Справа № 159/6688/14-ц
Провадження № 2/159/1558/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
23 грудня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області

під головуванням судді Окостень І.В.,

при секретарі Конашук М.А.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника органу опіки та
піклування Гупіка М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя
особа без самостійних вимог на стороні
відповідача Ковельський районний
відділ Управління Державної
міграційної служби України у
Волинській області (надалі -
Ковельський РВ УДМС), з участю Органу
опіки та піклування Виконавчого
комітету Ковельської міської ради, про
зняття з реєстрації місця проживання
дитини без згоди батька,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулася у
суд із позовом до ОСОБА_6 про з
реєстрації місця проживання спільної
дитини, сина ОСОБА_7, без згоди
відповідача. Вимогу обґрунтувала тим,
що у 2005 році розірвала шлюб із
відповідачем, син залишився проживати
з нею. Близько року вона разом із сином
ОСОБА_7 проживає не за зареєстрованим
місцем проживання на АДРЕСА_1. Там
дитини забезпечена належними умовами
проживання, навчається, відвідує
гуртки. Через відсутність реєстрації
місця проживання дитини у вказаному
населеному пункті вона позбавлена
можливості повною мірою забезпечити
інтереси дитини. Відповідач
відмовляється добровільно надати
згоду на зміну реєстрації місця
проживання дитини.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позов, просив його
задовольнити. Пояснив, що позивач після
розлучення з відповідачем створила
нову сім'ю, разом із сином ОСОБА_7, іншою
малолітньою дитиною, народженою у
новому шлюбі, проживає в помешканні
чоловіка у місті Луцьку. Проживаючи та
навчаючись у вказаному населеному
пункті без реєстрації місця
проживання, син сторін ОСОБА_8
позбавлений можливості повною мірою
реалізовувати свої права на
відвідування закладів культури,
охорони здоров'я тощо. Позивач бажає
зареєструвати місце проживання дитини
та своє місце проживання за фактичним
місцем проживання - у місті Луцьку.

Відповідач позов визнав та пояснив, що
не заперечував проти зміни реєстрації
місця проживання сина ОСОБА_7, але
позивач на надала йому доказів щодо
забезпечення дитини житлом у іншому
місці.

Представник органу опіки та піклування
не заперечував проти позову.

Третя особа подала заяву про слухання
справи у відсутності її представника.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову за
наявності для того законних підстав
суд ухвалює рішення про задоволення
позову. Визнання відповідачем позову
не суперечить вимогам цивільного
законодавства та відповідає інтересам
дитини сторін.

З копій свідоцтв про розірвання шлюбу,
про народження (серія НОМЕР_1 від 03
квітня 2006 року, серія НОМЕР_2 від 03
лютого 2004 року) встановлено, сторони у
справі перебували у зареєстрованому
шлюбі та ІНФОРМАЦІЯ_1 народили сина
ОСОБА_7. 30 серпня 2005 року шлюб між ними
розірвано, а у березні 2014 року позивач
втупила у новий шлюб.

Син сторін ОСОБА_8 та позивач
зареєстровані у АДРЕСА_1, але фактично
проживають разом з чоловіком позивача -
ОСОБА_9, у помешканні, належному
останньому в АДРЕСА_2; відповідач
зареєстрований та проживає за іншою
адресою. Вказані обставини визнані
сторонами та підтверджуються
матеріалами справи.

Згідно з довідкою Комунального закладу
«Луцький НВК ЗОШ І-ІІІ ступенів №22
Луцької міської ради» від 30 жовтня 2014
року №319 ОСОБА_8 навчається у 5 класі
вказаного навчального закладу.

Спору про визначення місця проживання
дитини між сторонами не має - дитина
проживає з матір'ю, але не за
зареєстрованим їх місцем проживання у
АДРЕСА_1. Відповідач відмовляється
добровільно надати згоду на зміну
реєстрації місця проживання дитини.

Статтею 29 Цивільного кодексу України
визначено, що місцем проживання
фізичної особи є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, придатне для
проживання в ньому, у відповідному
населеному пункті, в якому фізична
особа проживає постійно, переважно або
тимчасово. Місцем проживання фізичної
особи у віці від десяти до чотирнадцяти
років є місце проживання її батьків
(усиновлювачів) або одного з них, з ким
вона проживає, опікуна або
місцезнаходження навчального закладу
чи закладу охорони здоров'я тощо, в
якому вона проживає, якщо інше місце
проживання не встановлено за згодою
між дитиною та батьками
(усиновлювачами, опікуном) або
організацією, яка виконує щодо неї
функції опікуна.

Відносини щодо місця проживання
фізичної особи регулюються також
Законом України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» (надалі - Закон).
Цим Законом введений режим реєстрації
фізичних осіб при зміні місця їх
проживання або перебування.

Відповідно до статей 3, 13 указаного
Закону місцем проживання є
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік; реєстрацією - внесення
інформації до Єдиного державного
демографічного реєстру про місце
проживання або місце перебування особи
із зазначенням адреси, за якою з особою
може вестися офіційне листування або
вручення офіційної кореспонденції.
Щодо осіб, які не досягли 14-річного
віку, обмежується вільний вибір місця
проживання.

Статтею 6 Закону визнаний обов'язок
протягом десяти днів після прибуття до
нового місця проживання зареєструвати
місце проживання.

Таким чином, позивач має право
зареєструвати своє та дитини фактичне
місце проживання.

Згідно зі статтею 7 Закону зняття з
реєстрації місця проживання особи за
заявою законного представника
здійснюється за згодою інших законних
представників. Тобто, за відсутності
згоди іншого законного представника
дитини - ОСОБА_2 - позивач ОСОБА_4
позбавлена можливості зняти з
реєстрації дитину.

У ході розгляду справи встановлено, що
позивач та син сторін ОСОБА_8 тривали
час не проживають у АДРЕСА_1, а
проживають у АДРЕСА_2, де забезпечені
належною житловою площею. Ненадання
відповідачем згоди в реєстраційних
органах на зміну реєстрації місця
проживання дитини порушує передбачене
законом право дитини на реєстрацію
місця проживання.

Тому, суд приходить до висновку про
надання дозволу на зняття з реєстрації
місця проживання неповнолітнього
ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1, та
реєстрацію фактичного місця
проживання без письмової згоди батька
ОСОБА_2.

Отже, позов підлягає до задоволення.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню
понесені судові витрати у розмірі 243
грн. 60 коп.

На підставі ст. 29 ЦК України, ст. ст. 3, 6, 7,
11, 13 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», керуючись ст. ст.
10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Надати ОСОБА_4 дозвіл на зняття з
реєстрації місця проживання
неповнолітнього сина ОСОБА_8 за
адресою: АДРЕСА_1, та реєстрацію
фактичного місця проживання без
письмової згоди батька ОСОБА_2.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок
три) гривні 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий:І. В. Окостень