АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/3162/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 629/730/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

при секретарі Костюченко В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Лозівському районі Харківської
області в особі начальника
управління Лашиної Тетяни Петрівни на
рішення Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 06 березня
2014 року по справі за заявою ОСОБА_4 про
встановлення факту перебування у
фактичних шлюбних відносинах,
заінтересовані особи: Управління
Пенсійного фонду України (УПФУ) в
Лозівському районі Харківської
області, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулася до суду в порядку ст.
256 ЦПК України з заявою про
встановлення факту перебування у
фактичних шлюбних відносинах з 1994 року
до 10 червня 2013 року з ОСОБА_7 , померлим
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Посилалась на те, що в вони з 1994 року
проживали разом у належному їй будинку
за адресою: АДРЕСА_3, вели спільне
господарство, мали спільні права та
обов'язки, піклувались один про одного.

За життя чоловіка вона знаходилась на
його утриманні, оскільки його пенсія
була набагато вищою за її пенсію.
Сумісних дітей вони не мали, тому не
вважали за потрібне реєструвати шлюб в
органах РАЦС, в іншому шлюбі не
перебували.

У зв'язку з похилим віком чоловіка та
його хворобою, вона доглядала та
опікувалась ним, а після його смерті
поховала його, сплативши вартість
ритуальних послуг.

На її звернення до УПФУ у Лозівському
районі щодо можливості перейти на
пенсію померлого чоловіка у зв'язку з
втратою годувальника відповідно до ст.
36 Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування», їй було рекомендовано
звернутись до суду з заявою про
встановлення факту перебування у
фактичних шлюбних відносинах.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася
спадщина, яка складається з належної
йому на праві власності квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Спадкодавцем ОСОБА_7 за життя 05.04.2007 р.
був складений заповіт на все належне
йому майно на її ім'я та ім'я ОСОБА_8,
яка відмовилася від прийняття
спадщини, а вона ( ОСОБА_4) отримала
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на вказану квартиру, і бажає
згідно ст. 174 Податкового кодексу
України бути звільненою від сплати
податку як член сім'ї спадкодавця
першого ступеня споріднення.

У зв'язку з наведеним вважає, що
встановлення факту перебування у
фактичних шлюбних відносинах має для
неї юридичне значення.

Представник заінтересованої особи
- УПФУ в Лозівському районі Харківської
області заперечував проти задоволення
заявлених вимог, оскільки право
переходу на пенсію померлої особи
мають непрацездатні члени її сім'ї, до
яких заявниця ОСОБА_4 не відноситься.

Заінтересовані особи ОСОБА_9 та ОСОБА_6
проти задоволення заяви ОСОБА_4 не
заперечували, визнавши її підстави в
повному обсязі.

Рішенням Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 06.03.2014р.
заяву ОСОБА_4 задоволено та
встановлений факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, як чоловіка та
жінки без реєстрації шлюбу з 1994 року до
10.06.2013 року.

В апеляційній скарзі УПФ України в
Лозівському районі Харківської
області в особі начальника управління
ОСОБА_3, посилаючись на порушення
районним судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідності
висновків суду обставинам справи,
недоведеність тих обставин, які суд
вважав встановленими, просить
скасувати це рішення суду та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
заяви ОСОБА_4

Зазначає, що ОСОБА_4 не перебувала у
зареєстрованому шлюбі з померлим
ОСОБА_7 і не є членом його сім'ї, що була
на утриманні, тому відповідно до ст.. 36
Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» не є особою для
призначення їй пенсії у разі втрати
годувальника.

В запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_4 просить відхилити її як
необґрунтовану, зазначаючи, що факт
перебування її у фактичних шлюбних
відносинах з ОСОБА_7 знайшов своє
підтвердження у суді першої інстанції,
і вона не оскаржувала відмову УПФУ в
Лозівському районі Харківської
області стосовно переходу на пенсію
померлого чоловіка.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, що зявилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги відповідно до ст.303 ЦПК України,
судова колегія вважає, що скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції - скасуванню, виходячи
з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом (ч.2).

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені у засіданні (ч.3).

Між тим оскаржуване рішення суду
першої інстанції в повному обсязі не
відповідає вказаним вимогам ст. 213 ЦПК
України.

Ухвалюючи рішення про задоволення
заяви ОСОБА_4, суд першої інстанції
виходив з того, що факт проживання
заявниці сумісно однією сім'єю без
шлюбу з ОСОБА_7 підтверджений як
поясненнями заінтересованих осіб
ОСОБА_9 та ОСОБА_6, свідка ОСОБА_10, а
також письмовими доказами, в тому числі
довідками Панютинської селищної ради
щодо сумісного проживання ОСОБА_4 та
ОСОБА_7 з 1994 року.

