Справа № 360/1118/13-ц Головуючий у І
інстанції Додатко В.Д.Провадження №
22-ц/780/2525/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

26 травня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Журби С.О., Сержанюка
А.С.,

При секретарі - Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення
Бородянського районного суду
Київської області від 05 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
Бородянської селищної ради Київської
області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_6, Комунального підприємства
Київської обласної ради
«Бориспільське бюро технічної
інвентаризації», Реєстраційної служби
Бородянського районного управління
юстиції Київської області, третя особа:
ОСОБА_7, про визнання рішень селищної
ради незаконними, свідоцтв про право
власності на нерухоме майно
недійсними, зобов'язання знести гаражі
та усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою,-

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, пояснення сторін,
вивчивши матеріали цивільної справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о
в и л а:

До Бородянського районного суду
Київської області з вказаною позовною
заявою звернувся ОСОБА_5, мотивуючи її
тим, що йому на праві спільної
часткової власності належить 1/2
частина житлового будинку з надвірними
спорудами за АДРЕСА_1 Київська
область, яку він успадкував після
смерті своїх батьків - ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 року його
батька ОСОБА_9, він з своєю сім'єю
проживав у спадковій 1/2 частини
будинку, АДРЕСА_1 Київська область, та
користувався присадибною земельною
ділянкою площею 0,15 га.

Інша 1/2 частина житлового будинку з
надвірними будівлями належить на праві
власності ОСОБА_7, яку він придбав 16
жовтня 1998 року за договором
купівлі-продажу в ОСОБА_10

Згідно кадастрового плану
присадибної земельної ділянки при
будинковолодінні АДРЕСА_1 Київської
області, виготовленому приватним
підприємством «Умань-Земпроект»
восени 2012 року, її загальна площа
становить 0,1903 га. При цьому, площа
земельної ділянки іншого співвласника
будинковолодіння ОСОБА_11 складає 0,1157
га. Фактична площа його земельної
ділянки складає 0,0478 га. Також існує
частина земельної ділянки площею 0,0268
га. під гаражами, яка виділена
відповідачам.

Він не має жодних претензій до
ОСОБА_7, щодо земельної ділянки по
АДРЕСА_1 Київська область.

Бородянська селищна рада Київської
області своїми рішеннями порушила
його право на користування земельною
ділянкою, так як ні один з відповідачів
по справі жодним чином не погоджували з
ним можливість надання їм земельних
ділянок для будівництва гаражів.

Тому, він звернувся до суду з даним
позовом, який просив задовольнити.

Рішенням Бородянського районного
суду Київської області від 05 березня 2014
року позов задоволено.

Не погоджуючись з вище зазначеним
рішенням, ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
оскаржили його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі просили, рішення
Бородянського районного суду
Київської області від 05 березня 2014 року
скасувати, ухвалити по справі нове
рішення про відмову ОСОБА_5 в
задоволенні позовних вимог. Зазначили,
що при розгляді справи, судом першої
інстанції допущено порушення норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення Бородянського
районного суду Київської області від 05
березня 2014 року в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,

підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Матеріалами справи встановлено, що
згідно дубліката свідоцтва про право
на спадщину за законом від 13 жовтня 1984
року і свідоцтва про право на спадщину
за законом від 21 червня 2012 року,
посвідчених Бородянською районною
державною нотаріальною конторою
Київської області, ОСОБА_5, успадкував
після смерті своїх батьків 1/2 частину
житлового будинку з надвірними
будівлями за АДРЕСА_1

З витягу з будинкової книги та з
витягу про державну реєстрацію прав
КП КОР «Бородянське БТІ» від 23 липня
2012 року вбачається, що право власності
на 1/4 частину вище зазначеного
будинковолодіння за кожним із
свідоцтв зареєстровано Ірпінським
міжміським бюро технічної
інвентаризації 09 листопада 1984 року, та
КП КОР «Бородянське БТІ» 23 липня 2012
року, належить ОСОБА_5

Із змісту витягу про державну
реєстрацію прав КП КОР «Бородянське
БТІ» від 23 липня 2012 року за ОСОБА_7
зареєстровано право власності на 1/2
частину будинковолодіння по АДРЕСА_1
Київської області, яку він придбав 16
жовтня 1998 року за договором купівлі -
продажу житлового будинку у ОСОБА_12

