Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 грудня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючого судді - Шклярука
Д.С.

при секретарі - Пугач Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання
батьківства та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися з позовом, в якому
просять суд визнати батьківство ОСОБА_3
щодо ОСОБА_2 та стягнути з відпвоідача
на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання сина за минулий час в розмірі
1000,00 грн. щомісячно, а саме за останні
три роки, всього 36000,00 грн., а також
просять стягувати з відповідача у
подальшому щомісячно по 1000 грн. на
користь позивачки на навчання дитини,
починаючи від дня подання позову до
суду і до закінчення навчання ОСОБА_2

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1
вказує на те, що з відповідачем вона
була знайома з літа 1994 року, коли той
почав приділяти до неї знаки уваги.
Наприкінці літа 1994 року відповідач
переїхав до неї жити на АДРЕСА_1, та з
цього часу вони почали жити як одна
родина. Від спільного проживання з
відповідачем у них народився син -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком дитини є
відповідач, однак ним заява про
реєстрацію батьківства до органів РАЦС
подана не була, хоча факт батьківства у
подальшому ним не заперечувався. У
зв'язку з цим, відповідний запис про
батька дитини у Книзі реєстрації
народжень був проведений в порядку,
передбаченому ст. 133 Сімейного кодексу
України.

Отже, за таких обставин відповідач
відмовився від подання в органи РАЦС
заяву про реєстрацію батьківства.

Коли постало питання про утримання
дитини, відповідач твердо заявив, що це
не його дитина і утримувати сина він не
бажає. Приблизно через шість місяців
після народження дитини відповідач
пішов із сім'ї.

Їй недостатньо коштів на утримання
дитини, під час розгляду справи синові
виповнилося 18 років та він продовжує
навчання. Відповідач ніколи не надавав
матеріальної допомоги на утримання
дитини, проте вона до нього зверталася
із такими проханнями.

Позивачі у судовому засіданні
підтримали позовні вимоги та з метою
встановлення факту батьківства
просили призначити експертизу.

Відповідач та його представник
заперечували проти позову. Відповідач
зазначив, що ОСОБА_1 18 років назад була
жінкою легкої поведінки, з якою він, як
чоловік періодично мав стосунки. Але
вони разом не проживали, у шлюбі не
перебували. При народженні дитини він
не був присутній.

Вислухавши пояснення сторін, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими,
такими що підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були знайомі з 1994 року,
що підтверджується старими
фотознімками наданими у судове
засідання позивачкою та мали поміж
собою близькі стосунки, про що свідчить
характер деяких фотознімків, де вони
разом проводять час, обіймаються,
зустрічають свята у колі друзів.

ІНФОРМАЦІЯ_8 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_3
народився син - ОСОБА_2.

Відповідач заперечує, що ОСОБА_2 є його
сином.

Згідно висновку експерта № 255 від 17.10.2014
року гр. ОСОБА_3 може бути біологічним
батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
народженого гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
Вірогідність того, що ОСОБА_3 дійсно є
біологічним батьком ОСОБА_2 і це не є
наслідком випадкового збігу
генетичних ознак у осіб, що не мають
родинних зв'язків, за результатами
експертизи складає не менше 99,999 %.

Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу
України походження дитини від батька
визначається за заявою матері та
батька дитини або за рішенням суду.

Згідно із ст.128 Сімейного кодексу
України - за відсутності заяви, право на
подання якої встановлено статтею 126
цього Кодексу, батьківство щодо дитини
може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є
будь-які відомості, що засвідчують
походження дитини від певної особи,
зібрані відповідно до Цивільного
процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

У судовому засіданні було встановлено,
що відповідач не проживав з дитиною та
не надавав їй матеріальної допомоги з
1994 року, при цьому ОСОБА_4 зверталася до
нього по таку допомогу, але її прохання
залишалися без уваги.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, відповідно
до ст.ст.181,183,184 СК України аліменти за
рішенням суду присуджуються у частці
від доходу матері, батька або при
нерегулярному, мінливому доході, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, - у твердій
грошовій сумі.

Договори про сплату аліментів та про
припинення права на аліменти у зв'язку
з передачею права власності на
нерухоме майно між сторонами не
укладалися, стягнень по іншим
аліментним зобов'язанням відповідач
немає. Іншого в судовому засіданні
доведено не було. Також в судовому
засіданні не доведено, що відповідач
має стабільний регулярний дохід.

Відповідно до закону батьки
зобов'язані утримувати своїх дітей
незалежно від того, перебувають вони в
шлюбі чи шлюб між ними розірвано.
Обов'язок батьків утримувати своїх
дітей є безумовним і не залежить від
того, чи є батьки працездатними й чи є в
них кошти, достатні для надання
утримання, а лише враховується судом
при визначенні розміру стягуваних
аліментів.

Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка дружини, батьків, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення. Матеріальне становище сторін
суд визначає, виходячи з вартості
приналежного їм майна, рівня доходів, а
також величини витрат, які вони
здійснюють на утримання себе й членів
своєї сім'ї.

Разом з тим, суд при визначенні розміру
коштів, що стягуються як аліменти,
прагне не до зрівняння матеріального
становища платника й одержувача
аліментів, а до того, щоб одержувач
аліментів у разі їх сплати перестав
бути таким, що потребує матеріальної
допомоги. Окрім того, розмір
призначених аліментів має бути
виправданий дійсними потребами та з
урахуванням матеріального становища
сторін, має виходити з фактичних
обставин справи та мети зобов'язання
щодо утримання.

Згідно із ст. 184 СК України розмір
аліментів може бути визначений у
твердій грошовій сумі, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення. Як випливає зі
змісту даної норми, нерегулярним
доходом вважається дохід, що надходить
із різною періодичністю, перервами.
Дохід може бути нерегулярним, у
випадку, якщо оплата праці
відбувається по завершенні її
виконання в частині або повністю.

У відповідності до ст. 199 СК України
батьки зобов'язані утримувати
повнолітніх дітей, у випадку, якщо вони
продовжують навчання й у зв'язку з чим
потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи встановлені обставини, суд
приходить до висновку про необхідність
стягнення з відповідача щомісячно
аліментів на повнолітню дитину у
судовому порядку в розмірі 500,00 грн.
щомісячно, починаючи стягнення з
ІНФОРМАЦІЯ_9 року на весь час навчання
дитини, але не більш ніж до досягнення
ОСОБА_2 двадцяти трьох років.

Згідно довідки ОСОБА_2 у 2012 році вступив
до Придніпровської державної академії
будівництва та архітектури і
навчається на денному відділенні
факультету «Технології
життєзабезпечення», ІV рівень
акредитації.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України
аліменти за минулий час можуть бути
присуджені, якщо позивач подасть суду
докази того, що він вживав заходів щодо
одержання аліментів з відповідача, але
не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати. У цьому разі
суд може присудити аліменти за минулий
час, але не більш як за три роки.

Враховуючи, що відповідач ухилявся від
утримання дитини з 1994 року, суд вважає
можливим стягнути із нього аліменти за
період з 22.11.2009 року (позивач звернулася
до суду із позовом 22.11.2011 року) по
ІНФОРМАЦІЯ_9 року (досягнення ОСОБА_2
повнолітня) у твердій грошовій сумі, по
500,00 грн. щомісячно.

Відповідач може надавати допомогу
оскільки є працездатним, обставини на
яких зауважила позивач відповідачем не
спростовані.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України на
рахунок відповідача відносяться
судові витрати.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 169, 209, 212, 214,
215, 365 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати батьківство ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, щодо дитини
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Внести наступні зміни до актового
запису № 630 від 04.10.1995 року про
народження дитини - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4: у відомостях про
батьківство батьком дитини вказати -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, на користь
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на
утримання сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, на
період навчання ОСОБА_2, у твердій
грошовій сумі в розмірі 500 (п'ятсот) грн.,
починаючи стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_9 року
та на весь час навчання ОСОБА_2, але не
більш ніж до досягнення ним двадцяти
трьох років.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7,
аліменти на утримання сина - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_6, за минулий час, а саме за
період з 22.11.2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_9
року, у твердій грошовій сумі, в розмірі
500 (п'ятсот) 00 грн. щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН
НОМЕР_1 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5
судовий збір в сумі 98,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН
НОМЕР_1, в дохід держави судовий збір в
сумі 632,30 грн.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів за один
місяць.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.С.
Шклярук