РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2014 р. Дзержинський районний суд м.
Харкова в складі:

головуючого судді -
Шестака О.І.,

за участю секретаря -
Зайцевої В.Г.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану по м. Харкову реєстраційної
служби Харківського міського
управління юстіції про визнання шлюбу
недійсним, -

встановив:

07.08.2014 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2, Вiддiлу державної
реєстрації актiв цивiльного стану по
мiсту Харкову реєстраційної служби
Харкiвського мiського управлiння
юстицiї та просила визнати шлюб,
укладення 03.10.1997 р. між нею i
вiдповiдачем, зареєстрований
Харківським міським відділом
реєстрації актів громадянського стану,
недійсним з моменту укладення;
зобов'язати Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану по м.
Харкову реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції, який на момент укладення шлюбу
йменувався - Харківський міський
відділ реєстрації актів
громадянського стану, анулювати запис
№ 1827, зроблений у книзі реєстрації
актів про одруження 03.10.1997 р.

В обґрунтування своїх вимог посилалась
на те, що 03.10.1997 р. Харківським міським
відділом реєстрації актів
громадянського стану було
зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, про що в цей же день зроблено
запис у книзі реєстрації актів про
одруження № 1827.

Позивачка вказує, що після одруження
відповідач почав вести себе агресивно
та неадекватно, під час сварок втрачав
контроль над своєю поведінкою, а після
приходу до тями нічого не пам'ятав. Така
поведінка змусила її дізнатися про
відповідача більше, а саме що свого
часу ОСОБА_2 був комісований з
військової служби через психічні вади,
а, можливо, що й через психічну хворобу;
також спільні знайомі розповіли, що
дивна поведінка спостерігалась за
відповідачем давно, про що було добре
відомо його близьким, а також, що він
перебуває на обліку у психдиспансері,
однак позивачцi ця інформація не була
повідомлена на час укладення шлюбу.

ОСОБА_1 зазначає, що в шлюбі з
відповідачем вони прожили лише 3 роки,
після чого шлюб було розірвано шляхом
внесення відповідного запису до книги
реєстрації актів про розірвання шлюбу.
Рiшення суду про розiрвання шлюбу не
виносилось. Позивачка вказує, що через
перебування в шлюбі з відповідачем,
який є психічно хворим, через її
постійні нервування, сварки,
переживання, у неї погіршилось
здоров'я, самопочуття та
психоемоційний стан.

Позивачка вказує, що визнання шлюбу
недійсним необхідне їй для того, щоб
реалізувати свої релігійні потяги та
скористатись конституційними правами
щодо релігійних переконань та
віросповідання: оскільки вони з
відповідачем уклали також і церковний
шлюб, але вже тривалий час разом не
проживають, позивачцi необхідно
церковний шлюб визнати недійсним. Для
цього необхідно надати до церковного
(Єпископського) суду ряд документів, в
тому числі й рішення суду про визнання
шлюбу недійсним та документи, що
підтверджують психічне захворювання
чоловіка на час укладення шлюбу, які
вона може отримати лише шляхом
висування позовної вимоги про визнання
шлюбу недійсним з моменту його
укладення.

В судовому засіданні позивачка
підтримала заявлений позов, просила
суд позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач проти
заявленого позову заперечував, просив
суд відмовити в його задоволенні.

Представник Вiддiлу державної
реєстрації актiв цивiльного стану по
мiсту Харкову реєстраційної служби
Харкiвського мiського управлiння
юстицiї в судове засiдання не з'явився,
причину неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши учасників судового
розгляду, вивчивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов
задоволенню на підлягає з наступних
підстав.

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК
України суд розглядає справу не інакше,
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін чи інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог, і докази
подаються сторонами і іншими особами,
які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 03.10.1997 р. між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (після одруження -
ОСОБА_1.) було укладено шлюб, що
підтверджується свідоцтвом про
одруження, виданим Харкiвським мiським
вiддiлом реєстрації актiв
громадянського стану 03.10.1997 р., актовий
запис № 1827.

