Справа №505/2187/14-ц
Провадження №4-с/505/20/14
У Х В А Л А

03.06.2014 року Котовський
міськрайонний суд Одеської області в
складі:

головуючого судді - Нікітішина В.П.

при секретарі - Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Котовську
Одеської області скаргу Голови
ліквідаційної комісії Державного
закладу «Котовська лінійна
санітарно-епідеміологічна станція на
Одеській залізниці» МОЗ України ОСОБА_1
на постанови про накладення штрафів

В С
Т А Н О В И В:

Заявниця Голова ліквідаційної комісії
Державного закладу «Котовська лінійна
санітарно-епідеміологічна станція на
Одеській залізниці» МОЗ України
ОСОБА_1, звернулась 22.05.2014 року в суд з
цією скаргою, вказуючи, що 01.04.2013 року
старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Гортолум Вікторією
Сергіївною у виконавчому провадженні
щодо перерахунку та виплати заробітної
плати (надбавки, індексації) ОСОБА_3
надбавки за вислугу років та
індексації заробітної плати було
винесено постанову про накладення
штрафу на голову ліквідаційної комісії
ОСОБА_1 (виконавче провадження заведено
на підставі рішення Котовського
міськрайонного суду та виконавчого
листа виданого Котовським
міськрайонний судом).

08.05.2013 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
Гортолум Вікторією Сергіївною у
виконавчому провадженні щодо
донарахування та виплаті ОСОБА_3
надбавки за вислугу років та
індексації заробітної плати було
винесено постанову про накладення
штрафу на голову ліквідаційної комісії
ОСОБА_1 (виконавче провадження заведено
на підставі рішення Котовського
міськрайонного суду та виконавчого
листа виданого Котовським
міськрайонний судом). Підставою для
застосування штрафних санкції було на
думку державного виконавця умисне
невиконання рішення суду. З позицією
державного виконавця погодитись
неможливо.

Постановою КМУ №1074 від 20.10.2011 року «Про
затвердження Порядку здійснення
заходів, пов'язаних з утворенням,
реорганізацією або ліквідацією
міністерств, інших центральних органів
виконавчої влади» визначено перелік
повноважень голови ліквідаційної
комісії.

Відповідно до п.21 вказаної
постанови голова ліквідаційної
комісії забезпечує порядок звільнення
працівників, звільняє працівників і
забезпечує своєчасний розрахунок з
ними під час звільнення. Одним із
завдань ліквідаційної комісії є
своєчасний розрахунок із працівниками.

Несвоєчасний розрахунок з
працівниками Котовської лінійної СЕС,
у тому числі зволікання з виплатами
коштів за рішеннями судів, перерахунок
оплати праці по повній ставці
відбувались не з її вини, як голови
ліквідаційної комісії, а через
відсутність фінансування державного
закладу, закриття рахунків
держказначейством.

Щодо відсутності фінансування та
неможливості проведення розпорядження
коштами спеціального фонду нею
неодноразово надсилались листи до МОЗ
України. На вказані листи надійшла
факсимільна відповідь про те, що
Кабінетом міністрів України
розробляється проект постанови яким
буде розроблено механізм проведення
розрахунків, пов'язаних із завершенням
ліквідації. Можливості розпоряджатися
коштами спеціального фонду надано не
було, а з 02.01.2013 року всі фінансові
зобов'язання Котовської лінійної СЕС
були передані до головного управління
Держсанепідслужби на залізничному
транспорті.

Вказане підтверджується листами від
27.01.2013 року, 07.02.2013 року, 28.02.2013 року,
05.04.2014 року на ім'я Міністра охорони
здоров'я України. Листом МОЗ України
від 05.04.2013 року.

Повідомленням держказначейства про
закриття рахунків від 4 грудня 2013 року.

Крім того вказана обставина
виникає безпосередньо із положень
законодавства, оскільки у додатку 3 до
закону України «Про державний бюджет
на 2013 рік» була повністю відсутня
бюджетна програма КПКВК 2301250
«Державний санітарно-епідеміологічний
нагляд, дезінфекційні заходи по
боротьбі з епідеміями», відповідно
відсутні бюджетні призначення за цією
програмою на 2013 рік і відсутня
можливість розпорядження коштами
спеціального фонду (власні надходження
бюджетних установ) у разі зарахування
коштів на вказані рахунки, бюджетний
розпис відсутній тож відсутній і
кошторис, штатний розпис, неможливо
було користуватись чи розпоряджатись
рахунками.

Статтею 89 закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
відповідальність за невиконання
рішення суду виникає виключно у разі
невиконання без поважних причин
вказаного рішення.

В даному випадку державним виконавцем
не встановлено причин невиконання
рішення суду та безпідставно накладено
стягнення на голову ліквідаційної
комісії ОСОБА_1

Частина 2 статті 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися зі скаргою до суду зі
скаргою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
держаної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цього кодексу порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 384 ЦПК України скарга
подається до суду, який видав
виконавчий документ.

Статтею 385 ЦПК України встановлено
десятиденний строк для подання скарги
з дня коли особа дізналась або повинна
була дізнатись про порушення її прав.

Статтею 82 закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої
служби можуть бути оскаржені
стягувачем та іншими учасниками
виконавчого провадження (крім
боржника) до начальника відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, до відповідного адміністративного
суду в порядку, передбаченому законом.

Оскільки вона є представником
боржника виконавчого провадження то
відповідно до ст. 82 закону України «Про
виконавче провадження» її скарга
підлягає розгляду судом, який видав
виконавчі документи.

В постанові Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 року № 3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» зазначено, що до юрисдикції
адміністративних судів належать усі
справи з приводу оскарження рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судових рішень на підставі виконавчих
документів, виданих судами всіх
юрисдикцій, за винятком тих, які видано
загальними судами, у разі звернення до
суду сторін відповідного виконавчого
провадження чи їхніх представників.

Аналогічним чином роз'яснюється
підсудність справ даної категорії і в
інформаційному листі № 24-152/0/4-13 від
28.01.2013 Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення у цивільній
справі», а також у «Довідці про
вивчення та узагальнення практики
розгляду адміністративними судами
справ з приводу оскарження рішень, дій
або бездіяльності

державної виконавчої служби» від 5
квітня 2012 року Вищого
адміністративного суду України

ЦПК України, Закон України «Про
виконавче провадження» і Закон України
«Про внесення змін до Закону України
«Про виконавче провадження» та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)» визначають
виключну підсудність даної категорії
справ - скарга подається лише до суду,
який видав виконавчий документ.».

Статтею 385 ЦПК України встановлено
десятиденний строк для подання скарги.

Вона, ОСОБА_1, за адресою, вказаною
в супровідному листі державного
виконавця не проживає, у зв'язку з
переходом на іншу роботу. З середини
квітня 2013 року переїхала до м. Херсон
для облаштування побутових умов, а до
роботи приступила з 01.06.2013 року. З
вказаних причин вчасно не отримувала
повідомлення держвиконавця та
постанов про накладення на неї штрафів.

Про наявність вказаних постанов
державного виконавця вона дізналась
лише 10.05.2014 року коли приїжджала
провідати матір до м.Котовська.

А 12.05.2014 року ОСОБА_1 під час
відвідування ВДВС Котовського МРУЮ
отримала копії вказаних постанов.

Вважає, що вказані обставини є
поважними такими, що дозволяють в
порядку передбаченому статтею 385 ч. 2
ЦПК України поновити строк для подання
цієї скарги.

Оскільки вимоги про скасування
постанов державного виконавця про
накладення на нею штрафу пов'язані між
собою, обґрунтовані одними й тими ж
доказами, всі постанови про накладення
штрафів винесені одним і тим же
державним виконавцем є підстави для
об'єднання вказаних вимог в одній
скарзі. Аналогічним чином регулює дані
обставини стаття 126 ЦПК України.

Просила ухвалити рішення суду, яким:

1.Строк для подання скарги на
постанови про накладення штрафів від 1
квітня та 8 травня 2013 року поновити.

2.Постанову про накладення штрафу
від 1 квітня 2013 року ВП №35824927 винесену
старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління
юстиції в Одеській області Гортолум
Вікторією Сергіївною при примусовому
виконанні виконавчого листа №1516/4913/2012
виданого 12.12.2012 року Котовським
міськрайонний судом Одеської області
скасувати.

3.Постанову про накладення штрафу
від 8 травня 2013 року ВП №35824927винесену
старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління
юстиції в Одеській області Гортолум
Вікторією Сергіївною при примусовому
виконанні виконавчого листа №1516/4913/2012
виданого 12.12.2012 рокуКотовським
міськрайонний судом Одеської області
скасувати.

В судове засідання заявниця і її
представник адвокат ОСОБА_4 не
з'явились. Однак від представника
заявниці адвоката ОСОБА_4 надійшла
заява від 30.05.2014 року про розгляд справи
у їх відсутність у зв'язку із
неможливістю прибуття у судове
засідання.

Старший державний виконавець
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Гортолум Вікторія
Сергіївна, як особа рішення якої
оскаржуються, у судове засідання не
з'явилась без пояснення причин цьому.
Заяви про розгляд справи у її
відсутність не надала. Заперечень на
скаргу не представила.

У зв'язку із відсутністю сторін у
судовому засіданні справу розглянуто
на підставі наявних письмових доказів.

Дослідивши письмові докази у
справі, суд приходить до висновку про
наступне.

Як вбачається із матеріалів справи
рішенням Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 27.11.2012 року
зобов'язано Державний заклад
"Котовської лінійної санітарно-

епідеміологічної станції на Одеській
залізниці" Міністерства охорони
здоров'я України донарахувати та
виплатити ОСОБА_3 надбавку за вис лугів
років та індексацію заробітної плати з
січня 2010 року по вересень 2012 року в
загальній сумі 6002,40 грн.

Виконавчий лист виданий Котовським
міськрайонним судом Одеської області.

Рішення суду виконано не було.

Постановою державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Гортолум В. від 1
квітня 2013 року ВП №35824927 на голову
ліквідаційної комісії ОСОБА_1 за
невиконання рішення суду було
накладено штраф у розмірі - 340,00 грн.

Постановою державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Гортолум В. С. від 8
травня 2013 року ВП №35824927 на голову
ліквідаційної комісії ОСОБА_1 за
повторне невиконання рішення суду було
накладено штраф у розмірі 680,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 385 ЦПК України
скаргу може бути подано до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналась або повинна була дізнатись
про порушення її прав чи свобод.
Пропущений з поважних причин строк для
подання скарги може бути поновлено
судом.

В матеріалах справи відсутні будь-які
докази на підтвердження належного
повідомлення боржника про винесення
постанов про накладення штрафів.

Відділом примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області не представлено,
доказів на підтвердження того факту, що
боржнику було надіслано
рекомендованим листом з повідомленням
копії постанов про накладення штрафів
та отримання ОСОБА_1 оскаржуваних
постанов.

Однак як вбачається зі скарги, вона
дізналась про порушення своїх прав
лише 10 травня 2014 року, тому суд вважає,
що їй слід поновити строк на оскарження
постанов про накладення штрафів
державного виконавця як такий, що
пропущений з поважних причин.

Відповідно до п.13 ч.3 ст.11 Закону України
„Про виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право
накладати стягнення у вигляді штрафу
на фізичних, юридичних та посадових
осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.75 Закону України „Про
виконавче провадження" після відкриття
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматись від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого ч.2 ст.25 Закону
для самостійного виконання рішення.
Якщо рішення підлягає негайному
виконанню, його виконання
перевіряється не пізніше наступного
робочого дня після відкриття
виконавчого провадження.

Відповідно до ст.89 цього Закону у разі
невиконання зазначених вимог без
поважних причин, державний виконавець
накладає на боржника штраф, і не
пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Згідно ст.87 вказаного Закону у разі
повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає штраф на боржника у
подвійному розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, при
винесені оскаржуваних і постанов,
державний виконавець виходив з того, що
боржник добровільно рішення суду не
виконує, а відтак дійшов висновку про
наявність підстав для винесення
постанови про накладення штрафу.

Однак в оскаржуваних постановах
відсутнє обґрунтування невиконання
заявницею судового рішення саме без
поважних причин. За таких обставин, суд
вважає, що висновок про невиконання
судового рішення, яким боржника
зобов'язано вчинити дію, зроблений
державним виконавцем без з'ясування
причини його невиконання, а тому є
необґрунтованим та передчасним.

Матеріали справи містять листи голови
ліквідаційної комісії ОСОБА_1 до
Міністерства охорони здоров'я України
щодо відсутності фінансування та
неможливості розпорядження коштами
спеціального фонду, а також
повідомлення Управління Державної
казначейської служби України у
Котовському районі Одеської області
№155 від 04 грудня 2013 року про закриття
рахунків Державного закладу "Котовська
лінійна санітарно-епідеміологічна
станція на Одеській залізниці"
Міністерства охорони здоров'я України,
що вказує на намагання боржника
виконати рішення суду та підтверджує
поважність причин його невиконання.

Відповідно до ст.387 ч.2 ЦПК України, в
разі встановлення обґрунтованості
скарги суд

визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

При таких обставинах суд вважає, що
скарга є обґрунтованою та підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.3,15,118,126,383,384,385 ЦПК
України, ст. 62. ст. 82 закону України «Про
виконавче провадження», суд

У Х
В А Л И В:

1.Поновити Голові ліквідаційної
комісії Державного закладу «Котовська
лінійна санітарно-епідеміологічна
станція на Одеській залізниці» МОЗ
України ОСОБА_1 строк для подання
скарги на постанови про накладення
штрафів від 1 квітня та 8 травня 2013 року.

2.Постанову про накладення штрафу
від 1 квітня 2013 року ВП №35824927 винесену
старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління
юстиції в Одеській області Гортолум
Вікторією Сергіївною при примусовому
виконанні виконавчого листа №1516/4913/2012
виданого 12.12.2012 року Котовським
міськрайонний судом Одеської області -
скасувати.

3.Постанову про накладення штрафу
від 8 травня 2013 року ВП №35824927 винесену
старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління
юстиції в Одеській області Гортолум
Вікторією Сергіївною при примусовому
виконанні виконавчого листа №1516/4913/2012
виданого 12.12.2012 року Котовським
міськрайонний судом Одеської області -
скасувати

Ухвалу суду може бути
оскаржено до апеляційного суду
Одеської області через суд який її
ухвалив протягом 5 днів з дня отримання
її копії.

С
у д д я-