справа № 462/8684/14-ц
УХВАЛА

19 грудня 2014 року
м.Львів

Суддя Залізничного районного суду
м.Львова Колодяжний С.Ю., вивчивши
матеріали цивільної справи за позовом
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в інтересах якого діє
матір ОСОБА_3, до Львівського
комунального підприємства «Граніт» та
Львівської міської ради про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

встановив:

Позивачі звернулися в суд з позовом, в
якому просять стягнути з ЛКП «Граніт»
матеріальну шкоду у розмірі 1000 грн. та
10000 грн. моральної шкоди на користь
ОСОБА_1 та 1000 грн. матеріальної шкоди та
10000 грн. моральної шкоди на користь
ОСОБА_2

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до
позовної заяви додається документ, що
підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч.2 ст.79 ЦПК України розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Згідноч.3 ст.6 Закону України «Про
судовий збір» за подання позовної
заяви, що має одночасно майновий і
немайновий характер, судовий збір
сплачується за ставками, встановленими
для позовних заяв майнового та
немайнового характеру.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України
«Про судовий збір» судовий збір за
подання до суду позовної заяви
майнового характеру становить 1
відсоток ціни позову, але не менше 0,2
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати, що на час подачі
позовної заяви складало відповідно 243,60
грн. та 3654 грн., а за подання позовної
заяви немайнового характеру - 0,2
розміру мінімальної заробітної плати,
тобто 243,60 грн.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивачі просять стягнути з
відповідача – ЛКП «Граніт»
матеріальну шкоду в розмірі по 1000 грн.
на користь кожного з позивачів, а також
моральну шкоду, відтак ними заявлено
вимоги, що мають одночасно майновий і
немайновий характер. З огляду на
вказані вимоги закону, за подання
даного позову позивачам належить
сплатити судовий збір в розмірі 487,20
грн. (243,60 + 243,60), тоді як ними подано
квитанцію про сплату судового збору
лише в сумі 243,60 грн. Таким чином,
доплаті підлягає судовий збір у
розмірі 243,60 грн.

Згідно із п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України,
позовна заява повинна містити
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, на яку покликається
позивач. Як вбачається із роз’яснень,
даних в п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» у позовній заяві про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди має бути зазначено, в чому
полягає ця шкода, якими неправомірними
діями чи бездіяльністю її заподіяно
позивачеві, з яких міркувань він
виходив, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується. При
недотриманні позивачем зазначених
вимог настають наслідки, передбачені
ст. 121 ЦПК України. Суд, зокрема, повинен
з’ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Разом з тим, як вбачається з позовної
заяви, в такій позивачами не зазначено,
з яких міркувань вони виходили,
визначаючи розмір шкоди матеріальної і
моральної шкоди, та не вказано, якими
саме доказами це підтверджується.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Зі змісту ст.15 ЦК
України вбачається, що кожна особа має
право на захист свого цивільного права
лише у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

Разом з тим, із викладеного в позовній
заяві в цілому є незрозумілим, які саме
права чи інтереси позивачів порушені,
невизнані чи оспорювані вказаним у
позовній заяві відповідачем
–Львівською міською радою, оскільки
позовні вимоги заявлені лише до ЛКП
«Граніт».

У відповідності до ст.121 ЦПК України
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених в ст.ст. 119, 120 цього Кодексу,
або не сплачено судовий збір
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що
позовна заява не відповідає вимогам
ст.119 ЦПК України, то таку слід залишити
без руху і надати позивачам строк, який
не може перевищувати п'яти днів з дня
отримання ними ухвали, для усунення
вказаних недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, –

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в
інтересах якого діє матір ОСОБА_3, до
Львівського комунального підприємства
«Граніт» та Львівської міської ради
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди – залишити без руху.

Позивачі мають право протягом строку,
який не перевищує п’яти днів з дня
отримання ними ухвали, усунути
недоліки позовної заяви. Якщо позивачі
усунуть зазначені недоліки позовної
заяви у визначений ухвалою строк, вона
вважається поданою в день первісного
її подання до суду, в противному
випадку - вважатиметься неподаною і
буде повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

Оригінал ухвали.