Справа № 638/9925/14-ц
Провадження № 2/638/4393/14
У Х В А Л А

28 липня 2014
року

м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м.
Харкова Цвіра Д.М. розглянувши заяву
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
про забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3 про визнання права
власності на ? частку гаражного боксу №
885, який розташований за адресою: м.
Харків, вул. Білогорська, 92-Б .

Ухвалою судді від 28.07.2014 року у
вищезазначеній справі відкрито
провадження .

Одночасно з позовною заявою,
представник позивача подав заяву про
забезпечення позову, в якій просить суд
вжити заходи забезпечення позову та
заборонити 8-й Державній нотаріальній
конторі вчиняти нотаріальні дії щодо
гаражного боксу № 885, який розташований
за адресою: м. Харків, вул. Білогорська,
92-Б

В обґрунтування заяви про забезпечення
позову представник позивача зазначив,
що на цей час гаражний бокс входить до
складу спадщини, що відкрилась після
смерті ОСОБА_4, спадкова справа
відкрита 8-ю Державною нотаріальною
конторою м. Харкова

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає за необхідне відмовити у
задоволенні вимог заяви про
забезпечення позову, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України
забезпечення позову допускається, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 2006
року N 9 "Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову", забезпечення
позову - це сукупність процесуальних
дій, які гарантують виконання рішення
суду в разі задоволення позовних вимог.
Точне і неухильне додержання судами
України норм чинного законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову
є необхідною умовою здійснення завдань
цивільного судочинства, які полягають
у справедливому, неупередженому та
своєчасному розгляді й вирішенні
цивільних справ із метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови
передбачено, що, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Підстав, які свідчать про те, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду судом не
встановлено, у зв’язку з чим суд дійшов
висновку про те, що заява про
забезпечення позову є не обґрунтованою
та безпідставною, а тому не підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України,
суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
про забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про визнання права власності -
відмовити.

Копію ухвали направити позивачу
та представнику позивача.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в п`ятиденний строк
з дня винесення ухвали. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п`яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя -
Д.М.Цвіра