Із свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 19 червня 1998 року,
посвідченого Бородянською районною
державною нотаріальною конторою
Київської області, вбачається, що
ОСОБА_10, успадкував 1/2 частину
будинковолодіння АДРЕСА_1 Київської
області, після смерті своєї бабусі
ОСОБА_13

З витягу із земельно - шнурової книги
колгоспу ім. Леніна, смт. Бородянка,
Київської області за 1987 - 1993 роки
вбачається, що за співвласниками
будинковолодіння АДРЕСА_1 Київської
області за ОСОБА_9 - батьком позивача,
значилася земельна ділянка площею 0,08
га., за ОСОБА_5 - 0,04 га. та за ОСОБА_13 - 0,07
га.

Як вбачається з архівної довідки
архівного відділу Бородянської
районної державної адміністрації
Київської області за № 01-24-275 від 20
вересня 2012 року, згідно спільного
рішення правління, парткому і профкому
колгоспу ім. Леніна в смт. Бородянка,
Київської області від 01 червня 1979 року,
ОСОБА_13 було виділено земельну ділянку
площею 0,07 га. біля будинку АДРЕСА_1,
Київської області, 1/2 частину якого
вона купила у гр. ОСОБА_14 за договором
купівлі - продажу житлового будинку
від 05 червня 1979 року .

З наявної в матеріалах справи копії
інвентаризаційної справи
будинковолодіння АДРЕСА_1 Київської
області вбачається, що загальна площа
присадибної земельної ділянки з
будівлями, станом на 10 серпня 1984 року з
конфігурацією всієї присадибної
земельної ділянки біля
будинковолодіння складає 0,1731 га.

З договору купівлі - продажу будинку
від 16 жовтня 1998 року, укладеного між
ОСОБА_10 та ОСОБА_7, вбачається, що у
фактичному користуванні
співвласників будинковолодіння
АДРЕСА_1 Київської області перебувала
земельна ділянка площею 1718 кв. м.

З Державного акту на право
приватної власності на землю Серії 1V-
КВ № 237838 від 06 липня 2000 року, за
ОСОБА_7 значиться на праві власності
земельна ділянка по АДРЕСА_1 Київської
області, площею 0,1157 га., з цільовим
призначенням, для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель.

Згідно кадастрового плану
присадибної земельної ділянки по
АДРЕСА_1 Київська обл, виготовленого ПП
«Умань Земпроект», загальна її площа
становить 0,1903 га. До її конфігурації
входять - земельна ділянка ОСОБА_7
площею 0,1157 га., земельна ділянка у
фактичному користуванні позивача
ОСОБА_5 - площею 0,0478 га., земельна
ділянка площею - 0,0268 га, зайнята
відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, та ОСОБА_6

Конфігурація земельної ділянки під
гаражами відповідачів площею 0,0268 га.
разом із схематичним планом земельної
ділянки житлового будинку ОСОБА_7, в
смт. Бородянка, Київської області,
виготовленого працівниками КП КОР
«Бородянське БТІ» станом на 24 квітня 2012
року площею - 1651 кв.м., фактично
відповідає конфігурації земельної
ділянки та її загальній площі - 0,1919
га. при будинковолодінні №310 по
АДРЕСА_1 Київської області, згідно
кадастрового плану, виговленому ПП
«Умань Земпроект».

З архівної довідки за № 01-24-273 від 20
вересня 2012 року архівного відділу
Бородянської районної державної
адміністрації Київської області
вбачається, що згідно рішення 2-ї сесії
23-го скликання від 19 червня 1998 року
Бородянської селищної ради Київської
області, ОСОБА_5, передано безкоштовно
в приватну власність земельну ділянку
по АДРЕСА_1 Київської області площею 0,12
га. з цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку та
ведення особистого селянського
господарства.

Виходячи з положень ст. 152 ЗК
України, держава забезпечує громадянам
та юридичним особам рівні умови
захисту прав власності на землю.
Власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь - яких порушень його прав
на землю. Захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом відновлення стану
земельної ділянки , який існував до
порушення прав, визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування,
застосування інших, передбачених
законом способів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5,
суд першої інстанції виходив з того, що
Бородянська селищна рада Київської
області в порушення вимог чинного
законодавства України прийняла
неправомірні рішення і здійснила
відповідачам передачу земельної
ділянки позивача, площею 0,0268 га., на
якій останні побудували гаражі і
перешкоджають позивачу в користуванні
його присадибною земельною ділянкою, а
також з того, що Бородянською селищною
радою Київської області, земельні
ділянки були виділені і передані
відповідачам в приватну власність з
порушенням передбаченого законом
порядку їх надання.

