Справа № 157/741/14-ц
Провадження №2/157/195/14
РІШЕННЯ

Іменем України

03 червня 2014 рокумісто
Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд
Волинської області

в складі: головуючого - судді
Гончарука О.Н.,

за участю секретаря - Раковець
Р.М.,

позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті
Камені-Каширському цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання малолітньої
дитини

установив:

У поданій до суду позовній заяві
позивачка зазначає, що за час
перебування у шлюбі, який рішенням
Камінь-Каширського районного суду від
22 липня 2011 року було розірвано, у них
ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_3.

Після розлучення вона з сином
стала проживати окремо від відповідача
у своїх батьків.

Так як відповідач матеріальної
допомоги на утримання дитини не надає
та у добровільному порядку надавати її
відмовляється, ніде офіційно не працює,
однак виїжджає на сезонні роботи і має
нерегулярний мінливий дохід, просить
суд постановити рішення, котрим
стягувати з нього в її користь на
утримання сина аліменти у розмірі 500
грн. щомісячно, до досягнення ним
повноліття, починаючи з дня
пред'явлення позову до суду.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала повністю з
підстав, які зазначені в позовній
заяві.

Відповідач позовні вимоги визнав
частково та пояснив, що він ніде не
працює, а тому неспроможний сплачувати
аліменти у визначеному позивачкою
розмірі. Просить його зменшити до
мінімального розміру встановленого
законодавством.

Позовні вимоги підлягають до
часткового задоволення.

Судом встановлено, що заочним рішенням
Камінь-Каширського районного суду від
22 липня 2011 року укладений сторонами 25
травня 2008 року шлюб розірвано (а.с.5).

Як вбачається з свідоцтва про
народження (а.с.3), довідки
Раково-Ліської сільської ради №1261 від
21 травня 2014 року (а.с.7), ІНФОРМАЦІЯ_3 у
сторін народився син ОСОБА_3, який на
даний час проживає разом із матір'ю.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН
про права дитини від 20
листопада 1989 року, яка ратифікована
Постановою Верховної Ради України №
789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула
чинності для України 27 вересня 1991 року,
держава визнає право кожної дитини на
рівень життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідач, про що сам фактично визнав
суду, цього свого батьківського
обов'язку щодо неповнолітнього сина не
виконує. На утримання останнього ним у
2014 році, тобто протягом п'яти місяців,
було передано позивачці 50 доларів США.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181
СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до положень ст. 183 згаданого
Кодексу розмір аліментів визначається
у частці від заробітку (доходу) матері,
батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або
одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення (ч.1
ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру
аліментів у частках до заробітку
(доходу) або у твердій сумі
визначаються з урахуванням як положень
ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.
183, 184 цього Кодексу.

Зважаючи на відсутність у
відповідача систематичного офіційного
доходу, що не дає змоги відстежити та
проконтролювати його розмір, суд на
підставі ст.184 ч.1 СК України доходить до
висновку про необхідність визначення
розміру аліментів в твердій грошовій
сумі, як це просить позивачка.

Враховуючи відсутність даних про
незадовільний стан здоров'я
відповідача, відсутність у нього інших
утриманців, суд з врахуванням розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, який становить 1032 грн.,
визначає аліменти в розмірі 450 грн.
щомісячно, вважаючи, що відповідач
спроможний їх сплачувати та що такий
розмір буде достатнім для задоволення
розумних матеріальних потреб дитини.

Відсутність у нього постійного
заробітку не звільняє його від
обов'язків матеріально утримавати
дитину.

На підставі ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України суд
допускає рішення в частині стягнення
аліментів в розмірі суми платежу за
один місяць до негайного виконання.

Відповідно до ст.88 ЦПК України,
суд стягує з відповідача в користь
держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 81, 88, 209, 212,
214-215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, ст.ст. 141, 180,
182, 184, 191 СК України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця села Раків Ліс
Камінь-Каширського району, на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 450
(чотириста п'ятдесят) гривень
щомісячно, до досягнення ним
повноліття, починаючи з 23 травня 2014
року.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь
держави 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць в розмірі 450 (чотириста
п'ятдесят) гривень підлягає до
негайного виконання і може бути
оскаржено до судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Волинської області шляхом подачі
апеляційних скарг через
Камінь-Каширський районний суд в 10-ти
денний строк з дня його проголошення.

Головуючий: О. Н. Гончарук