У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Юровської Г.В., Леванчука А.О.,
Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Азов Порт-Сервіс»
про відшкодування заборгованості за
договором про відкриття кредитної
лінії, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в
інтересах якої діє ОСОБА_6, на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 12 жовтня 2011 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 22 липня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2009 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Правекс-Банк» (далі - ПАТ КБ
«Правекс-Банк») звернулося до суду з
позовом, посилаючись на те, що 20 липня
2008 року між банком та

ОСОБА_4 було укладено договір про
відкриття кредитної лінії

№ 665-016/07Ф, згідно з умовами якого
останній відкрили кредитну лінію в
сумі 2 610 975,00 євро, строком до 20 серпня 2012
року, зі сплатою відсотків за весь час
фактичного користування коштами в
розмірі 12 % річних.

З 26 травня 2008 року змінено графік
ліміту кредитування та встановлена
відсоткова ставка в розмірі 14,5 %
відсотків річних.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором, 20
серпня 2007 року між банком та ОСОБА_5
було укладено договір поруки №
665-016/07Ф/3, відповідно до умов якого
останній виступив майновим
поручителем ОСОБА_4 та зобов'язався
нести солідарну відповідальність за
виконання в повному обсязі взятих на
себе ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним
договором.

Крім того, з метою забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором, 20 серпня 2007 року між банком
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Азов Порт-Сервіс»
(далі - ТОВ «Азов-Порт-Сервіс») було
укладено договір поруки № 665-016/07Ф/1,
відповідно до умов якого останнє
виступило поручителем ОСОБА_4 та
зобов'язалося нести перед банком
солідарну майнову відповідальність за
виконання в повному обсязі взятих на
себе ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним
договором.

У зв'язку з порушенням умов кредитного
договору, станом на

14 серпня 2009 року заборгованість
відповідачів перед банком склала

3 475 635,00 євро, що еквівалентно - 38 494 902 грн
89 коп.

ПАТ КБ «Правекс-Банк» просило суд
стягнути з відповідачів солідарно на
користь банку зазначену
заборгованість.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 12 жовтня

2011 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва

від 22 липня 2014 року, позов ПАТ КБ
«Правекс-Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ТОВ «Азов Порт-Сервіс» на користь ПАТ
КБ «Правекс-Банк» заборгованість у
сумі, еквівалентній 3 475 635,00 євро, що за
курсом НБУ на день вчинення розрахунку
становить 38 494 902 грн 89 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах
якої діє ОСОБА_6, просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалу апеляційного суду, постановити
нову ухвалу про закриття провадження у
справі, обґрунтовуючи свої вимоги
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції з висновком якого
погодився і апеляційний суд,
задовольняючи позов ПАТ КБ
«Правекс-Банк» з підстав передбачених
ст. ст. 509, 610, 611, 526, 530, 554, 543 ЦК
України, дослідивши докази у справі,
врахувавши обставини справи,
обґрунтовано виходив з того, що
наявність виконавчого напису за
відсутності його виконання не припиняє
зобов'язальних правовідносин сторін
договору, не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання ним
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права отримання процентів за
користування кредитом і пені за
несвоєчасну сплату кредиту.

Із матеріалів справи та змісту судових
рішень не вбачається, що судами при
вирішенні спору допущено порушення
норм матеріального чи процесуального
права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішення.

Доводи касаційної скарги висновків
суду першої інстанції, з якими
погодився й апеляційний суд, не
спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України
визначено, що суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Оскільки судом повно та всебічно
з'ясовано дійсні обставини справи,
надано належну оцінку зібраним у ній
доказам, ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, подану касаційну
скаргу слід відхилити, а оскаржувані
судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 12 жовтня

2011 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 22 липня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська А.О. Леванчук Т.О.
Писана