Справа № 645/438/13- ц
Провадження №
28 травня 2014 року Фрунзенський
районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Сілантьєвої Е.Є.
секретарі - Курбатовій А.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до Харківської міської
ради, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківської області, Відділ державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції про встановлення факту
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки та про визнання права власності
за набувальною давністю,
Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просила встановити
факт проживання ОСОБА_5 однією сім'єю
без шлюбу з ОСОБА_6 з початку 1968 року по
02 лютого 1980 року, а також просила
визнати за нею за набувальною давністю
право власності на квартиру АДРЕСА_1, що
складається із приміщень коридору літ.
« 2-1», площею 4,8 кв.м., приміщень кухні
літ. « 2-2», площею 10,2 кв.м., приміщень
вбиральні літ. « 2-3», площею 4,0 кв.м.,
приміщень житлової кімнати літ. « 2-4»,
площею 8,7 кв.м., приміщень житлової
кімнати літ. « 2-5», площею 6, 4 кв.м.,
приміщень житлової кімнати літ. « 2-6»,
площею 19,6 кв.м., приміщень житлової
кімнати лі. « 2-7», площею 10.6 кв.м.,
приміщень кладової літ. « 2-8», площею 3, 3
кв.м., приміщень прихожої літ. « 2-9»,
площею 8,9 кв.м., приміщень коридору літ.
« 2-10», площею 7,1 кв.м., - загальною площею
83,6 кв.м., а також на допоміжні прибудови:
підвал літ. «Б», гараж літ. «В», сараї
літ. «Е», «Ж», «З», «И», що знаходяться на
земельній ділянці площею 1246 кв.м за
вказаною адресою. В обґрунтування
заявлених позовних вимог зазначила
наступне: матір позивача, ОСОБА_6
постійно була зареєстрована у АДРЕСА_1,
де почала мешкати з початку 1968 року у
цивільному шлюбі з ОСОБА_5, з яким
зареєструвала шлюб 02 лютого 1980 року.
Матір позивача була зареєстрована у
спірному будинку з 25 травня 1970 року.
Позивач зазначає, що вона народилась
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, та у неї у свідоцтві
про народження вказано: мати - ОСОБА_7, а
батько - ОСОБА_5 Також позивач
зазначила, що її мати та батько мешкали
разом з 1968 року, вели сумісне
господарство, у них народилась дитина,
позивач по справі, разом будували новий
будинок, та у 1980 році зареєстрували
офіційно шлюб. ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Встановлення факту
проживання ОСОБА_5 однією сім'єю з
ОСОБА_7 необхідне позивачу для
визначення частки матері у спільно
нажитому майні. Позивач також
зазначила, що після смерті батька, мати
та позивач продовжували проживати у
спірному будинку та користувались
допоміжними прибудовами. Позивач
вказала, що квартира АДРЕСА_1 належить
на праві власності ОСОБА_3 на підставі
рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 26.11.2008 року. ОСОБА_3 разом
зі своїм рідним братом ОСОБА_5
побудував новий будинок замість
знесеного за адресою: АДРЕСА_1, - та
більше ніж 20 років мешкає у своїй
частині будинку. Будинок та надвірні
будівлі перебувають у технічно
справному стані. Спору між сторонами з
приводу будинку немає. Згідно із
технічним висновком про стан
будівельних конструкцій спірного
житлового будинку літ. "А-1" , що наданий
за договором № 15491 у 2008 році, даний
будинок має задовільні будівельні
конструкції, будівельні роботи
виконані на 100%, а його експлуатація
разом із допоміжними будівлями можлива
після погодження із службами міста у
встановленому законом порядку, що й
було зроблено. виконані усі вимоги щодо
погодження подальшої експлуатації
спірної будівлі, яка складається із
двох квартир. Житлова будівля нічиїх
прав не порушує. Позивачка ОСОБА_8 за
адресою спірної будівлі була
зареєстрована 25.05.1970 р., тобто
користувалася цим домоволодінням
поруч з ОСОБА_5 більш ніж встановлені
законом десять років, а конкретніше, на
час подання цього позову, - 42 роки
безперервно, та продовжує ним
користуватися приміщеннями квартири
АДРЕСА_1 добросовісно, відкрито.

У судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в
повному обсязі та просила їх
задовольнити.

У судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_9, підтримав позовні
вимоги та пояснив, що з початку 1968 року
до 02.02.1980р., впродовж майже дванадцяти
років, мати позивачки ОСОБА_6 з ОСОБА_5
перебували у фактичних шлюбних
відносинах. Під цей час вони вели
спільне господарство, мали спільний
сімейний бюджет, за кошти якого
придбали спільне майно, ремонтували, а
потім побудували новий будинок замість
зруйнованого по АДРЕСА_1 Батько
позивачки помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.
Після смерті батька її матір ОСОБА_8
продовжувала проживати за тією ж
адресою разом зі позивачкою та її
сином. У 1981 році батьками позивачки за
спільні кошти, спільними зусиллями і
діями було побудовано новий будинок
літ. "А-1 " з надвірними будівлями,
вказане будівництво даного житлового
будинку в цілому узгоджено з усіма
відповідними службами міста, у
вказаному будівництві, позивачка також
приймала участь особисто. Після смерті
батька позивачки, житловий будинок
зазнав капітального покращення
зусиллями ОСОБА_8 та ОСОБА_1 Також,
представник зазначив, що після смерті
ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 фактично
прийняли спадщину, оскільки постійно
проживали з ним поруч за життя та
звернулися до ХДНК із письмовими
заявами про прийняття спадщини. Звідна
сестра позивачки - ОСОБА_4 є
спадкоємицею за заповітом після смерті
спільного батька ОСОБА_5 але вона,
беручи участь у цивільній справі №
2-564/2008р. за позовом ОСОБА_3. визнала його
позов в частині визнання за ним права
на квартиру АДРЕСА_1 у спірному будинку,
хоча померлому батькові належало право
на її частину як спадкоємцеві за
законом після смерті його власної
матері їх бабці ОСОБА_10, чим практично
відмовилась від частки спадку, а тому
слід вважати, що вона відмовились від
прийняття спадщини в цілому, оскільки
ОСОБА_3 визнавав своє право власності
на квартиру АДРЕСА_1 до порядку
спадкування.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1,
яка була допитана в якості свідка,
пояснила, що вона народилася в м.
Харкові та проживала за адресою
АДРЕСА_1 в старому будинку разом з
батьками, який був знесений та на його
місці побудували новий. Коли вона
народилася батьки не перебували в
зареєстрованому шлюбі, але вони
проживали разом як сім'я, вели спільне
господарство. В 1980 році її батьки
зареєстрували шлюб. Коли будували
новий будинок, вона також приймала
участь. Приблизно з 2010 року и по
теперішній час в будинку були поміняні
вікна, двері, система опалення. Будинок
поділений на дві частини, в одній
проживає дядько позивача ОСОБА_3, а в
іншій проживає позивачка. В поліпшенні
житлових умов частини будинку
позивачки, приймала участь вона та її
мати ОСОБА_8 Заповіт був складений на
позивачку та її сестру. Спадщину
прийняла її мати ОСОБА_8 та вона ОСОБА_1,
інших спадкоємців не було.

У судовому засідання представник
ОСОБА_4 - ОСОБА_12 заперечувала проти
задоволення позову та пояснила, що 1/2
частина АДРЕСА_1 належала ОСОБА_5 на
підставі рішення народного суду
Московського району м. Харкова від
08.02.1968 року, а 1/2 частина АДРЕСА_1
належала ОСОБА_13 на підставі рішення
народного суду Московського району м.
Харкова від 08.02.1968 року. Договором від
24.12.1968 року між співвласниками ОСОБА_13
та ОСОБА_5 було укладено договір
про порядок користування будинком та
земельною ділянкою. 07.12.2001 року ОСОБА_5
було зроблено заповіт, посвідчений
державним нотаріусом 12-ї ХДНК
Товстолужською О.В., р.№3-1427, яким він на
випадок його смерті зробив
розпорядження та всю належну йому на
праві власності частину житлового
будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною
надвірних будівель, він заповідав
своїм донькам - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_1, 1969 р.н., в рівних частках кожній.
Після смерті ОСОБА_5 у встановлений
законом шестимісячний термін з заявою
про прийняття спадщини звернулись
ОСОБА_4 - донька, ОСОБА_8 - дружина, ОСОБА_1
- донька, таким чином, ОСОБА_1 прийняла
спадщину шляхом звернення до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини,але не отримала
свідоцтво про право власності в
порядку спадкування за заповітом. В
зв'язку з тим, що до смерті ОСОБА_5 в 2005
році він був власником 1/2 частини буд.
АДРЕСА_1 після його смерті у володіння
спадковим майном вступили ОСОБА_4,
ОСОБА_8, ОСОБА_1, то представник третьої
особи вважає, що визнання права
власності за набувальною давністю є
незаконним та безпідставним. Також
представник третьої особи
заперечувала проти встановлення факту
проживання ОСОБА_5 однією сім'єю без
шлюбу з ОСОБА_6 з початку 1968 року по 02
лютого 1980 року.

Представник відповідача Харківської
міської ради до судового засідання не
з*явився про день та час слухання
справи повідомлявся своєчасно та
належним чином, причини не явки не
повідомив, заперечень за позовом не
надав, заяви про слухання справи за їх
відсутності не надходило.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому
засіданні проти задоволення позову не
заперечував.

Представник третьої особи
Відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Харківського міського
управління юстиції до судового
засідання не з*явився, надали
заперечення згідно яким просили суд в
задоволенні позовних вимог відмовити,
в зв*язку з тим, що по справі не надано
доказів, що позивач з вертався до
їхньої установи з питання реєстрації
права власності на нерухоме майно та не
надано належних документів до
реєстраційної служби та не надав
доказів, що службою було відмовлено в
реєстрації права. В зв*язку з порушення
порядку реєстрації права власності на
нерухоме майно, просили відмовити в
задоволенні позову.

Представник третьої особи Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Харківської області до
судового засідання не з*явився про день
та час слухання справи повідомлявся
своєчасно та належним чином, причини не
явки не повідомив, заперечень за
позовом не надав, заяви про слухання
справи за їх відсутності не надходило.

Суд вивчивши матеріали справи,
вислухавши сторони по справі, вважає
позовну заяву такою, що не підлягає
задоволенню в зв'язку з наступним.

Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1, виданого 13.06.1969р. Палацом
новонароджених міста Харкова, актовий
запис № 5944 - ОСОБА_1, народилася
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, її батьками
зазначено ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Як встановлено в судовому
засіданні та не заперечується
сторонами ОСОБА_15 виконкомом
Сталінської райради депутатів надано
ділянку за адресою: АДРЕСА_1 під
забудову (договір на право забудови на
заміну втраченого під час війни від 25
вересня 1950 року). ІНФОРМАЦІЯ_6 року
помер ОСОБА_15 (свідоцтво про смерть
НОМЕР_2, актовий запис - 18). Згідно
заповіту від 10 лютого 1961 року ОСОБА_15
заповідав домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1 своїй дружині ОСОБА_10 та сину
ОСОБА_5

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 8 лютого 1968 року визнано
право власності на домоволодіння,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за заповітам, в
рівних долях кожному за ОСОБА_10 та
ОСОБА_5. На підставі нотаріально
посвідченого договору ОСОБА_10 та
ОСОБА_5 від 24 грудня 1968 року встановили
порядок користування будинком та
земельною ділянкою.

Рішенням Фрунзенського районного суду
від 26.11.2008 року (2-564/2008) позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_17, ОСОБА_18, Харківської міської
ради, треті особи - ОСОБА_1, ОСОБА_8,
ОСОБА_4 про визнання права власності на
частину домоволодіння в порядку
забудови - задоволено та визнано за
ОСОБА_3 право власності на приміщення в
житловому будинку літ.«А-1»: І - сіни
площею 4,5 кв.м., II - комора - 0,9 кв.м., 1 -
коридор 6,7 кв.м., 2 - кухня 9,5 кв.м., З -
передпокій -15,8 кв.м., 4 - житлова кімната -
12,0 кв.м., 5 - житлова кімната - 24,3 кв.м., 7 -
житлова кімната - 12,7 кв.м., 8 - вбиральня -
4,4 кв.м., 9 кухня - 3,2 кв.м., загальною
площею 94,0 кв.м., житловою площею - 49,0
кв.м. по АДРЕСА_1 та на гаражі літ.«Л»,
«М» та сараєм літ.«Н», розташовані на
території домоволодіння по АДРЕСА_1 в
порядку забудови.

Суд не погоджується з доводами
представника позивача про той факт, що
зазначеним рішенням Фрунзенського
районного суду м. Харкова визнано право
власності на весь будинок АДРЕСА_1,
оскільки у рішенні суду зазначені
приміщення спірного будинку, в які не
входять приміщення самовільно
побудовані ОСОБА_5, та у самому рішенні
суду зазначено, що визнається право
власності на частину будинку. Також є
неспроможними ствердження
представника позивача про той факт, що
ОСОБА_4, яка приймала участь у слуханні
справи та не заперечувала проти
задоволення позову, тим самим
відмовилась від спадщини, оскільки
справи слухалась щодо визнання права
власності на частину будинку, а не про
спадкові правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_5 помер (
свідоцтво про смерть НОМЕР_3 видане
міським відділом реєстрації актів
цивільного стану № 4 Харківського
обласного управління юстиції). Після
смерті гр. ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що мешкав за адресою:
АДРЕСА_1 згідно відповіді Дванадцятої
Харківської державної нотаріальної
контори № 19001-16 від 05.02.2013, з заявами про
прийняття спадщини звернулись: 30
серпня 2005 року - ОСОБА_4 про прийняття
спадщини згідно заповіту, посвідченого
Дванадцятою харківською державною
нотаріальною конторою 07.12.2001 зар. № 3-1427;
22 лютого 2006 - ОСОБА_8 - дружина померлого,
про те, що спадщину вона прийняла,
мешкаючи разом із спадкодавцем на час
його смерті; 25 квітня 2006 року - ОСОБА_1 -
дочка померлого, про те, що спадщину
вона прийняла, мешкаючи разом із
спадкодавцем на час його смерті.
Заведено спадкову справу № 905/2005.

Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини (частина п'ята
статті 1268 ЦК), проте право власності на
нерухоме майно у разі прийняття
спадщини виникає у спадкоємця з
моменту державної реєстрації речового
права на нерухоме майно (стаття 19
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень»).

Як вбачається з відповіді КП
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» 23.11.2007 р. № 1302200 -
старий житловий будинок знесено. В 1981
році побудований новий будинок літ.
«А-1» з надвірними прибудовами, на
підставі рішення Фрунзенського РВК №
206/2 від 20.07.1977 року. Житловий будинок не
здано в експлуатацію.

Рішенням Фрунзенського РВК № 206/2 від
20.07.1977 року ОСОБА_10 та ОСОБА_19 дозволено
побудувати будинок на місці старого
будинку літ. «А-1» зі збільшенням
житлових розмірів на 1 метр вглиб
подвір'я. Будинок літ. «А-1» розміром
6,95х8,65 знести. Зобов'язано ОСОБА_10 та
ОСОБА_19 зареєструвати побудову в Міськ
БТІ.

Виходячи з наведеного та відповідно
пояснень сторін ОСОБА_13 та ОСОБА_19 не
реєстрували спірний будинок в МіськБТІ
і тому на час розгляду справи, частина
будинку є самочинним будівництвом,
враховуючі рішення Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 26
листопада 2008 року.

Як зазначено у п. 9-11 постанови Пленуму
ВССУ № 5 від 07 лютого 2014 року Відповідно
до частини першої статті 344 ЦК особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено ЦК.
При вирішенні спорів, пов'язаних із
набуттям права власності за
набувальною давністю, суди повинні
враховувати, зокрема, таке: - володіння
є добросовісним, якщо особа при
заволодінні чужим майном не знала і не
могла знати про відсутність у неї
підстав для набуття права власності.
Але, як встановлено у судовому
засіданні позивач реалізувала своє
право на спірний будинок шляхом
звернення з заявою про прийняття
спадщини до нотаріальної контори.

Крім того, з огляду на положення статті
376 ЦК право власності за набувальною
давністю на об'єкт самочинного
будівництва не може бути визнано судом,
оскільки цією нормою передбачено
особливий порядок набуття права
власності на нерухоме майно, що
збудоване або будується на земельній
ділянці, не відведеній для даної мети,
або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотним
порушенням будівельних норм і правил.

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК,
право власності за набувальною
давністю може бути набуто на майно, яке
належить на праві власності іншій
особі (а не особі, яка заявляє про
давність володіння), а також на
безхазяйну річ. Отже, встановлення
власника майна або безхазяйності речі
є однією з обставин, що має юридичне
значення, і підлягає доведенню під час
ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

До завершення будівництва (створення)
майна, а якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, то до моменту
прийняття його до експлуатації, або
якщо право власності на таке нерухоме
майно відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, то до моменту
державної реєстрації право власності
на новостворене майно та об'єкт
незавершеного будівництва не виникає
(стаття 331 ЦК). У зв'язку із цим до
виникнення права власності на таке
майно право власності існує лише на
матеріали, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення) майна. Отже,
законом не передбачено можливість
визнання права власності на
новостворене майно та об'єкт
незавершеного будівництва в судовому
порядку, якщо право власності на таке
майно не було зареєстроване раніше в
установленому законодавством порядку.

Враховуючи зазначене, суд приходить до
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову про
визнання права власності у порядку
набувальної давності.

Також не підлягають задоволенню
позовні вимоги про встановлення факту
проживання ОСОБА_5 однією сім'єю без
шлюбу з ОСОБА_6 з початку 1968 року до
02.02.1980 року. При цьому суд застосовує
норми п.5 ст..273 ЦПК від 18 липня 1963 року.

Згідно в п. 11 ППВСУ від 31.03.1995 року №5
«Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» встановлення судом факту
перебування у фактичних шлюбних
відносинах на підставі п.5 ст.273 ЦПК може
мати місце, якщо такі відносини виникли
до 8 липня 1944 року і тривали до смерті
(пропажі без вісті на фронті) одного з
подружжя, внаслідок чого шлюб не може
бути зареєстровано в органах
реєстрації актів громадського стану. В
інших випадках заяви про встановлення
факту перебування у фактичних шлюбних
відносинах судовому розгляду не
підлягають.

Як вбачається з позовних вимог та не
оспорюється сторонами, ОСОБА_5 з ОСОБА_6
мешкали разом однією сім'єю без шлюбу з
1968 року, тобто вказані відносини
виникли після 8 липня 1944 року, а саме з
початку 1968 року, після допущеного
законодавством строку.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без шлюбу задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст. ст. 331, 344, 376, 1268 ЦК України,
ст.ст. 4, 10, 11, 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги. Особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення може
бути подана апеляційна скарга протягом
10 днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ -