Справа № 460/3392/14-ц
Провадження №2/460/1473/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2014м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської
області в складі:

головуючого - судді Варениця
В.С.

з участю секретаря Бундз
М.Р.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Яворові

цивільну справу за позовом ОСОБА_3

до Яворівської районної державної
адміністрації як органу опіки та
піклування та ОСОБА_2

про скасування рішення органу опіки та
піклування,-

В С Т А Н О В И В:

17.10.2014 року позивач ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовною заявою, в якій
просить постановити рішення, яким
скасувати рішення органу опіки та
піклування - розпорядження №360/6-14 від
18.09.2014 року Яворівської районної
державної адміністрації Львівської
області «Про встановлення порядку
побачень з малолітніми дітьми» та
визначити спосіб участі ОСОБА_2 у
вихованні малолітніх дочок ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, встановивши наступний порядок
побачень з ними: з 12 до 18 першої, третьої
суботи місяця. Позовні вимоги
мотивовано тим, що вона та відповідач
перебували в зареєстрованому шлюбі,
який було розірвано в судовому порядку.
Під час перебування в шлюбі в них
народилося двоє неповнолітніх дітей:
донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Оскаржуваним
розпорядженням від 18.09.2014 року було
встановлено ОСОБА_2 порядок побачень з
неповнолітніми дітьми з 12 години
першої, третьої суботи місяця до 12
години першої, третьої неділі місяця.
На виконання рішення органу опіки та
піклування 20 вересня 2014 року біля 12
години вона відвела дітей за місцем
проживання колишнього чоловіка в
с.Великополе, де їх залишила. Після
обіду близько 16 години до неї почали
дзвонити діти та плакали, що тата немає
вдома, а бабця ОСОБА_8 на них сильно
кричить. Знаючи наперед, що їй не
вдасться уникнути скандалу з
свекрухою, вона викликала сільського
голову ОСОБА_7, дільничного інспектора
ОСОБА_12 та фельдшера ОСОБА_9, з якими
пішла за дітьми. На місці чоловіка
вдома не було, а свекруха ОСОБА_8
влаштувала скандал, діти плакали і
просили забрати їх додому, про що було
складено акт. Від дітей їй стало відомо,
що батько ОСОБА_2 та бабуся ОСОБА_8
чинили фізичний та психологічний тиск,
діти сплять неспокійно, вдень постійно
плачуть і бояться йти до батька. В
оскаржуваному рішенні немає даних про
вчинення нею перешкод у побаченні з
дитиною, не враховано її позиції і
думки дітей.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_3
заявлені позовні вимоги підтримала,
дала пояснення, аналогічні викладеним
в позовній заяві.

Після оголошення перерви в судове
засіданні позивач ОСОБА_3 не з'явилася,
її представник адвокат ОСОБА_1 вважає,
що заявлені позовні вимоги є
обгрунтованими, вказує, що її
довірителька просить частково
скасувати розпорядження органу опіки
та піклування, з метою, щоб малолітні
діти не залишалися в нічний час з
батьком. Просить заявлений позов
задоволити.

2

Представник відповідача Яворівської
райдержадміністрації як органу опіки
та піклування - головний
спеціаліст-юрист Служби у справах
дітей ОСОБА_10 заявлений позов
заперечила, пояснила, ща на підставі
заяви батька ОСОБА_2 було проведено
засіданні комісії з питань захисту
прав дітей, на яке були запрошені
батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 разом з дітьми
ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Члени комісії
опитатали батьків, дітей, які
висловлювали бажання бачитися з
батьком. Також було встановлено, що
раніше діти проживали в будинку батька,
після розлучення батьків діти
продовжували відвідувати батька. З
врахуванням всіх обставин справи, віку
дітей, їхню прихильність до батьків
було прийнято рішення про можливість
встановлення порядку побачення
заявнику ОСОБА_2 з перебуванням дітей в
нічний час в його будинку.

Відповідач ОСОБА_2 під час розгляду
справи заявленого позову не визнав,
пояснив, що дійсно після розлучення
колишня дружина з доньками повернулася
до будинку своїх батьків, він намагався
бачитися з дітьми, однак дружина
погрожувала, що не дозволить йому
бачитися з дітьми. За порадою знайомого
він звернувся в Службу у справах дітей
з заявою, щоб йому було встановлено
конкретні дні, коли він зможе бачитися
з дітьми та приймати участь у їх
вихованні. Після прийнятого рішення
про визначення способу днів побачення
з дітьми, зранку 20 вересня 2014 року, він
подзвонив до доньки ОСОБА_5, яка
повідомила, що вона з сестрою не
прийдуть сьогодні до нього. Тоді він
вирішив йти на будову до родича. Перед
обідом до нього подзвонила донька, що
вони прийшли до нього, а хата закрита.
Він зустрів дітей, привів до будинку
сестри, куди прийшла мама ОСОБА_8, яка
забрала дітей додому і він пообіцяв
швидше закінчити роботу і прийти до них
додому. Біля 17 години до нього
подзвонила мама, яка зі сльозами
повідомила, що прийшла ОСОБА_3, яка
силою забирає дітей додому. Коли він
прибіг додому, то дійсно побачив в
будинку сільського голову та
дільничного інспектора, яких вигнав з
будинку. Також ОСОБА_3 забрала з собою
дітей. На даний час ОСОБА_3 продовжує
чинити йому перешкоди в побаченні з
дітьми. Просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази по справі, суд
прийшов до наступного.

Судом встановлено такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що визнають сторони,
що 23 грудня 2003 року між гр.ОСОБА_2 та
гр.ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб,
після реєстрації укладення шлюбу
дружині було присвоєно прізвище
ОСОБА_3.

Від даного шлюбу, згідно пред'явлених
копій свідоцтва про народження,
сторони мають двох малолітніх дітей:
доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Яворівського районного суду
Львівської області від 12.12.2011 року шлюб
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано,
після розірванння шлюбу малолітні діти
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стали проживати з
мамою з будинку її батьків в
с.Великополе Яворівського району
Львівської області.

Судом також встановлено, що з часу
розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_2
намагався підтримувати відносини з
малолітніми дітьми, час від часу
бачився з ними, однак сторони не дійшли
спільної згоди щодо участі відповідача
у вихованні дітей.

З метою вирішення виниклого спору та
визначення порядку побачення з дітьми
відповідач ОСОБА_2 29.08.2014 року звернувся
з відповідною письмовою заявою на ім'я
голови Яворівської
райдержадміністрації як органу опіки
та піклування.

Відповідно до вимог ст.157 СК України
питання виховання дитини вирішується
батьками спільно. Той з батьків, хто
проживає окремо від дитини,
зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування. Той із батьків з ким
проживає дитина не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

А відповідно до вимог ст.158 СК України
за заявою матері, батька дитини орган
опіки та піклування визначає способи
участі у вихованні дитини та
спілкуванні з нею того з батьків, хто
проживає окремо від неї. Рішення про це
орган опіки та піклування постановляє
на підставі вивчення умов життя
батьтів, їхнього ставлення до дитини,
інших обставин, що мають істотне
значення. Рішення органу опіки та
піклування є обов'язковим для
виконання.

3

Розпорядженням голови Яворівської
районної державної адміністрації
№360/6-14 від 18.09.2014 року «Про встановлення
порядку побачень з малолітніми дітьми»
було встановлено ОСОБА_2 наступний
порядок побачень з його малолітніми
дітьми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, з 12 год. першої, третьої
суботи місяця до 12 год. першої, третьої
неділі місяця.

Як вбачається з преамбули даного
розпорядження, при його ухваленні було
враховано рішення комісії з питань
захисту прав дитини від 11.09.2014 року та
висновок служби у справах дітей від
17.09.2014 року №638.

Під час розгляду справи судом
встановлено, як вбачається з протоколу
засідання комісії з питань захисту
прав дитини при Яворівській
райдержадміністрації від 11.09.2014 року,
що на засіданні комісії були присутні
відповідач ОСОБА_2, позивач ОСОБА_3
разом з дітьми, членами комісії шляхом
опитування та вивчення документів
встановлювалися умови життя батьків,
їхнє ставлення до дітей, визначалася
прихильність дітей до кожного з
батьків, їх вік, стан здоров'я,
попередні обставини проживання та інші
необхідні обставини.

Тому суд критично оцінює твердження
позивача ОСОБА_3, що оскаржуване
рішення органу опіки та піклування
травмує психіку дітей, а вона ніколи не
чинила перешкод відповідачу ОСОБА_2 у
спілкуванні з дітьми та виконанні
своїх батьківських обв'язків, оскільки
це спростовується вищенаведеними
доказами по справі.

На переконання суду, саме поведінка
позивача ОСОБА_3 щодо несприйняття
рішення органу опіки та піклування та
його умисного невиконання може
привести до негативного впливу на
психіку малолітніх дітей, оскільки
відповідач ОСОБА_2 може скористатися
своїм правом на звернення до суду з
позовом про усунення перешкод у
спілкуванні з дітьми та їх вихованні, а
також можливої передачі дітей для
проживання з ним.

Відповідно до вимог ст.159 СК України
якщо той із батьків, з ким проживає
дитина, чинить перешкоди тому з
батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, других з батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод. У разі ухилення
від виконання рішення суду особою, з
якою проживає дитина, суд за заявою
того з батьків, хто проживає окремо,
може передати дитину для проживання з
ним.

Також суд не приймає до уваги
покликання позивача ОСОБА_3 на
комісійний акт від 20.09.2014 року, як на
підставу своїх вимо, оскільки
обставини, при яких складався такий
акт, свідчать про спровоковані дії
позивачки як заінтересованої особи
зафіксувати вигідні для неї факти, які
не відповідають дійсним обставинам по
справі та взаємовідносинам між
сторонами.

Відповідно до положень ст.3 Конвенції
про права дитини та ст.7 СК України при
вирішенні будь-яких питань щодо дітей
суд повинен керуватися в першу чергу
максимальним забезпеченням їх
інтересів.

Оцінюючи докази по даній справі в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що під час розгляду справи доведено, що
дійсно між сторонами ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
які проживають окремо, виник спір щодо
виховання та спілкування з малолітніми
дітьми, для вирішення даного спору
відповідач ОСОБА_2 в передбаченому
законом порядку звернувся до органу
опіки та піклування, оскаржуваним
рішенням органу опіки та піклування
заявлений спір було вирішено, під час
ухвалення оскаржуваного рішення орган
опіки та піклування діяв на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені чинним законодавством, з
урахуванням всіх обставин,
безсторонньо, добросовісно та
розсудливо, під час розгляду справи не
встановлено законних та обгрунтованих
підстав для скасування оскаржуваного
рішення, оскаржуваним рішенням не
порушено законних прав, свобод та
інтересів позивача, відповідно немає
підстав за позовом позивача визначати
інший спосіб виховання малолітніх
дітей, а тому в задоволенні заявленого
позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 213 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В:

4

в позові ОСОБА_3 до Яворівської
районної державної адміністрації як
органу опіки та піклування та ОСОБА_2
про скасування рішення органу опіки та
піклування та визначення способу
участі у вихованні малолітніх дітей -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Львівської області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Яворівський
районний суд Львівської області, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті
в одному примірнику.

СУДДЯ: