Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 травня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі :

головуючої : Готри Т.Ю.,

суддів : Джуги С.Д., Кеміня
М.П.,

при секретарі : Гаврилко
В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача ОСОБА_1 на рішення
Тячівського районного суду від 10
лютого 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх дітей
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, 3-ї особи
Тячівський РВ ГУМВС України в
Закарпатській області про надання
дозволу на виготовлення проїзного
документа дитини та виїзд дитини за
кордон без згоди батька,-

в с т а н о в и л а :

Відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу на рішення Тячівського
районного суду від 10 лютого 2014 року,
яким вказаний позов задоволено.

Надано ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення
проїзних документів для виїзду за
кордон ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та виїзд дітей за кордон
без згоди батька ОСОБА_1

У апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати зазначене рішення,
як незаконне та необґрунтоване, і
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

У судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_5 апеляційну скаргу не
визнала, просила таку відхилити, а
рішення суду залишити без змін.

Сторони у судове засідання не
з'явилися, хоча про час і місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином, а тому їх неявка згідно ч.2 ст.305
ЦПК України не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивачки, перевіривши
доводи апеляційної скарги та матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає до часткового
задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачка перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, який рішенням
Тячівського районного суду від 31 січня
2012 року - розірвано (а.с.3). Від даного
шлюбу в них народилася донька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4-5), які після
розірвання шлюбу залишилася проживати
з матір'ю.

Позивачка має намір поїхати з доньками
за кордон, щоб діти пройшли необхідний
курс лікування для покращення їх стану
здоров'я, так як діти часто хворіють,
для чого необхідно виготовити проїзні
документи для виїзду дітей за кордон,
що потребує письмової згоди їх батька.
Однак отримати таку згоду в
добровільному порядку позивачка
можливості не має.

Частиною 2 ст. 313 ЦК України встановлено,
що фізична особа, яка не досягла
чотирнадцяти років, має право
пересуватися по території України лише
за згодою батьків (усиновлювачів),
опікунів та в їхньому супроводі або в
супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст. 4 ч. 2. Закону України
"Про порядок виїзду з України і вїзду в
Україну громадян України" оформлення
проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. За
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Згідно із Правилами оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затвердженими
Постановою КМ України від 31.03.1995 р. № 231,
за наявності заперечень одного з
батьків паспорт/проїзний документ
дитини може бути оформлено на підставі
рішення суду (п.18).

Відповідно до п.22 ч.1 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України, затвердженого Постановою КМУ
від 27 січня 1995 року №57 «Про
затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України» встановлено, що виїзд за межі
України громадян, які не досягли
16-річного віку, у супроводі одного з
батьків або у супроводі осіб, які
уповноважені один із батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється за нотаріально
посвідченою згодою другого з батьків
із зазначенням держави прямування та
відповідного часового проміжку
перебування у цій державі, якщо другий
з батьків не перебуває у пункті
пропуску через державний кордон.

У статті 141 Сімейного кодексу України
визначена рівність прав і обов'язків
батьків відносно дитини.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 та надаючи
їй дозвіл на виготовлення проїзних
документів для виїзду дітей за кордон,
суд першої інстанції в порушення вимог
п.22 ч.1 Правил перетинання державного
кордону громадянами України, не
зазначив конкретної держави
прямування та відповідного часового
проміжку перебування у цій державі.

В суді апеляційної інстанції
представник позивачки ОСОБА_5 просила
надати позивачці дозвіл на
виготовлення проїзних документів для
виїзду дітей за кордон до Федеративної
Республіки Німеччина багаторазово.
Однак, багаторазове вивезення дитини
за кордон без надання згоди батька
чинним законодавством не передбачено.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції, у відповідності до
ст.309 ЦПК України слід змінити,
зазначивши державу прямування та
відповідний часовий проміжок
перебування у цій державі, а саме
надати ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення
проїзного документу для виїзду за
кордон до ФРН одноразово на період,
необхідний для оздоровлення дітей, без
згоди батька, та на вивезення і виїзд
дітей за кордон в супроводі матері або
уповноваженої особи без згоди батька.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Тячівського районного суду від
10 лютого 2014 року - змінити.

Надати дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення
проїзних документів для виїзду за
кордон до Федеративної Республіки
Німеччина одноразово на період,
необхідний для оздоровлення дітей, на
ім'я неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої дочки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 без згоди батька
ОСОБА_1.

Надати дозвіл ОСОБА_2 на вивезення та
виїзд неповнолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 за кордон в
супроводі матері ОСОБА_2 або
уповноваженої особи без згоди батька.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуюча :

Судді :