Справа № 370/2795/13-ц Головуючий у І
інстанції Устимчук М.Ю.Провадження №
22-ц/780/3488/14 Доповідач у 2
інстанції Журба С.О.Категорія 1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого судді: Журби С.О.,

суддів: Коцюрби
О.П., Сержанюка А.С.,

при секретарі: Микитенко Д.
А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Макарівського районного суду
Київської області від 17 квітня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
Бишівської сільської ради
Макарівського району Київської
області, управління Держземагенства у
Макарівському районі Київської
області, Макарівської районної
державної нотаріальної контори
Київської області про скасування
рішення виконавчого комітету, визнання
державних актів на право власності на
земельну ділянку недійсними та їх
скасування, зобов'язання видалення
кадастрового номеру з бази даних,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із вказаним позовом, який
мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
його батько ОСОБА_4. Після його смерті
відкрилась спадщина на житловий
будинок з господарськими спорудами та
на земельну ділянку 0,125 га під ОЖБ та
ОСГ, що розташовані в АДРЕСА_1, НОМЕР_1.
Після смерті батька він фактично
вступив в управління майном та прийняв
спадщину. У 2012 році відповідачка ОСОБА_2
поставила огорожу з тих підстав, що вся
земельна ділянка належить їй на праві
власності. Рішенням Макарівського
районного суду Київської області від 30
серпня 2012 року за ним було визнано
право власності на спадкове майно за
законом: домоволодіння по АДРЕСА_1,
НОМЕР_1 в селі Бишів Макарівського
району Київської області.

23 лютого 2001 року ОСОБА_5, яка була
власником другої половини будинку по
АДРЕСА_1, НОМЕР_2, в селі Бишів
Макарівського району, було видано
рішення сільської ради про
приватизацію земельної ділянки
загальною площею 0,33 га. На підставі
вказаного рішення ОСОБА_5
приватизувала земельну ділянку площею
0,25 га, що під домоволодінням по АДРЕСА_1.
Про вказані дії позивачу стало відомо
лише у 2012 році. Оскільки було порушено
право спільної часткової власності,
позивач просив суд скасувати рішення
виконкому Бишівської сільської ради №2
від 23 лютого 2001 року, визнати недійсним
та скасувати державний акт на право
приватної власності на землю серії І-КВ
№ 014316 від 02 липня 2002 року, виданий на
ім'я ОСОБА_5, зобов'язати відділ
Держземагенства у Макарівському
районі Київської області видалити
кадастрові номери земельних ділянок:
площею 0,25 га - :01:022:0038 та 0,083 га -
:01:014:0006.

Рішенням Макарівського районного суду
Київської області від 17 квітня 2014 року
позовні вимоги було задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішення
суду, відповідач подала апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, неповноту та
неправильність встановлення обставин,
які мають значення для справи, просила
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі. Апеляцію обґрунтувала
тим, що в матеріалах справи відсутні
докази, щодо порушення прав позивача, а
суд, задовольняючи позов, фактично
протиправно позбавив її права
власності на належні земельні ділянки.
Крім того вважає, що суд здійснив
захист прав позивача у спосіб, не
встановлений законодавством.

У своїх запереченнях на апеляційну
скаргу представник позивача зазначає,
що рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим, тому підстав
для його скасування немає, просить суд
залишити рішення без змін, апеляційну
скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з огляду на
наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи колегія
суддів прийшла до висновку, що рішення
суду в повній мірі відповідає
наведеним вимогам, підстави для його
скасування чи зміни відсутні.

В ході розгляду справи судом першої
інстанції було встановлено, що в
АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок,
розділений на дві половини, має два
окремих входи і на даний час належить
сторонам: половина будинку під НОМЕР_2 -
відповідачу ОСОБА_2, інша половина, що
має НОМЕР_1 - позивачу ОСОБА_3

Позивач набув право власності на
належну йому частину будинку на
підставі рішення Мкарівського
районного суду Київської області від
30.08.2012 року в порядку спадкування за
законом після смерті свого батька.
Спадщину ОСОБА_2, отримала після смерті
своєї матері ОСОБА_5, яка була рідною
сестрою батька позивача - ОСОБА_4.
Померлі ОСОБА_5 та батько позивача
ОСОБА_4 проживали в одному будинку
разом з своїми батьками ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1.

В 2000 році ОСОБА_5 на свою частину
будинку оформила право власності у
спадок після батьків, у зв'язку з чим
Бишівською сільською радою на їх
будинку було присвоєно НОМЕР_2 та
НОМЕР_1.

Судом першої інстанції на підставі
наявних у справі доказів було
встановлено, що 23.02.2001 року виконавчим
комітетом Бишівської сільської ради
було прийняте оскаржуване рішення,
яким ОСОБА_5 було передано у власність
земельну ділянку в АДРЕСА_1, НОМЕР_2,
площею 0,33 га, з яких 0,25 га - для
обслуговування будинку, а 0,083 га - для
ОПГ. В подальшому на підставі вказаного
рішення ОСОБА_5 було оформлено
оскаржуваний Державний акт на право
власності на земельну ділянку. При
цьому, як було встановлено в ході
розгляду справи, ОСОБА_5 було
приватизовано земельну ділянку під
усім домоволодінням - як земельну
ділянку під її частиною будинку, так і
ділянку під частиною будинку позивача.
Належні позивачу господарські споруди
повністю знаходяться на землі, що була
приватизована матір'ю відповідача
ОСОБА_2. Таким чином при прийнятті
оскаржуваного рішення орган місцевого
самоврядування не взяв до уваги, що за
спірним домоволодінням рахується
земельна ділянка загальною площею 0,25
га, проте домоволодіння було розділене
і має двох власників, чим порушила
вимоги ст.ст. 39,116,120 ЗК України. Дана
обставина була належним чином була
доведена в ході розгляду справи
наявними в ній доказами, а
також серед іншого була визнана
відповідачем - Бишівською сільською
радою Макарівського району Київської
області.

Зважаючи на наведене суд першої
інстанції прийшов до висновку про
незаконність оскарженого рішення про
передачу ОСОБА_5 у власність спірної
землі, що обумовлює необхідність його
скасування, а, відтак, й до необхідності
задоволення похідних від цього
позовних вимог. З вказаними висновками
суду першої інстанції колегія суддів
апеляційного суду погоджується в
повній мірі. При цьому колегія суддів
критично ставиться до посилань
апелянта на відновлення прав позивача
у спосіб, не передбачений законом,
оскільки прийняте по справі рішення
жодним чином не суперечить вимогам ст.
16 ЦПК України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи спір, повно та всебічно
дослідив і оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює,
а тому визнає дане рішення законним та
обґрунтованим. Таким чином рішення
суду першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, відтак
передбачених законом підстав для його
скасування при апеляційному розгляді
не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
залишити без задоволення, а рішення
Макарівського районного суду
Київської області від 17 квітня 2014 року -
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді