Справа № 456/5062/13
Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 22-ц/783/1847/14
Доповідач в 2-й інстанції: Гриновець Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
м. Львів

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області у складі:
головуючого судді: Гриновця Б.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Ванівського О.М.,

при секретарі: Цар М.М.,

з участю: представника
позивачів - ОСОБА_2,

представника відповідача - Залоги Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові в залі суду
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 20 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Відкритого
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» про відшкодування
моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

рішенням Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 20 грудня 2013
року в задоволенні позову ОСОБА_4,
ОСОБА_5 відмовлено.

Рішення суду оскаржили позивачі -
ОСОБА_4, ОСОБА_5.

У поданій апеляційній скарзі
покликаються на те, що судом першої
інстанції при ухваленні зазначеного
рішення неправильно застосовано норми
матеріального права та не дотримано
вимог процесуального права. Зокрема,
вказують, що покликання суду на
пропущення ними строку позовної
давності не відповідає дійсності,
оскільки вони з 2009 року перебувають за
кордоном і повертались в України лише
на кілька днів. Крім того, судом, на їхню
думку, не враховано тих обставин, що
28.02.2010 року, 11.02.2010 року та 04.10.2010 року
Дрогобицьким міськрайонний судом
Львівської області виносились рішення
за позовами потерпілих від вибуху газу
у їхньому будинку, якими такі позови
задовольнялись та стягувалось з
відповідача матеріальну і моральну
шкоду. При цьому суд не посилався на
пропуск строку позовної давності.

Зважаючи на вказане, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове, яким їхній позов
задовольнити та стягнути з відповідача
моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн..

Заслухавши пояснення учасників
процесу, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до наступного
висновку.

Встановлено, що 19 вересня 2013 року
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області із позовом до ВАТ по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» про відшкодування
моральної шкоди завданої злочином.

Підставами для звернення позивачі
зазначають те, що вироком
Дрогобицького районного суду
Львівської області від 01 грудня 2000 року
майстер служби підземних газопроводів
Стрийського УЕГГ ОСОБА_6 визнана винною
у скоєнні злочину, передбаченого ч.2
ст.167 КК України в редакції 1960 року за
те, що вона достовірно знаючи про
невиконання обхідниками філії вимог
п.4.3.7 «Правил безпеки системи
газопостачання України» від 01.10.1997 року
№254 не вжила заходів щодо забезпечення
належної перевірки на наявність газу в
підземних інженерних комунікаціях, що
призвело до не виявлення газу у
колодязях каналізаційної системи, в
результаті чого 16 лютого 1999 року в
будинку АДРЕСА_1 стався вибух в
результаті проникнення природного
газу-метану, який проник в квартиру №47.
В результаті цього вибуху четверо
мешканців будинку загинули, двоє
отримали тяжкі тілесні ушкодження та
знищено і пошкоджено згаданий будинок.

20 грудня 2013 року Стрийським
міськрайонним судом Львівської
області за результатами розгляду
вказаного позову було ухвалено
рішення, яким відмовлено в його
задоволенні на підставі ч.4 ст.267 ЦК
України у зв'язку із спливом строку
позовної давності (а.с.40).

Відповідно до ч.1 ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Частинами 2 і 3 зазначеної статті
встановлено, що законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом; обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. При цьому, відповідно до ч.1
ст.257 ЦК України, загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Проте, ч.3 ст.267 ЦК України встановлено,
що позовна давність застосовується
судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Як вбачається із матеріалів справи
вирок Дрогобицького районного суду
Львівської області постановлено 01
грудня 2000 року.

Крім того, встановлено, що в результаті
звернення мешканців будинку з позовами
до ВАТ по газопостачанню та
газифікації «Львівгаз» про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
завданої злочином 11 лютого 2010 року
Дрогобицьким міськрайонним судом
Львівської області було ухвалено
рішення про часткове задоволення
позовних вимог. За результатами
перегляду такого Апеляційним судом
Львівської області 08 червня 2010 року
було ухвалено нове рішення, яким
зазначене рішення частково змінено
(а.с.11-15).

Відтак, колегія суддів вважає, що
позивачі повинні були дізнатись про
порушення свого права і встановлення
винної у цьому особи після
постановлення вироку Дрогобицького
районного суду Львівської області від
01 грудня 2000 року та набрання ним
законної сили.

В той же час позивачами та їхнім
представником, всупереч ч.1 ст.60 ЦПК
України, не надано жодних доказів
поважності пропуску строку позовної
давності; не наведено обставин, які
були б причиною для її перерви,
зупинення чи поновлення.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що позивачами пропущено
строк позовної давності, аргументи,
наведені в апеляційній скарзі, щодо
поважності пропуску строку позовної
давності у зв'язку із перебуванням за
кордоном не обґрунтовані жодними
доказами, обставини для переривання чи
зупинення перебігу позовної давності
позивачами та їх представником не
наведені, докази якими б ці обставини
підтверджувалися не подані, а тому
судом першої інстанції ухвалено
законне та обґрунтоване рішення за
результатами розгляду позову ОСОБА_4 та
ОСОБА_5.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Частиною 1 ст.308 ЦПК України
встановлено, що апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі вищевказаного, суд
приходить до висновку, що оскаржуване
рішення ухвалено із додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а відтак апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення - залишенню без
змін.

Керуючись 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.308, п.1 ч.1
ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 -
відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 20 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5
до Відкритого акціонерного товариства
по газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» про відшкодування
моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Б.М.Гриновець

Судді:
М.Я.Богонюк

О.М.Ванівський