Справа № 163/3371/14-ц
Провадження № 2-о/163/64/14
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2014 року Любомльський
районний суд Волинської області в
складі:

головуючого судді - Павлуся О.С.,

при секретарі Семенюк К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Любомль цивільну
справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа Управління
пенсійного фонду у Любомльському
районі Волинської області, про
встановлення факту перебування
фізичної особи на утриманні, -

В С Т А Н О В И В:

19 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із заявою в якій просить
встановити факт перебування її на
утриманні ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Свої вимоги заявниця, обґрунтовує тим,
що з 23.04.1967 року перебувала у шлюбі з
ОСОБА_2, та проживала з ним спільно до
дня його смерті. ІНФОРМАЦІЯ_1 року її
чоловік помер. До смерті чоловіка вона
знаходилася на його утриманні.
Щомісячне довічне грошове утримання,
яке її чоловік отримував як суддя у
відставці, на день його смерті складало
4236 гривень 73 копійки, а пенсія заявниці
- 1070 гривень 35 копійок, якої після
сплати комунальних платежів, вистачає
лише на мінімальні потреби для
проживання. Заявниця являється
інвалідом ІІІ групи, та змушена
купувати життєво необхідні медичні
препарати, та звертатися до медичних
закладів для лікування. У зв'язку з
викладеним змушена звернутися до суду
для встановлення факту перебування на
утриманні чоловіка.

Заявник в судове засідання не
з'явилась, подала заяву, в якій просила
справу слухати в її відсутності,
вказала, що заявлені вимоги підтримує в
повному обсязі.

Представник Управління пенсійного
фонду у Любомльському районі
Волинської області в судове засідання
не з`явився, надав заяву про розгляд
справи без його участі, не заперечує
проти задоволення заяви ОСОБА_1 про
встановлення факту перебування на
утриманні чоловіка.

Дослідивши письмові докази у справі,
суд прийшов до висновку, що заява
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Пунктом 2 частини 1 статті 256 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає справи
про встановлення факту перебування
фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо
встановлення вищевказаного факту суд
приймає до уваги п.8 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5
«Про судову практику у справах про
встановлення фактів, що мають
юридичне значення», де передбачено, що

встановлення факту перебування особи
на утриманні померлого має значення
для одержання спадщини, призначення
пенсії або відшкодування шкоди, якщо
допомога, яка надавалась, була для
заявника постійним і основним
джерелом засобів до існування.
Одержання заявником

заробітку, пенсії, стипендії, інших
доходів не є підставою для відмови у
встановленні факту перебування на
утриманні, коли суд встановить, що
основним і постійним джерелом засобів
до існування була для заявника
допомога з боку особи, яка надавала
йому утримання.

З копії свідоцтва про шлюб (а.с.5), копії
свідоцтва про смерть (а.с.4) вбачається,
що заявниця ОСОБА_1 перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 23
квітня 1967 року до часу його смерті,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що право на
пенсію в разі втрати годувальника
мають непрацездатні члени сім'ї
померлого годувальника, які були на
його утриманні (стаття 38). Частиною 1
статті 38 цього Закону передбачено, що
члени сім'ї померлого вважаються
такими, що були на його утриманні, якщо
вони були на його повному утриманні або
одержували від нього допомогу, яка була
для них постійним і основним джерелом
засобів до існування.

На підставі статті 36 Закону України
«Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування» пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається:
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні. До членів сім'ї, які
вважаються такими, що були на утриманні
померлого годувальника, відносяться
особи, зазначені в частині другій цієї
статті, якщо вони: 1) були на повному
утриманні померлого годувальника; 2)
одержували від померлого годувальника
допомогу, що була для них постійним і
основним джерелом засобів до
існування. Члени сім'ї померлого
годувальника, для яких його допомога
була постійним і основним джерелом
засобів до існування, але які й самі
одержували пенсію, мають право, за
бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з
втратою годувальника.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 на момент смерті отримував
щомісячне довічне грошове утримання,
яке складало 4236 гривень 73 копійки.

Заявник ОСОБА_1 на момент смерті ОСОБА_2
не працювала, будучи інвалідом ІІІ
групи, і отримувала пенсію в розмірі 1070
гривень 35 копійок, що підтверджується
довідкою Управління пенсійного фонду у
Любомльському районі Волинської
області. Після смерті ОСОБА_2
матеріальне становище заявниці значно
погіршилося, оскільки заявник
одержувала від чоловіка допомогу, яка
була постійним і основним джерелом
засобів до існування, тобто фактично по
день смерті заявник знаходилась на
його утриманні.

За таких обставин, суд вважає, що наявні
усі підстави для встановлення факту
перебування ОСОБА_1 на утриманні
померлого чоловіка ОСОБА_2, оскільки
судом встановлено, що постійним і
основним джерелом засобів до існування
для заявника була допомога з боку
померлого чоловіка.

Встановлення даного факту має для
заявника юридичне значення і потрібне
для оформлення пенсії у зв'язку з
втратою годувальника.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
10, 11, 60, 131, 208-209, 212-215, 234-235, 256-259 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту
перебування фізичної особи на
утриманні - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 на
утриманні свого чоловіка ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Любомльський районний суд
Волинської області шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Любомльського районного суду
Павлусь О.С.