Проте, такі висновки Бородянського
районного суду Київської області
колегія суддів вважає помилковими, так
як вони не ґрунтуються на доказах.

Відповідно до ст. ст. 125, 126 ЗК України,
в редакції 2001 року, право власності на
земельну ділянку, а також право
простійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.
Право власності, користування
земельною ділянкою оформляється
відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

При ухваленні рішення по справі,
Бородянським районним судом Київської
області не прийнято до уваги те, що
позивачем не надано доказів про те, що
земельна ділянка, в таких розмірах, та в
таких межах, в яких він вказує, в
передбаченому законом порядку
надавалась йому в користування.

В ст. 19 ЗК України, в редакції 1990 року
вказано, що надання земельних ділянок
здійснюється за проектами відведення
цих ділянок.

Розробку проектів відведення
земельних ділянок, перенесення їх меж в
натурі (на місцевості) і виготовлення
документів, що посвідчують право
користування землею, здійснюють
державні та інші земелевпорядні
організації.

З ст. 22 ЗК України, в редакції 1990 року,
вбачається, що право власності на землю
або право користування наданою
земельною ділянкою, виникає після
встановлення землевпорядними
організаціями меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) і одержання
документа, що посвідчує це право.

Аналогічна норма міститься і в ч. 3 ст.
126 ЗК України, в редакції 2001 року, якою
також передбачено, що право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчується державним актом на право
постійного користування земельною
ділянкою.

З аналізу зазначених норм
вбачається, що документом, який
посвідчує право постійного
користування земельною ділянкою є
державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою.

За правилами ст. 22 ЗК України, в
редакції 1990 року, приступати до
використання земельної ділянки, в тому
числі на умовах оренди, до встановлення
меж цієї ділянки в натурі (на
місцевості) і одержання документа, що
посвідчує право власності або право
користування землею забороняється.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що ОСОБА_5 не надано належних та
допустимих доказів про те, що він є
належним землекористувачем земельної
ділянки в тих межах та розмірах, в яких,
земельна ділянка надавалась йому в
користування.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідачам, відповідно до рішень
Бородянської селищної ради Київської
області, для будівництва гаражів по
АДРЕСА_1 Київської області, були
виділені земельні ділянки.

З характеристик земельних ділянок
вбачається, що земельні ділянки
відводяться відповідачам за рахунок
земель загального користування
Бородянської селищної ради Київської
області.

Підстав вважати, що відповідачі,
заволоділи частиною земельної ділянки
позивача, площею 0,0268 га. та встановили
на ній гаражі, чим перешкоджають в
користуванні належною позивачу
присадибною земельною ділянкою у
колегії суддів не має так як доказів
про це ОСОБА_5 не надано.

Посилання ОСОБА_5 на те, що доказом
цьому є приєднана ним до уточненої
позовної заяви копія кадастрового
плану земельної ділянки виготовленого
ПП «Умань-Земпроект» із графічним
зображенням ним земельної ділянки під
розміщеними гаражами відповідачів та
приєднаної частини земельної ділянки
ОСОБА_15 не може бути прийнято до уваги,
так як з вказаної копії кадастрового
плану не можливо зробити висновок про
те, що відповідачами побудовані гаражі
на належній позивачу земельній
ділянці.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, необхідно задовольнити,
а рішення Бородянського районного суду
Київської області від 05 березня 2014 року
скасувати, ухвалити по справі нове
рішення про відмову ОСОБА_5 в
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Бородянського районного
суду Київської області від 05 березня 2014
року скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову

ОСОБА_5 до Бородянської селищної ради
Київської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, Комунального
підприємства Київської обласної ради
«Бориспільське бюро технічної
інвентаризації», Реєстраційної служби
Бородянського районного управління
юстиції Київської області, третя особа:
ОСОБА_16, про визнання рішень селищної
ради незаконними, свідоцтв про право
власності на нерухоме майно
недійсними, зобов'язання знести гаражі
та усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: