Справа № 495/457/13- ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

29 квітня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

у складі головуючого - судді
Шевчук Ю.В.

при секретарі Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білгород-Дністровському
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ТАСТ-Гарантія» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до
відповідачів - ОСОБА_2, Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ТАСТ-Гарантія» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
вказуючи, що 26.12.2012 року у результаті
ДТП, яке сталося з вини відповідача
ОСОБА_2, був пошкоджений автомобіль
«Ford-Mondeo», державний номер НОМЕР_1, який
належить позивачу ОСОБА_1
Відповідальність відповідача ОСОБА_2
на момент здійснення ним ДТП була
застрахована Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«ТАСТ-Гарантія».

У ході розгляду справи позивач
уточнив свої позовні вимоги та згідно
уточненої позовної заяви просив
стягнути з відповідача - Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ТАСТ-Гарантія» на користь
ОСОБА_1, матеріальну шкоду завдану
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди у сумі 3256 (три тисячі двісті
п'ятдесят шість) гривень, та витрати за
проведення експертної оцінки завданих
збитків у сумі 450 (чотириста п'ятдесят)
гривень ; стягнути з відповідача ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1, франшизу у сумі 1000
(одна тисяча) гривень, та моральну шкоду
завдану внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди у сумі
4000 (чотири тисячі) гривень; стягнути
солідарно з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«ТАСТ-Гарантія» та ОСОБА_2, на користь
ОСОБА_1, судові витрати : судовий збір у
розмірі 229,40 гривень та вирати на
правову допомогу у сумі 770,00 гривень.

Позивач у судовому засіданні
позовні вимоги уточненого позову
підтримав та просив суд їх
задовольнити, додатково пояснивши, що
через пошкодження його автомобілю,
який був практично новий, він був
позбавлений можливості
використовувати його, що спричинило
зміни у його звичному укладі життя, та
потребувало від нього додаткових
зусиль з організації свого життя.

Відповідач - ОСОБА_2 у судовому
засіданні позовні вимоги визнав
частково та пояснив, що визнає позовні
вимоги позивача в частині стягнення зі
страхової компанії Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ТАСТ-Гарантія»
матеріального збитку та витрат за
проведення експертизи, та визнає
позовні вимоги в частині стягнення з
нього франшизи, що стосується позовних
вимог в частині стягнення судового
збору та витрат на правову допомогу, то
пояснив, що просить стягнути ці витрати
зі страхової компанії Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ТАСТ-Гарантія». Також
пояснив, що він, зі своєї сторони
виконав усі вимоги, які передбачає його
страховий поліс - у встановлений строк
звернувся до цієї компанії з заявою про
настання страхового випадку, однак,
Страхова компанія Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«ТАСТ-Гарантія» порушила умов договору
та не направила свого експерта для
розслідування обставин та причин
страхового випадку. Що стосується
вимог позивача про стягнення з нього
моральної шкоди, то пояснив, що не
визнає ці вимог у повному обсязі та
вважає їх недоведеними та
необґрунтованими.

Представник відповідача - Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ТАСТ-Гарантія» у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був двічі сповіщений
належним чином, причину своєї неявки
суду не повідомив, заяви про розгляду
справи за його відсутності до суду не
надавав. Згідно раніше поданих до суду
заперечень просив у задоволенні позову
відмовити у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
позивача та відповідача ОСОБА_2,
дослідивши надані докази, суд вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню по наступних підставах.

У судовому засіданні встановлено,
що 26 грудня 2012 року о 15.00 годині по
вулиці Леніна у м.
Білгород-Дністровському, ОСОБА_2,
рухаючись заднім ходом, керуючи
автомобілем «Mitsubishi Lancer», державний
номер НОМЕР_2, не звернувся за
допомогою до інших осіб та здійснив
зіткнення з транспортним засобом
«Ford-Mondeo», державний номер НОМЕР_1, який
стояв припаркований позаду нього,
власником якого є ОСОБА_1, в результаті
чого автомобілі отримали механічні
ушкодження.

Власником автомобілю «Ford-Mondeo»,
державний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_1, що
підтверджується Свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_3 (а.с.12)

Власником автомобілю «Mitsubishi Lancer»,
державний номер НОМЕР_2, є ОСОБА_2, що
підтверджується довідкою відділення
РЕР ДАІ з обслуговування м.
Білгород-Дністровського та
Білгород-Дністровського району
Управління Державтоінспекції № 7/4-19
від 08.01.2013 року. (а.с. 8-9).

За результатами ДТП
Державтоінспекцією був складений
адміністративний протокол і згідно
постанови Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
по справі №495/10/13-п від 03.01.2012 року,
відповідач ОСОБА_2 був визнаний винним
у порушенні ст.. 124 КпАП України та
підданий адміністративному стягненню
у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривні
на користь держави. Ця постанова не
була оскаржена відповідачем та
набрала законної сили.

Внаслідок вищевказаної ДТП
автомобіль марки «Ford-Mondeo», державний
номер НОМЕР_1, який належить позивачу
ОСОБА_1, отримав механічні ушкодження.

Згідно висновку експерта №11/2 від 17.02.2014
року, виконаного МПП «Екс», вартість
матеріальної шкоди, спричиненої
власнику автомобілю «Ford-Mondeo»,
державний номер НОМЕР_1, у результаті
ДТП складає 4 256,00 гривень.

28.08.2012 року між відповідачем
ОСОБА_2 та Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія
«ТАСТ-Гарантія» був укладений договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, що підтверджується Полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів серії АВ № 8395665 від 29 серпня 2012
року (а.с. 30). Згідно цього полісу
страхувальник - ОСОБА_2, забезпечений
транспортний засіб - «Mitsubishi Lancer»,
державний номер НОМЕР_2, страхова сума,
яка підлягає виплаті у разі настання
страхового випадку (події, внаслідок
якої заподіяна шкода третім особам під
час ДТП, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована
договором), за шкоду,заподіяну життю та
здоров'ю складає 100 000,00 гривень, за
шкоду, заподіяну майну - 50 000,00 гривень,
сума франшизи складає 1000 ,00 гривень.

Термін дії вищевказаного договору,
укладеного між ОСОБА_2 та Приватним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «ТАСТ-Гарантія» з 29.08.2012 року
по 28.08.2011 року. Згідно
заяви-повідомлення, яка зареєстрована
у Приватному акціонерному товаристві
«Страхова компанія «ТАСТ-Гарантія»
28.12.2012 року (а.с. 31), ОСОБА_2 звернувся у
передбачений договором термін (не
пізніше трьох робочих днів) до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ТАСТ-Гарантія» з
заявою про настання ДТП.

Однак, до моменту розгляду справи
у суді сума страхового відшкодування
Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «ТАСТ-Гарантія»
виплачена не була.

Згідно п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про
страхування», обов'язковий ліміт
відповідальності страховика - це
грошова сума, в межах якої страховик
зобов'язаний провести виплату
страхового відшкодування відповідно
до умов договору страхування.
Договором страхування на
індивідуальних умовах можуть бути
визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у
цьому пункті ліміти.

При настанні страхового випадку
страховик відповідно до лімітів
страховика відшкодовує у
встановленому вищевказаним Законом
порядку спричинену шкоду, яка
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої (п. 22.1 ст. 22
Закону України «Про страхування»).

Згідно узагальнень Верховного Суду
України судової практики з розгляду
цивільних справ, що виникають із
договорів страхування від 11.11.2011 року,
різницю між сумою відшкодування,
визначеною Законом України «Про
страхування» та фактичним розміром
збитків, які підтверджуються належними
та допустимими доказами по справі, суди
постановляють стягнути з особи, винної
у заподіянні збитків, яка і
притягується до участі у розгляді
справи як співвідповідач. У випадках,
коли позивачем пред'явлені позовні
вимоги лише до страховика, і в суді не
порушувалося питання про залученні
справи особи, винної в заподіянні
збитків, суди робили правильні
висновки про відмову у задоволенні
позовних вимог, розмір яких
перевищував ліміти відповідальності
страховика.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ також вказує на правильність
висновку апеляційних судів в тому, якщо
доведений розмір матеріальної шкоди не
перевищує ліміту відповідальності
страховика, суди першої інстанції
необґрунтовано стягують з винної особи
суму на відшкодування
відновлювального ремонту.

На час здійснення ДТП, тобто 26 грудня 2012
року цивільно-правова
відповідальність відповідача ОСОБА_2
була застрахована Приватним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «ТАСТ-Гарантія», що
підтверджується дійсним на момент
завдання шкоди полісом №АВ №8395665.
Відповідно до п. 4 цього полісу ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну майну потерпілого становить
50 000,00 гривень. Таким чином, за
позовними вимогами по відшкодуванню
майнової шкоди, розмір якої не
перевищує ліміту відповідальності
страховика, відповідати має страховик -
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «ТАСТ-Гарантія».

Таким чином, суд вважає позовні вимоги
позивача в частині стягнення з
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ТАСТ-Гарантія»
суми матеріальної шкоди у розмірі 3 256,00
гривні доведеними, обґрунтованими, та
такими, що підлягають задоволенню.

Згідно п. 34.2 ст. 34 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», протягом 10 робочих днів з дня
отримання повідомлення про дорожньо-
транспортну пригоду страховик (у
випадках, передбачених статтею 41 цього
Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити
свого представника (працівника,
аварійного комісара або експерта) на
місце настання страхового випадку
та/або до місцезнаходження
пошкодженого майна для визначення
причин настання страхового випадку та
розміру збитків.

Згідно п. 34.3 ст. 34 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» Якщо представник страховика
(у випадках, передбачених статтею 41
цього Закону, - МТЄБУ) не з'явився у
визначений строк, потерпілий має право
самостійно обрати аварійного комісара
або експерта для визначення розміру
шкоди. У такому разі страховик (у
випадках, передбачених статтею 41 цього
Закону, - МТСБУ) зобов'язаний
відшкодувати потерпілому витрати на
проведення експертизи (дослідження).

Як пояснили сторони у судовому
засіданні, та не спростовано
матеріалами справи, відповідач ОСОБА_2
звернувся до Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«ТАСТ-Гарантія» 28.12.2012 року із
заявою-повідомленням про настання
страхового випадку, тобто у
встановлений договором строк ( не
пізніше трьох робочих днів). Однак,
представник Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«ТАСТ-Гарантія» не направив свого
представника до місцезнаходження
пошкодженого майна для визначення
причин настання страхового випадку та
розміру збитків, а також не направив
свого представника до
місцезнаходження пошкодженого майна
для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків.
Таким чином, приймаючи до уваги належне
повідомлення відповідача про настання
страхового випадку та не направлення
відповідачем свого представника для
визначення причин настання страхового
випадку та визначення розміру збитків
дає суду підстави, керуючись п. 34.3 ст. 34
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» стягнути
вартість проведеної позивачем
експертизи з відповідача - Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ТАСТ-Гарантія» на користь
позивача - ОСОБА_1

Позовні вимоги позивача ОСОБА_1
щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2
суми франшизи у розмірі 1000,00 гривень
відповідач ОСОБА_2 визнав, та
заперечував проти їх задоволення.

Згідно ч.1 статті 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Таким чином, суд вважає позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача ОСОБА_2 суми франшизи у
розмірі 1000,00 гривень доведеними,
обґрунтованими, та такими, що
підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог позивача в
частині стягнення з відповідача ОСОБА_2
на користь позивача ОСОБА_1 моральної
шкоди у розмірі 4000,00 гривень судом
встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.1 статті 23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Згідно ч. 3 статті 23 ЦК України, моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення.

Згідно статті 1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
або бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Згідно п. 1 ч. 1 статті 1188 ЦК України,
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме : шкода,завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», у позовній заяві про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди має бути зазначено,в чому полягає
ця шкода, якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно позивачеві,
з яких міркувань він виходив,
визначаючи розмір шкоди, та якими
доказами це підтверджується.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», відповідно до загальних
підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини
останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює

заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи та
пояснень позивача, даних у судовому
засіданні, було пошкоджено його
автомобіль, який був практично новим,
позивач був позбавлений можливості
використовувати належний йому
автомобіль, що порушило звичний уклад
його життя та потребувало від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Приймаючи до уваги той факт, що
неправомірність дій відповідача
ОСОБА_2 не оспорюється, обсяг та
характер психологічних страждань
позивача ОСОБА_1 від наслідків ДТП суд
визначає з урахуванням усіх істотних
обставин справи в їх сукупності, та у
відповідності до загальних засад
розумності, виваженості та
справедливості та вважає за необхідне
позовні вимоги позивача в цій частині
задовольнити частково, стягнувши з
відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду у розмірі 400,00 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Згідно ч. 1, п. 2, 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України,
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать
витрати на правову допомогу та витрати,
пов'язані із викликом свідків,
спеціалістів, перекладачів та
проведення судових експертиз.

Згідно договору про надання правової
допомоги від 16.01.2013 року, укладеного між
ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_3, ОСОБА_3
надав ОСОБА_1 правову допомогу, сума
якої, у відповідності до додатку №1 до
цього договору та розрахунку суми
гонорару за надану правову допомогу
(а.с. 19-21), складає 770,00 гривень,
підтверджені витрати суд вважає за
необхідне стягнути солідарно з
відповідачів - Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ТАСТ-Гарантія» та ОСОБА_2

Приймаючи до уваги те, що позовні
вимоги позивача задоволені судом
частково - з відповідача - Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ТАСТ-Гарантія» було стягнуто
матеріальну шкоду у розмірі 3256,00
гривень, суму витрат за проведення
експертизи у розмірі 450,00 гривень та
половина витрат на оплату правової
допомоги - 385,00 гривень, а з відповідача
ОСОБА_2 стягнуто суму франшизи - 1000,00
гривень, половина витрат на оплату
правової допомоги - 385,00 гривень,
керуючись положеннями ч.1 статті 88 ЦПК
України суд вважає за необхідне
стягнути з відповідачів судові витрати
пропорційно сумам, які були стягнуті з
них судом. Так, суд стягує з відповідача
- Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ТАСТ-Гарантія» на
користь позивача ОСОБА_1 судові витрати
у сумі 216, 95 гривень, з відповідача
ОСОБА_2 - 26, 65 гривень.

Оскільки позивачем ОСОБА_1 при подачі
цього позову був сплачений судовий
збір у розмірі 229,41 гривня, а
мінімальний розмір судового збору, у
відповідності до Закону України «Про
судовий збір» становить 243,61 гривня, суд
вважає за необхідне стягнути з
позивача ОСОБА_1 на користь держави
суму недоплаченого ним судового збору
у розмірі 14,20 гривень.

Згідно статті 1 ЦПК України,
завданнями цивільного судочинства є
справедливий , неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Згідно статті 10,11 ЦПК
України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін, при цьому суд розглядає
цивільні справи не інакше як в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
наданих сторонами доказів.

Кожна сторона повинна
довести ті обставин, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 6 цього Кодексу,
тобто тягар доказування лежить на
сторонах цивільно-правового спору.

Згідно ч.ч. 1,2,3 статті 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Згідно статті 213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного та
керуючись Постановою Пленуму
Верховного суду України № 4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», Законом України «Про
страхування», Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст..ст. 23, 1167, 1188 ЦК України,
ст..ст. 1,10,11, 60, 61, 79, 88, 212-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1
частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«ТАСТ-Гарантія», юридична адреса : 65039,
м. Одеса, вул. Транспортна, 3, на
користь ОСОБА_1, який проживає за
адресою : АДРЕСА_1, суму матеріальної
шкоди у розмірі 3256,00 гривень та витрати
на проведення експертної оцінки
завданих збитків у сумі 450,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, який проживає за
адресою : АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1,
який проживає за адресою : АДРЕСА_1,
суму франшизи у розмірі 1000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, який проживає за
адресою : АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1,
який проживає за адресою : АДРЕСА_1,
суму моральної шкоди у розмірі 400,00
гривень.

Стягнути солідарно з Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ТАСТ-Гарантія», юридична
адреса : 65039, м. Одеса, вул. Транспортна, 3,
та ОСОБА_2, який проживає за адресою :
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, який
проживає за адресою : АДРЕСА_1, витрати
на юридичну допомогу у сумі 770,00
гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, який проживає за
адресою : АДРЕСА_1, на користь держави
суму недоплаченого судового збору у
сумі 14,20 гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«ТАСТ-Гарантія», юридична адреса : 65039,
м. Одеса, вул. Транспортна, 3, та ОСОБА_2,
який проживає за адресою : АДРЕСА_2, на
користь ОСОБА_1, судові витрати
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог - стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ТАСТ-Гарантія», юридична
адреса : 65039, м. Одеса, вул. Транспортна, 3,
на користь ОСОБА_1, який проживає за
адресою : АДРЕСА_1 суму судових витрат
у розмірі 216, 95 гривень, та стягнути з
ОСОБА_2, який проживає за адресою :
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, який
проживає за адресою : АДРЕСА_1, суму
судових витрат у розмірі 26,65 гривень.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10 - денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

СУДДЯ :