У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Гримич М.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 25 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Новопетрівської сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання рішення незаконним, встановлення факту, визнання договору недійсним,

встановив:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що згідно з протоколом правління колгоспу ім. Крупської с. Новоперівка Осіпенківського району Запорізької області № 1 від 04 січня 1953 року та протоколом загальних зборів членів цього колгоспу № 1 від 29 січня 1953 року загальних зборів членів колгоспу ім. Крупської с. Новопетрівка ОСОБА_5 була надана земельна ділянка у розмірі 0, 15 га для будівництва жилого будинку, а згідно з протоколом загальних зборів членів колгоспу від 29 квітня 1954 року № 3 ОСОБА_5 було виділено присадибну земельну ділянку у розмірі 0, 02 га, на якій остання побудувала жилий будинок, де позивач та мати позивача ОСОБА_2 проживали на правах членів її сім'ї, яка в подальшому була збільшена до 0,24 га та їй була присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_1. У 1991 році ОСОБА_5 померла, а будинок успадкувала мати позивача - ОСОБА_6, який після смерті матері у 1994 році успадкувала позивач. 18 липня 2002 року без її згоди виконавчий комітет Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області рішенням № 62 передав у приватну власність ОСОБА_3 із загальної площі земельної ділянки, яка знаходилась у користуванні позивача, земельну ділянку площею 0,20 га, яке рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької с області від 21 жовтня 2005 року було визнано незаконним. Рішенням Новопетрівської сільської ради Бердянського району від 15 червня 2006 року № 7 у її власність була надана земельна ділянка площею 0,13 га для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1, АДРЕСА_2.

Рішенням Новопетрівської сільської ради Бердянського району № 2 від 24 жовтня 2010 року ОСОБА_3 передано у власність земельну ділянку площею 0, 1038 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2, а відповідно до рішення Новопетрівської сільської ради Бердянського району від 6 лютого 2012 року № 5 цій земельній ділянці присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_1 в, на яку 24 квітня 2012 року на підставі вищезазначених рішень ОСОБА_3 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, а згідно договору купівлі - продажу від 26 квітня 2012 року передала у власність ОСОБА_4

Посилаючись на наведені обставини, просила визнати незаконним рішення Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області від 24 жовтня 2010 року № 2 про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,1038 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташованої в АДРЕСА_1 на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району; визнати факт користування ОСОБА_2 земельною ділянкою площею 0,07га по АДРЕСА_1 добросовісно, відкрито і безперервно протягом 15 років; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1038 га в АДРЕСА_2 від 26 квітня 2012 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського округу Запорізької області ОСОБА_7

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 25 листопада 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги, додані до неї матеріали, зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою заявника з висновками судів по їх оцінці.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 25 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Новопетрівської сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання рішення незаконним, встановлення факту, визнання договору недійсним.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ М.К. Гримич