Справа № 638/4620/14-ц Провадження № 2-з/638/59/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2014 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Шишкін О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Зарківської міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем однією сім'єю на час відкриття спадщини та визнання права власності.

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду із вказаним цивільним позовом до відповідача, у якому просить суд встановити факт постійного проживання із спадкодавцем та визнання права власності.

Разом із позовною заявою, позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій ОСОБА_1 просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

Свою заяву позивач мотивує тим, що після смерті ОСОБА_2 відповідно до законодавства він є спадкоємцем 4 черги, тому звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, але отримав відмову оскільки не було надано доказів його сумісного проживання зі спадкодавцем на час його смерті.

19 березня 2014 року на адресу, де мешкає позивач, а саме кВ. 15 б. 2 по вул. Білогірській у м. Харкові надійшов лист припис за №154, згідно якого пропонують зявитись до 1 квітня 2014 року до дільниці №10 КП «Жилкомсервіс» для надання правовстановлюючих документів на квартиру. Також зазначено, що в разі не надання документів квартира буде передана у власність територіальної громаді міста.

Дослідивши матеріали справи, суд не вбачає необхідності вжиття заходів забезпечення позову виходячи із наступного.

За змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивачем не наведено обставин та не надано доказів їх існування, які б перешкоджали виконанню рішення суду у разі задоволення позовної заяви.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала відповідно до ст. 293 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Шишкін