У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Бородянського районного
суду Київської області від 19 листопада
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 3 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг
Україна») звернулося до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те,
25 грудня 2007 року між закритим
акціонерним товариством «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ТОВ «ОТП
Факторинг Україна», та ОСОБА_4
укладений договір про кредитування
поточного рахунку. Згідно з договором
банк відкрив картковий рахунок і
здійснив кредитування поточного
рахункув розмірі ліміту овердрафта - 6
100 грн, зі сплатою 36 % річних. Взяті на
себе зобов'язання відповідач не
виконав, у зв'язку з чим виникла
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 6 542 грн 63 коп.

Ураховуючи викладене, позивач просив
суд стягнути з ОСОБА_4 заборгованість
за кредитним договором у розмірі 6 542
грн 63 коп.

Рішенням Бородянського районного суду
Київської області від 19
листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 3 лютого 2014 року, позов ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь банку
заборгованість за кредитним договором
від 25 грудня 2007 року в розмірі 6 542 грн 63
коп. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суди на підставі належним
чином оцінених доказів, поданих
сторонами (ст. 212 ЦПК України),
обґрунтовано дійшли до правильного
висновку про те, що відповідач порушив
умови договору про кредитування
поточного рахунку, у зв'язку з чим
допустив заборгованість, розмір якої
позивачем доведено, а судами
перевірено з урахуванням вимог закону
і умов договору.

Посилання касаційної скарги на пропуск
строку позовної давності не є
підставою для скасування судових
рішень, оскільки відповідач із такою
заявою до суду першої інстанції, як це
передбачено ч. 3 ст. 267 ЦК України, не
звертався.

Положення про позовну давність
застосовується лише за заявою
відповідача, що відповідає правовій
позиції Верховного Суду України у
постанові 6-126цс13 від 20 листопада 2013
року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для судів.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Бородянського районного суду
Київської області від 19
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 3 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта