько неповнолітнього ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_5. Після його смерті
відкрилась спадщина на грошові внески
та на квартиру АДРЕСА_1. Дана квартира
належала ОСОБА_5 на підставі договору
дарування від 20 листопада 2002 року,
укладеного між його матір'ю, ОСОБА_6, та
ОСОБА_5. ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4.
Заповіту на випадок своєї смерті
ОСОБА_5 не залишав. Позивачка
перебувала в шлюбі з ОСОБА_5 з 02.11.1996
року по 13.09.1999 року. Від шлюбу є
неповнолітній син - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті ОСОБА_5, син
прийняв спадщину в шестимісячний строк
з моменту відкриття спадщини, шляхом
подачі заяви до Третьої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори, оскільки він
являється спадкоємцем першої черги за
законом. Відповідачка по справі є
тіткою ОСОБА_2 та рідною сестрою
спадкодавця і спадкоємцем другої черги
за законом, яка теж прийняла спадщину,
але їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, оскільки є спадкоємець першої
черги за законом. ОСОБА_2 отримав
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 07.10.2013 року після смерті
батька, на грошові внески в ПАТ КБ
«ПриватБанк». Проте, постановою
державного нотаріуса Третьої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори ОСОБА_2 було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
квартиру АДРЕСА_1, після смерті батька,
оскільки договір дарування
вищезазначеної квартири не
зареєстрований у бюро технічної
інвентаризації. Згідно листа КП
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації» право
власності на квартиру значиться за
ОСОБА_6. ОСОБА_5 набув право власності на
квартиру з моменту укладання договору
дарування та передачі йому квартири -
20.11.2002 року, оскільки на моменту
виникнення у спадкодавця права
власності на квартиру діяло
законодавство, яке не передбачало
обов'язкової державної реєстрації
права власності на нерухоме майно. Так
як, син позивачки прийняв спадщину у
встановлений строк, то він має право на
спадкування за законом після смерті
батька. У зв'язку з викладеним
позивачка була змушена звернутися з
позовною заявою до суду для визнання за
її сином права власності на квартиру
АДРЕСА_1 у порядку спадкування за
законом.

У судове засідання позивачка не
з'явилася, але надала заяву у якій
позовні вимоги підтримала, просила
задовольнити їх в повному обсязі та
проводити розгляд справи без її участі.

Відповідачка у судове засідання не
з'явилася, але від неї надійшла заява у
якій вона проти задоволення позову не
заперечувала та просила розглядати
справу без її участі.

Представник Третьої дніпропетровської
державної нотаріальної контори у
судове засідання не з'явився, але надав
суду лист з проханням розглядати
справу без його участі.

Представник Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції у судове засідання
не з'явився, був належним чином
повідомлений, причин неявки не
повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Згідно вимогам ст.
4 ЦПК України здійснюючи правосуддя,
суд захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, видане Відділом
державної реєстрації смерті
Дніпропетровського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області (а.с. 6).
Заповіту на випадок своєї смерті
ОСОБА_5 не залишив. Після його смерті
відкрилась спадщина на грошові внески
та на квартиру АДРЕСА_1.

Вищезазначена квартира належала
ОСОБА_5 на підставі договору дарування
від 20 листопада 2002 року, укладеного на
його кристь його матір'ю - ОСОБА_6, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_4, посвідченого
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 та
зареєстрований у реєстрі під № 8841 (а.с.
10).

ОСОБА_2 є сином померлого ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2, виданого 01
липня 1997 року Відділом реєстрації
актів громадянського стану виконкому
Красногвардійської районної ради у м.
Дніпропетровську (а.с. 7).

05 березня 2013 року ОСОБА_2 діючи зі згоди
матері ОСОБА_1, подав заяву до Третьої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори про прийняття
спадщини за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 батька. ОСОБА_2 було видане
свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_5 у вигляді
грошових внесків з процентами у
південному відділенні ПАТ КБ
«ПриватБанк» м. Дніпропетровська по
рахунках № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, згідно
умов договору SAMDN16752 від 27.09.2006
року, по рахунку № НОМЕР_6, згідно умов
договору НОМЕР_7, у відділенні № 68 ПАТ
КБ «ПриватБанк» по рахунку № НОМЕР_5,
згідно умов договору SAMDN0310, по
рахунку № НОМЕР_8, згідно умов договору
SAMDN0703, що належали спадкодавцю на
підставі довідки № 20.1.0.0.0/7-20130305/2568,
виданої ПАТ КБ «ПриватБанк» 12.03.2013 року
(а.с. 17). Проте, відповідно до постанови
Третьої дніпропетровської державної
нотаріальної контори від 15 листопада
2013 року йому було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на квартиру АДРЕСА_1 після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5, оскільки
договір дарування квартири від імені
ОСОБА_8 на ім'я ОСОБА_5 не зареєстрований
в бюро технічної інвентаризації.
Згідно листа КП «Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» право власності на
квартиру АДРЕСА_1 значиться на ім'я
ОСОБА_8 (а.с. 18).

Як вбачається з матеріалів справи,
вищезазначений договір дарування був
укладений 20 листопада 2002 року, тобто з
цього ж моменту ОСОБА_5 набув право
власності на квартиру АДРЕСА_1. На
момент укладання даного договору діяв
Цивільний Кодекс УРСР, в редакції 1963
року та Закон України «Про власність»,
які не передбачали обов'язкової
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004
року, права на нерухоме майно, які
підлягають державній реєстрації
відповідно до цього закону, виникають з
моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», права на
нерухоме майно, що виникли до набрання
чинності цим законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов: якщо реєстрація
прав була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав діяло законодавство,
що не передбачало обов'язкової
реєстрації таких прав.

Враховуючи викладене суд вважає, що на
момент смерті ОСОБА_5 належало право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1,
яке складається з: 1 - коридор, 2,6 -
комора, 3- санвузол, 4 - ванна, 5 - кухня, 7,8 -
житлові кімнати, 9 - балкон, житлово
площею - 30,8 кв.м.; загальною площею - 49,9
кв.м. із них 0,8 кв.м. балкон.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
№ 7 роз'яснюється, що свідоцтво про
право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно вимог ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті

З аналізу вказаних норм вбачається, що
необхідними умовами набуття права
власності в порядку спадкування за
законом є належність у відповідності з
діючим законодавством даного майна на
момент смерті спадкодавцю.

Оскільки, ОСОБА_2 Третьою
дніпропетровською державною
нотаріальною конторою було відмовлено
у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на квартиру
АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_5 суд вважає за необхідне визнати
за ОСОБА_2 право власності в порядку
спадкування за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 на квартиру
АДРЕСА_1.

На підставі викладеного і керуючись ст.
ст. 1216-1220, 1223, 1261, 1268, 1269, 1296-1298 ЦК України,
ст. ст. 10, 57- 61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи: Третя дніпропетровська
державна нотаріальна контора,
Реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визнання права
власності на квартиру в порядку
спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування за законом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 на
квартиру АДРЕСА_1, яке складається з: 1 -
коридор, 2,6 - комора, 3- санвузол, 4 - ванна,
5 - кухня, 7,8 - житлові кімнати, 9 - балкон,
житлово площею - 30,8 кв.м.; загальною
площею - 49,9 кв.м. із них 0,8 кв.м. балкон.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Т.О.
Дубіжанська