Справа № 463/456/14
Головуючий у 1 інстанції: Лакомська Ж.І.
Провадження № 22-ц/783/7358/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Тропак О.В.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 03 вересня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_4, треті особи - АТ "Ощадбанк" в
особі філії - Львівське облуправління
АТ "Ощадбанк", ПАТ "Державний ощадний
банк України", ПАТ "Агенство по
рефінансуванню житлових кредитів" про
поділ спільного майна подружжя.

Оскаржуваним рішенням позову
задоволено, поділено майно, що є
об"єктом права спільної сумісної
власності подружжя, таким чином:

виділено позивачу ОСОБА_2 у власність 1/2
ідеальну частину квартири АДРЕСА_1.

виділено відповідачу ОСОБА_4 у
власність 1/2 ідеальну частину квартири
АДРЕСА_1.

Рішення в апеляційному порядку
оскаржила ОСОБА_4, вважає, що рішення
суду ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
при неповно з'ясованих обставинах, що
мають значення для справи, а висновки
суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Покликається на те,
що відповідно до ч.1 ст.69 СК України не
передбачено можливість поділу частини
майна подружжя, так як поділу може
підлягати лише все майно подружжя, яке
їм належить, а не його частина. При
поділі майна враховуються також борги
подружжя та правовідносини за
зобов"язаннями, що виникли в інтересах
сім"ї. Крім цього, апелянт вказує, що суд
першої інстанції дійшов до невірного
висновку про належність спірної
квартири сторонам, як подружжю, на
праві спільної сумісної власності,
оскільки квартира АДРЕСА_1 була
придбана нею 05.06.2012 року на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_5 та
підтверджується витягом про державну
реєстрацію прав. З наведених підстав
просить оскаржуване рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_4 на підтримання доводів
апеляційної скарги, заперечення
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 щодо
задоволення апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 та визнаючи
за позивачем та відповідачкою ідеальні
частки подружжя в розмірі по ? без його
реального поділу, суд першої інстанції
виходив з того, що спірна квартира
АДРЕСА_1 є майном набути подружжям за
час шлюбу, а частки подружжя відповідно
до ст. 60 СК України є рівними.

Однак погодитись з таким висновком
суду не можна з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 69 Сімейного кодексу
України дружина і чоловік мають право
на поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності. Майно,
набуте подружжям за час шлюбу, на
підставі ст.60 Сімейного кодексу
України та ст.368 Цивільного кодексу
України, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності.

На підставі ст.70 Сімейного кодексу
України у разі поділу майна, що є
об"єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1
вбачається, що 04.06.2011 р. міським
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції було зареєстровано шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_4, якій після реєстрації
шлюбу присвоєно прізвище «ОСОБА_4».

З договору купівлі - продажу квартири
від 05 червня 2012 року, посвідченого
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
вбачається, що спірна квартира АДРЕСА_1
була придбана ОСОБА_4 під час
перебування в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_2, право власності на квартиру
зареєстроване за ОСОБА_4

Спірна квартира була придбана ОСОБА_4
за рахунок кредитних коштів, що
підтверджується копією договору про
іпотечний кредит №2233-2058 від 05 червня 2012
р, укладеного між ПАТ «Державний
ощадний банк України» та відповідачкою
ОСОБА_4, за умовами якого вона отримала
в кредит грошові кошти в сумі 241000 грн., з
встановленою процентною ставкою
терміном до 05 червня 2032 року, на
придбання квартири за договором
купівлі - продажу від 05 червня 2012 року,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Для забезпечення виконання
зобов»язань за договором іпотечного
кредиту між ПАТ «Державний ощадний
банк України» та ОСОБА_4, 05 червня 2012
року, було укладено іпотечний договір
посвідчений приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_5,за умовами якого
передала банку в іпотеку спірну
квартиру.

Крім, того з метою забезпечення
виконання зобов»язань за договором про
іпотечний кредит №2233-2058 від 05 червня 2012
р., між ПАТ «Державний ощадний банк
України» та ОСОБА_2 було укладено
договір поруки №2233-2058/1 від 05 червня 2012
р., за умовами якого позивач ОСОБА_2
зобов»язався перед кредитором в
повному обсязі за своєчасне та повне
виконання ОСОБА_4, як боржником
зобов»язання за наведеним вище
договором про іпотечний кредит.

Позивач ОСОБА_2 дав згоду своїй дружині
ОСОБА_4 на отримання кредиту та на
передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_1,
набутої ними під час перебування у
шлюбі, що підтверджується його
письмовою заявою.

Враховуючи вищезазначені обставини
суд першої інстанції вірно встановив,
що спірна квартира АДРЕСА_1 є майном,
набутим подружжям за час шлюбу, так як
шлюб між позивачем та відповідачем
було зареєстровано 04 червня 2011 року, а
спірна квартира придбана
відповідачкою 05 червня 2012 року, а
відтак є спільною сумісною власністю
подружжя.

