Провадження № 2/161/5000/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

17 листопада 2014 року
Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі: головуючого судді - Олексюка
А.В.

при секретарі - Шумиводі О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луцьку
цивільну справу за позовом Державної
іпотечної установи до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за договором
про іпотечний кредит та пені, -

В С Т А Н О В И В :

Державна іпотечна установа
звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
договором про іпотечний кредит та пені.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23
жовтня 2008 року між комерційним банком
ТзОВ "Західінкомбанк" та ОСОБА_1 був
укладений Договір про іпотечний кредит
№ 2310/08-961, за умовами якого банк надав
відповідачу у кредит грошові кошти в
сумі 1000000,00 грн., строком з 23 жовтня 2008
року по 23 жовтня 2013 року, включно, зі
сплатою 14,00 % річних.

12 грудня 2008 року між державною
іпотечною установою та банком був
укладений Договір відступлення права
вимоги №23270/08, згідно якого банк
передав позивачу всі права вимоги за
Договором про іпотечний кредит та
Іпотечним договором. Станом на день
подачі позову, відповідач не сплатив
суму заборгованості за договором про
іпотечний кредит. Вважає, що
заборгованість за договором про
іпотечний кредит та пеня підлягають
стягненню з відповідача, у судовому
порядку.

Станом на 17.12.2013 року за порушення
умов Договору про іпотечний кредит
нарахована заборгованість за кредитом
складає 113222,28 грн., в тому числі: по
основній сумі боргу - 109883,64 грн.,
нараховані відсотки - 1728,03 грн., пеня за
прострочення сплати кредитних коштів -
1610,61 грн.

На підставі наведеного, просить
суд стягнути з відповідача в користь
позивача кредитну заборгованість в
розмірі - 113222,28 грн. та понесені судові
витрати по справі.

Сторони в судове засідання не
з'явились, проте подали суду письмові
заяви про розгляд справи без їх участі
за наявними матеріалами справи.

Суд вважає за можливе розглядати
справу у відсутності осіб, які не
з'явились за наявними матеріалами
справи.

Дослідивши та оцінивши
представлені по справі докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає до часткового
задоволення.

Між сторонами виникли
правовідносини, що регулюються ст.ст.
509, 526, 527, 530, 549, 550, 554, 651, 1054, 1055 ЦК України.

Як вбачається із змісту ч. 1 статті
1054 ЦК України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановленим
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

В ст. 1048 ЦК України, передбачено
право позикодаваця на одержанння від
позичальника процентів від суми
позики, а також у разі відсутності
іншої домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики.

23 жовтня 2008 року між комерційним
банком ТзОВ "Західінкомбанк" та ОСОБА_1
був укладений Договір про іпотечний
кредит № 2310/08-961, за умовами якого банк
надав відповідачу у кредит грошові
кошти в сумі 1000000,00 грн., строком з 23
жовтня 2008 року по 23 жовтня 2013 року,
включно, зі сплатою 14,00 % річних. (а.с. 6-9)

Пунктом 2.4 Договору про іпотечний
кредит передбачено, що відповідач
зобов'язався щомісячно до 23 числа
кожного місяця здійснювати погашення
кредиту та сплачувати нараховані
відсотки рівними частинами в сумі не
менше 16666 грн. 67 коп. та здійснити,
остаточне погашення не пізніше 23
жовтня 2013 року. Проте, відповідачем
порушені вищезазначені умови Договору
про іпотечний кредит, а саме -
відповідач, належним чином, не сплачує
платежі.

Відповідно до пункту 6.1 Договору
про іпотечний кредит, за невиконання
або неналежне виконання взятих на себе
зобов'язань, сторони несуть
відповідальність в порядку та на
умовах, обумовлених чинним
законодавством України та цим
Договором.

Згідно статей 611, 615 Цивільного
кодексу України у випадку порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором.

Пунктом 5.3.3 Договору про
іпотечний кредит встановлено, що
відповідач зобов'язаний у разі
порушення умов Договору про іпотечний
кредит та/або іпотечного договору на
вимогу кредитора достроково повернути
кредит з одночасною сплатою
нарахованих відсотків за користування
кредитними коштами, штрафних санкцій.

Відповідно до пункту 6.2 Договору
про іпотечний кредит, за порушення
взятих на себе зобов'язань з повернення
суми кредиту та сплати відсотків за
користування кредитом, Відповідач
зобов'язувався сплатити на користь
кредитора пеню в розмірі подвійної
ставки Національного банку України,
яка діяла в період, за який сплачується
пеня, від суми несплаченого платежу, за
кожний день прострочення.

12 грудня 2008 року між державною
іпотечною установою та банком був
укладений Договір відступлення права
вимоги №23270/08, згідно якого банк
передав позивачу всі права вимоги за
Договором про іпотечний кредит та
Іпотечним договором. Станом на день
подачі позову, відповідач не сплатив
суму заборгованості за договором про
іпотечний кредит. Вважає, що
заборгованість за договором про
іпотечний кредит та пеня підлягають
стягненню з відповідача, у судовому
порядку.

Пунктами 1.3, 2.2 вказаного договору
передбачено можливість переходу
зворотного права вимоги від Державної
іпотечної установи до банку у разі
надіслання відповідної вимоги.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Станом на 17.12.2013 року за порушення
умов Договору про іпотечний кредит
нарахована заборгованість за кредитом
складає 113222,28 грн., в тому числі: по
основній сумі боргу - 109883,64 грн.,
нараховані відсотки - 1728,03 грн., пеня за
прострочення сплати кредитних коштів -
1610,61 грн. (а.с. 11)

Як вбачається з квитанцій № 1336
від 26.12.2013 року, № 2238 від 29.01.2014 року, №
4376 від 21.03.2014 року, № 3796 від 21.02.2014 року,
№ 4447 від 24.04.2014 року, № 5804 від 27.05.2014 року
відповідач частково сплатив
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 101613,51 грн. (а.с. ).

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1
частково сплатив заборгованість за
кредитним договором в розмірі 101613,51
грн., підлягає до стягнення сума в
розмірі 11608,77 грн., а тому позов слід
задовольнити частково.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
судових вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Таким чином, з відповідача в
користь позивача слід стягнути
понесені витрати по сплаті судового
збору пропорційно до розміру
задоволених судових вимог в розмірі
243,60 грн.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 3, 8, 10,14, 15, 30, 60, 61, 62, 88, 213,
214, 215 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 549, 550,
554, 651, 1054, 1055, 1056 Цивільного Кодексу
України суд, -

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Державної
іпотечної установи - 11608 (одинадцять
тисяч шістсот вісім) гривень 77 копійок
заборгованості за договором про
Іпотечний кредит № 2310/08-961 від 23 жовтня
2008 року.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Державної
іпотечної установи понесені витрати по
сплаті судового збору в сумі 243 (двісті
сорок три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
А.В.
Олексюк