Вiдповiдно до свiдоцтва про розiрвання
шлюбу серії НОМЕР_1, зареєстрованого
вiддiлом реєстрації актiв
громадянського стану
Орджонiкiдзевського райвиконкому м.
Харкова, 20.01.2000 р. шлюб мiж ОСОБА_2 i
ОСОБА_1 розiрвано, про що в книзi
реєстрації актiв про розiрвання шлюбу
20.01.2000 р. зроблено запис № 39. Прiзвище
ОСОБА_1 пiсля розiрвання шлюбу - ОСОБА_1.

Вiдповiдно до листа Комунального
закладу охорони здоров'я «Обласний
психоневрологiчний диспансер» № 1973 вiд
04.11.2014, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за медичною
допомогою до вищевказаного закладу не
звертався, на облiку не перебував.

Вiдповiдно до листа Комунального
закладу охорони здоров'я «Чугуївська
центральна района лiкарня iм. Н.I.
Кононенка» № 3081 вiд 12.12.2014, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
консультативному облiку у
лiкаря-психiатра з 24.01.2014 р. ОСОБА_2 за
своїм психiчним станом не потребує
безперервного систематичного
спостереження за перебiгом розладу i на
цей час не потребує спецiалiзованої
психiатричної допомоги.

Таким чином, посилання позивачки на те,
що ОСОБА_2 був психiчно хворим на момент
укладення шлюбу, є лише її припущенням,
матерiалами справи наявнiсть у
вiдповiдача психiчного захворювання на
час укладення шлюбу не пiдтверджується.

Вiдповiдно до ст. 30 СК України, наречені
зобов'язані повідомити один одного про
стан свого здоров'я. Приховування
відомостей про стан здоров'я одним з
наречених, наслідком чого може стати
(стало) порушення фізичного або
психічного здоров'я іншого нареченого
чи їхніх нащадків, може бути підставою
для визнання шлюбу недійсним.

Вiдповiдно до ч. 3, ч. 4 ст. 39 СК України,
недійсним є шлюб, зареєстрований з
особою, яка визнана недієздатною. За
заявою заінтересованої особи орган
державної реєстрації актів цивільного
стану анулює актовий запис про шлюб,
зареєстрований з особами, зазначеними
у частинах першій - третій цієї статті.

Вiдповiдно до п. 3 ч. 1 ст. 41 СК України,
шлюб може бути визнаний недійсним за
рішенням суду, якщо він був
зареєстрований з особою, яка приховала
свою тяжку хворобу або хворобу,
небезпечну для другого з подружжя і
(або) їхніх нащадків.

Позивачкою суду не було надано жодного
доказу, який би свiдчив про наявнiсть у
ОСОБА_2 психічного захворювання на час
укладення шлюбу.

Відповідач не заперечував той факт, що
він до укладення шлюбу з відповідачкою
отримав травму голови, однак
стверджував, що погіршення його
психіатричного стану це не потягло. Як
вбачається з листа Комунального
закладу охорони здоров'я «Чугуївська
центральна района лiкарня iм. Н.I.
Кононенка» № 3081 вiд 12.12.2014, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
консультативному облiку у
лiкаря-психiатра з 24.01.2014 р., за своїм
психiчним станом не потребує
безперервного систематичного
спостереження за перебiгом розладу i на
цей час не потребує спецiалiзованої
психiатричної допомоги, що свідчить про
відсутність у відповідача тяжкої
хвороби або хвороби, небезпечної для
другого з подружжя і (або) їхніх
нащадків.

Таким чином, суд доходить до висновку
що підстав для визнання шлюбу
недійсним не вбачається.

На підставі ст.ст. 30, 39, 41, 42, 43 Сімейного
кодексу України, керуючись ст.ст. 8, 10, 11,
15, 57, 58, 60, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволеннi позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Відділ державної реєстрації актів
цивільного стану по м. Харкову
реєстраційної служби Харківського
міського управління юстіції про
визнання шлюбу недійсним - вiдмовити.

Рiшення може бути оскаржено до
апеляцiйного суду Харкiвської областi
протягом 10 днiв через суд першої
інстанції.

Головуючий: