30.05.2014 Справа № 756/7422/14
Справа пр. №6/756/419/14
ун. №756/7422/14-ц
У Х В А Л А

30 травня 2014року Оболонський районний
суд м. Києва у складі :

головуючого судді - Белоконної
І.В.

за участю секретаря -
Поливко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за поданням державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції м. Києва
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України,

в с т а н о в и в:

У травні 2014 року державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у м. Києві
Ковальчук Т.П. (далі - державний
виконавець ВДВС Оболонського РУЮ у м.
Києві Ковальчук Т.П.) звернулася з
поданням, погодженим начальником ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві, про
тимчасове обмеження фізичної особи у
праві виїзду за межі України.

Подання обґрунтовано тим, у
ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві
відкрито виконавче провадження №33921028
з примусового виконання рішення
Оболонського районного суду м. Києва по
виконавчому листу від 12.07.2012 у справі
№2-919 про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 боргу у розмірі 175624,02 грн.

Як зазначила суб'єкт подання,
боржник ухиляється від добровільної
сплати боргу.

З цих підстав суб'єкт подання
просила суд тимчасово обмежити ОСОБА_2
у праві виїзду за межі України без
вилучення у неї паспортного документа,
який надає право на виїзд за межі
України.

У судове засідання державний
виконавець ВДВС Оболонського РУЮ у м.
Києві Ковальчук Т.П. не
з'явилась, про час та дату розгляду
справи повідомляла належним чином,
причини неявки в судове засідання суду
не повідомила..

Боржник та стягувач у судове
засідання не з'явилися, відповідно до ч.
2 ст. 377-1 ЦПК України суд розглядає
подання державного виконавця про
тимчасове обмеження фізичної особи у
праві виїзду за межі України без
виклику чи повідомлення боржника та
стягувача.

Дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що подання не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи
вбачається, що на підставі виконавчого
листа виданого Оболонським районним
судом м.Києва 12.07.2012 у справі №2-919 про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
боргу у розмірі 175624,02 грн, державним
виконавем ВДВС Оболонського РУЮ у м.
Києві Ковальчук Т.П. було відкрито
виконавче провадження №33921028. На даний
час виконавче провадження з виконання
вказаного судового рішення
здійснюється державним виконавцем
ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві
Ковальчук Т.П.

Державний виконавець у
своєму поданні вказала, що боржник не
виконує рішення Оболонського
районного суду м.Києва.

Примусове виконання рішень
судів в Україні покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України. Умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку, визначені у
Законі України "Про виконавче
провадження".

За приписами п. 18 ч. 3 ст. 11
Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець має
право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України до виконання
зобов'язань за рішенням. Питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби (ст. 377-1 ЦПК України).

З наведеного вбачається, що
Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявність факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання. Право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України виникає
винятково у випадку доведення фактів
умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань. На переконання суду,
особа, яка має невиконані зобов'язання,
не може вважатися винною в ухиленні,
поки не буде доведено протилежне.

Саме невиконання боржником
самостійно зобов'язань протягом
строку, про що вказує державний
виконавець в постанові про відкриття
виконавчого провадження, не може
свідчити про ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
обов'язків. На момент звернення до суду
з поданням факт ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, повинен вже відбутися і
бути об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку з цим про ухилення
боржника від виконання покладених на
нього рішенням обов'язків у
виконавчому провадженні може свідчити
невиконання ним своїх обов'язків,
передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України
"Про виконавче провадження", зокрема,
утримання від вчинення дій, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; надання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасна явка
за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Суб'єктом подання не надано
жодного доказу на підтвердження того,
що ним вжито всіх можливих заходів для
виконання рішення суду, передбачених
Законом України "Про виконавче
провадження", в матеріалах справи
відсутні відомості щодо обізнаності
боржника про наявність відкритого
виконавчого провадження та строки його
добровільного виконання, а також
докази на підтвердження факту ухилення
боржника від виконання своїх боргових
зобов'язань (зокрема, вчинення
боржником дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення;
ненадання у строк, встановлений
державним виконавцем, достовірних
відомостей про свої доходи та майно, у
тому числі про майно, яким він володіє
спільно з іншими особами, про рахунки у
банках чи інших фінансових установах,
про майно, що перебуває в заставі або в
інших осіб, а також про кошти та майно,
належні боржникові від інших осіб
нез'явлення боржника за викликом
державного виконавця за умови
отримання такого виклику).

Відтак, у суду відсутні
достатні підстави вважати, що боржник
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 07 березня
2013 року №2/398/725/13, а тому суд дійшов до
висновку про необхідність відмовити
державному виконавцеві ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві Ковальчук
Т.П. у задоволенні її подання про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у
праві виїзду за межі України.

Водночас, суд зазначає, що за
наявності об'єктивних даних щодо
ухилення боржника від виконання
рішення суду державний виконавець не
позбавлений права повторно звернутись
до суду з відповідним поданням в
порядку передбаченому законом.

Таким чином, відповідно до ст.
11 Закону України "Про виконавче
провадження", та, керуючись ст. 377-1
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві Ковальчук Тамари
Петрівни про тимчасове обмеження
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за
межі України - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається Апеляційному суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
І.В. Белоконна