Номер провадження 2-о/754/493/14
РІШЕННЯ

Іменем України

25.12.2014 рокуДеснянський районний суд м.
Києва у складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.,

при секретарі - Чернишовій
А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в порядку окремого
провадження цивільну справу за
спільною заявою подружжя ОСОБА_1,
ОСОБА_2, про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Заявники, подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
звернулись до суду в порядку окремого
провадження із спільною заявою про
розірвання шлюбу посилаючись на те, що
спільне життя не склалось. Від шлюбу
мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Через
несумісність характерів та різні
погляди на сімейні стосунки між
сторонами втрачене взаєморозуміння.
Вважають, примирення між ними та
збереження сім'ї неможливим, оскільки
суперечитиме їх інтересам та інтересам
їх спільної дитини. Між подружжям
укладено договір та визначено місце
проживання і виховання дитини, розмір
та порядок сплати аліментів на його
утримання.

В судовому засіданні заявники
підтримали подану ними заяву та
просили її задовольнити.

Згідно ч.3 ст.234 ЦПК України та п. 4 ч. 1 ст.
256 ЦПК України суд розглядає у порядку
окремого провадження справи про
розірвання шлюбу за заявою подружжя, що
має неповнолітніх дітей.

Відповідно до положень СК України, шлюб
може бути розірвано за рішенням суду за
спільною заявою подружжя, яке має
дітей, в порядку, встановленому ст. 109
цього Кодексу.

Суд, заслухавши пояснення заявників,
дослідивши матеріали справи,
встановив, що сторони перебувають в
шлюбі, зареєстрованому 06 квітня 2002 року
у Відділі реєстрації актів
громадянського стану Деснянського
районного управління юстиції у м.
Києві, актовий запис № 456, від шлюбу
мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.
2,3).

Заявники досягли згоди щодо розміру та
сплати аліментів на утримання дитини
та визначення місця проживання і
виховання дитини шляхом укладення
Договорів про сплату аліментів на
дитину та визначення місця проживання
дитини та участь батьків у її вихованні
(а.с.4-6).

В судовому засіданні встановлено, що
заявники намірів поновлювати шлюбні
стосунки та примиритись не мають,
дитина залишається проживати разом з
матірю ОСОБА_2, що не заперечували
заявники.

Судом встановлено, що заява про
розірвання шлюбу відповідає дійсній
волі заявників, між ними втрачене
взаєморозуміння та почуття любові,
примирення подружжя та збереження
шлюбно-сімейних стосунків між
заявниками не можливе і суперечить
інтересам подружжя та дитини.

Виходячи з вище викладеного, суд,
дослідивши матеріали справи, вважає за
можливе ухвалити рішення про
задоволення спільної заяви подружжя
про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 109, 111 СК України, ст.ст.
212- 215, ч.3 ст. 234, 235, 292 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Спільну заяву подружжя ОСОБА_1, ОСОБА_2,
про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладений та
зареєстрований 06 квітня 2002 року у
Відділі реєстрації актів
громадянського стану Деснянського
районного управління юстиції у м.
Києві, актовий запис № 456, - розірвати.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення
шляхом подання апеляційної скарги
Апеляційному суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва.

Суддя
Н.Г.Таран