Провадження № 2/487/3484/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2014 року Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого судді - Андрощука В.В., при секретарі - Забродській Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

29.10.2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 20.04.2013 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сім'ї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з позовом.

У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Крім того, після розірвання шлюбу просить відновити її дівоче прізвище - ОСОБА_1.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Проти розірвання шлюбу з ОСОБА_1 не заперечує.

Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 20.04.2013 року. Від шлюбу мають дитину: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони з травня 2014 року припинили шлюбні відносини.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач дає згоду на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Зважаючи на те, що дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_1 - «ОСОБА_1» (свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1), суд не вбачає підстав для відновлення ОСОБА_1 її дівоче прізвище - ОСОБА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,13,212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) і ОСОБА_2, 20.04.2013 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 242 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище - «ОСОБА_1».

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку, передбаченому ст.ст. 294, 295 ЦПК України.

СУДДЯ В.В.АНДРОЩУК