Разом з тим, як вбачається з договору
купівлі - продажу квартири, укладеного
між ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, з однієї
сторони та ОСОБА_4, з другої сторони,
спірна квартира була придбана за 321400
грн.

Згідно з договором про іпотечний
кредит №2233-2058 від 05 червня 2012 р,
укладеного між ПАТ «Державний ощадний
банк України» та відповідачкою ОСОБА_4,
предметом договору були грошові кошти
в сумі 241000.00 грн. для придбання квартири
АДРЕСА_1.

Рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 02.09.2014 р., яке набрало
законної сили, підтверджується
розірвання шлюбу між сторонами, а також
встановлено, що сторони не проживають
разом з вересня 2013 року, а відтак
зазначена обставина з врахуванням
положень ч.3 ст. 60 СК України
доказуванню не підлягає.

З довідки ПАТ «Державний ощадний банк
України» від 05.12.2014 р. №34-15 вбачається,
що за період з 05.06.2012 р. до 05.11.2014 р.
сплачено: 62001.23 - відсотки за
користування кредитними коштами, 10274.78
грн. - основний борг, залишок по кредиту
становить 230725.22 грн.

Згідно з роз»ясненнями пунктів 23, 24
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21.12.2007 р. №11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» при поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов»язаннями, що
виникли в інтересах сім»ї.

Враховуючи встановлені судом
обставини даної справи, при поділі між
колишнім подружжям спірної квартири,
кредит за яку виплачений лише частково,
на думку колегії суддів поділу
підлягає лише та частина квартири,
кредит за яку вже виплачений. Саме ця
частина квартири і буде спільною
сумісною власністю колишнього
подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4

За період з 05.06.2012 р. до вересня 2013 року,
коли сторони ще проживали разом, було
сплачено основний борг по кредиту в
розмірі 4812.30 грн.

Крім цього, сторони за придбану
квартиру розраховувалися, крім
кредитних коштів, коштами в сумі 80400
грн., які є їх спільними коштами. А
відтак, за рахунок спільних коштів
сторонами було сплачено за придбання
спірної квартири 85212.30 грн.

Розмір частки квартири, яка була
сплачена сторонами станом на вересень
2013 року, становить 0.26512 (85212.30 : 321400), а
відтак розмір частки ОСОБА_2 становить
0,13256 або 13/100.

Зважаючи на те, що договір іпотечного
кредиту №2233-2058 від 05.06.2012 р., укладався
між ПАТ «Державний ощадний банк
України» та ОСОБА_4, яка є
позичальником, а тому обов»язок по
поверненню кредитних коштів та
відсотків за користування кредитними
коштами за умовами договору покладено
саме на ОСОБА_4

Твердження представника позивача про
те, що сплативши кредит та проценти за
користування кредитними коштами
ОСОБА_4 матиме право звернутися до
ОСОБА_2 з позовом про часткову
компенсацію сплачених коштів, не дають
підстав для висновку про визнання за
кожним із колишнього подружжя права
власності на спірну квартиру в розмірі
? частки. На думку колегії суддів тому
із колишнього подружжя, хто
продовжуватиме сплачувати кредит,
повинно належати право власності на
решту частку квартири.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_2 не
звертався ні до ПАТ «Державний ощадний
банк України», ні до ПАТ «Агенство по
рефінансуванню житлових кредитів», ні
до відповідачки з пропозицією
переведення на нього прав боржника, а
також те, що в матеріалах справи
відсутня згода ПАТ «Державний ощадний
банк України», ПАТ «Агенство по
рефінансуванню житлових кредитів» на
заміну боржника, і обов»язок по
виконанню зобов»язань за договором
іпотечного кредиту покладено саме на
відповідачку ОСОБА_4, а відтак за нею
слід визнати право власності на
ідеальну частку в розмірі 87/100 частин
спірної квартири.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, який
критично оцінив доводи відповідачки
про те, що вона придбала спірну
квартиру за свої власні кошти, отримані
від продажу 08.10.2011 р. квартири АДРЕСА_2,
оскільки відповідачкою всупереч
вимогам ст. ст. 10, 11 ЦПК України не
надано належних та допустимих доказів,
що саме отримані кошти від реалізації
цієї квартири були затрачені на
придбання спірної квартири.

З урахуванням вищезазначеного, у
зв»язку з неповним з»ясуванням судом
першої інстанції обставин справи,
недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідністю
висновків суду обставинам справи,
неправильним застосуванням норм
матеріального права, оскаржуване
рішення суду з врахуванням вимог ч. 1 ст.
309 ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням судом апеляційної
інстанції нового рішення.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313,
314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Личаківського районного суду
м.Львова від 03 вересня 2014 року -
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позов ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Поділити квартиру АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
13/100 ідеальних часток, за ОСОБА_4 право
власності на 87/100 ідеальних часток у
праві спільної власності на квартиру
АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням апеляційного суду
законної сили.

Головуюча:
Шеремета Н.О.

Судді:
Зверхановська Л.Д.

Тропак О.В.