Судова колегія не може погодитися з
такими висновками суду першої
інстанції, оскільки вони не
відповідають вимогам закону та
матеріалам справи.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК
України суд розглядає справи про
встановлення факту, що має юридичне
значення, проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу, якщо
встановлення цього факту тягне за
собою певні юридичні наслідки.

Як вбачається з довідок УПФУ в
Лозівському районі Харківської
області (а.с. 16-17) ОСОБА_4, що проживає за
адресою: АДРЕСА_3, знаходиться на обліку
в цьому УПФУ та отримує пенсію за віком
з січня 2013 року в сумі 1122,15 грн., а
ОСОБА_7, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,
знаходиться на обліку в цьому УПФУ та
отримує пенсію за вислугу років
працівникам льотних екіпажів з січня
2013 року в сумі 6846,15 грн. ( з травня 2013
року - в сумі 7827,55 грн.).

ОСОБА_4, посилаючись на те, що
проживала з ОСОБА_7 однією сім'єю з 1994
року, на підтвердження зазначених
обставин надала до суду довідки
Панютинської селищної ради щодо
сумісного проживання з 1994 року ОСОБА_7
та ОСОБА_4 за адресою: ОСОБА_3, та
знаходження останньої на утриманні
свого цивільного чоловіка ОСОБА_7 (а.с.
14-14).

Між тим вказані довідки на порушення
вимог ст.. 57 ЦПК України не містять
підстав джерела зазначених в них даних,
на що не звернув увагу суд першої
інстанції, поклавши ці довідки в
основу оскаржуваного рішення як
належні докази.

Наявність заповіту ОСОБА_7 на ім'я
ОСОБА_4, понесення нею витрат на
поховання та пояснення
заінтересованих осіб ОСОБА_9, ОСОБА_6 і
свідка ОСОБА_10, не свідчить про
наявність у справі достатніх доказів,
щодо проживання заявниці та ОСОБА_7
однією сім'єю, без врахування наявності
всіх ознак сім'ї, зазначених в ч.2 ст. 3
СК України.

Крім того, на порушення вимог ст.ст.
234, 256 ЦПК України судом першої
інстанції не враховано, що факти, які
мають юридичне значення, - це факти, з
якими закон пов'язує виникнення, зміну
або припинення правовідносин.

Відповідно до ст.. 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування» право на призначення
пенсії у разі втрати годувальника
мають непрацездатні члени його сім'ї ,
які були на його утриманні.
Непрацездатними членами сім'ї
вважаються: чоловік (дружина), батько,
мати, якщо вони є інвалідами або
досягли пенсійного віку. До членів
сім'ї, які вважаються такими, що були на
утриманні померлого годувальника,
відносяться особи, якщо вони були на
повному утриманні померлого,
одержували від померлого годувальника
допомогу, що була для них постійним і
основним джерелом засобів до
існування.

Члени сім'ї померлого годувальника,
для яких його допомога була постійним і
основним джерелом засобів до
існування, але які й самі одержували
пенсію, мають право, за бажанням,
перейти на пенсію у зв'язку з втратою
годувальника.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4, суд
першої інстанції не врахував зазначені
вимоги цього Закону щодо відсутності у
заявниці правових підстав для
визнання її членом сім'ї ОСОБА_7, який
може перейти на пенсію у зв'язку з
втратою годувальника, та всупереч
ст.ст. 234, 256 ЦПК України безпідставно
вважав наявність факту, який має
юридичне значення, для подальшого
здійснення ОСОБА_4 своїх майнових
прав.

Також судом першої інстанції не
враховано, що посилання ОСОБА_4 на те, що
вона може бути звільнена від сплати
податку при оформленні спадкових
майнових прав відповідно до ст.. 174
Податкового кодексу України, є
безпідставними, оскільки вона не є
членом сім'ї спадкодавця першого
ступеня споріднення, а встановлення
факту перебування її у фактичних
шлюбних відносинах з ОСОБА_7, померлим
ІНФОРМАЦІЯ_2, дає заявниці право на
спадкування за законом в порядку ст..
1264 ЦК України як спадкоємицею лише
четвертої черги.

Виходячи з наведеного, судова
колегія вважає, що оскаржуване рішення
підлягає скасуванню з підстав,
передбачених ст.. 309 ЦПК України, з
ухваленням нового рішення у справі про
відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2ч.1 ст. 307, ст.ст.
309, 313, 314,316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова
колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 06 березня
2014 року скасувати та відмовити у
задоволенні заяви ОСОБА_4 про
встановлення факту перебування у
фактичних шлюбних відносинах,
заінтересовані особи: Управління
Пенсійного фонду України в Лозівському
районі Харківської області, ОСОБА_5,
ОСОБА_6.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржено в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: