Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"26" грудня 2014 р.
Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді
Ластовки Н.Д.,

при секретарі
Фузік Г.В.,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про
розірвання шлюбу з ОСОБА_2, мотивуючи
тим, що з 05.09.2007 року сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі,
від шлюбу мають дітей: сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, спільне життя з
відповідачем не склалось у зв'язку з
тим, що під час спільного подружнього
життя виявилась несумісність їх
характерів, виникають розбіжності в
інтересах, внаслідок чого погіршились
взаємовідносини, сторони не
підтримують сімейно-шлюбні відносини,
спільного господарства не ведуть,
проживають окремо з 23.02.2014 року, вважає,
що примирення неможливе, тому просить
розірвати шлюб.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, однак надала суду заяву, де
позов підтримала в повному обсязі,
просила розглядати справу у її
відсутність в заочному провадженні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, повідомлявся належним
чином шляхом направлення судових
повісток на адресу, вказану в позовній
заяві, причини неявки суд не повідомив.

На підставі ч.1 ст.224 Цивільного
процесуального кодексу України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи думку
позивача, яка подала заяву про розгляд
справи в заочному провадженні, суд
визнав можливим провести заочний
розгляд справи у відсутність учасників
судового процесу на підставі наявних у
справі доказів та ухвалити заочне
рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
наявні у справі докази в їх сукупності,
суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України
суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Як убачається з матеріалів справи,
позивачка та відповідач перебувають в
зареєстрованому шлюбі з 05.09.2007 року, від
шлюбу мають дітей: сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, спільне життя з
відповідачем не склалось у зв'язку з
тим, що під час спільного подружнього
життя виявилось несумісність їх
характерів, виникають розбіжності в
інтересах, сімейно-шлюбні відносини
між нею та відповідачем припинено,
проживають окремо, за даних обставин
поновлювати сімейно-шлюбні відносини
позивачка бажання не має.

Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу
України, шлюбом є сімейний союз жінки
та чоловіка, зареєстрований у органі
державної реєстрації актів цивільного
стану. Шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка. Примушування
жінки та чоловіка до шлюбу не
допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд,
за наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що причини, з яких позивачка
наполягає на розірванні шлюбу є
обґрунтованими, подальше спільне життя
подружжя і збереження сім'ї стали не
можливим, оскільки сторони не
підтримують сімейно-шлюбних стосунків,
спільного господарства не ведуть,
поновлювати сімейно-шлюбні відносини
позивачка наміру не має, тому позов
ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного
кодексу України документом, що
засвідчує факт розірвання шлюбу судом,
є рішення суду про розірвання шлюбу,
яке набрало законної сили.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
21, 24, 110, 112, 115 Сімейного кодексу України,
ст.ст. 10, 58, 174, 208, 209, 212-215, 218, 224-226, 232-233, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 05.09.2007 року
Лівобережним відділом реєстрації
шлюбів м. Києва з державним Центром
розвитку сім'ї (актовий запис № 1567) -
розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
позивачки ОСОБА_1 змінити на «ОСОБА_1».

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
Дніпровським районним судом м. Києва за
письмовою заявою відповідача про
перегляд заочного рішення, яка може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя: