АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3911/14 р.
Головуючий 1 інстанції : Сітало
Категорія: стягнення боргу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Овсяннікової
А.І., Бездітко В.М.,

при секретарі - Щегельському
Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на заочне рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 26 лютого
2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 в особі
свого представника ОСОБА_5 звернувся до
суду із вказаним позовом, в якому
просив стягнути з відповідача грошові
кошти у розмірі 167978,90 грн. та судові
витрати.

В обґрунтування позову посилався на те,
що 28.12.2011 року між ним та ОСОБА_3 в усній
формі було укладено договір позики
грошових коштів на суму 20000 доларів США.

На підтвердження укладення
вищевказаного договору ОСОБА_3 написав
розписку, відповідно до якої
відповідач взяв на себе зобов'язання
повернути позивачеві борг в сумі 20000
доларів США наприкінці лютого місяця
2012 року.

Станом на 18.11.2013 року відповідач не
виконав свого зобов'язання у повному
обсязі. На усні вимоги виконати
зобов'язання відповідач жодним чином
не реагує.

Загальна сума становить 167978,90 грн. та
складається з суми заборгованості за
договором позики в розмірі 159734 грн. та
процентів за користування коштами в
розмірі 8244,90 грн.

В судове засідання позивач, його
представник та відповідач не з'явилися.

Заочним рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 26 лютого
2014 року позовні вимоги ОСОБА_4
задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
суму боргу за договором позики грошей з
урахуванням основного боргу та трьох
процентів річних від простроченої
суми, у розмірі 167978,90 грн. та судові
витрати в сумі 1679,79 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м. Харкова від 14 квітня 2014 року
заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного
рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати і направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції в
іншому складі. Посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що
підстав для задоволення позову немає,
оскільки сторони не дотримались
обов'язкової письмової форми
правочину.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з»явившихся
осіб, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив із того, що
відповідач не виконав взятих на себе
зобов'язань за договором позики,
внаслідок чого має повернути борг з
урахуванням вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Вказаний висновок судова колегія
вважає вірним.

Встановлено, що 28.12.2011 року між
позивачем та відповідачем було
укладено договір позики грошових
коштів на суму 20000 доларів США, на
підтвердження чого ОСОБА_3 написав
розписку, відповідно до якої
зобов'язався повернути борг наприкінці
лютого місяця 2012 року ( а.с. 11 ).

Станом на 18.11.2013 року відповідач
не виконав свого зобов'язання у повному
обсязі.

Відповідно до ст. ст. 1046, 1049 ЦК
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або
інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку
ж кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Згідно ст.
ст. 526, 530 Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи вищезазначені норми
законодавства суд обґрунтовано дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог ОСОБА_4

Посилання апелянта в апеляційній
скарзі на те, що при укладенні договору
не були дотримані вимоги щодо форми
правочину судовою колегією не
приймається.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1047 ЦК
України, на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Боргова розписка, оригінал якої
оглянуто в судовому засіданні
апеляційного суду, має обов'язкові
реквізити боргового документа:
власноручний підпис боржника і
факультативні: дату, строк повернення,
що підтверджує факт отримання
боржником грошей, а також точно
визначений строк їх повернення.

Доводи, викладені відповідачем в
апеляційній скарзі висновки суду не
спростовують та не дають підстав для
скасування чи зміни ухваленого у
справі рішення.

З огляду на наведене судова
колегія приходить до висновку про
залишення рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315,
317 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 26 лютого 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді