№ производства 2/646/349/2014
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2014 року
м. Харків

Червонозаводський районний суд м.
Харкова у складі: головуючого - судді
Шелест І.М.,

за участю секретаря - Макарійчук А.В.,
Узденової Л.Р. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Харкова цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3,
відділ громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб
Червонозаводського району м. Харкова
про усунення перешкод у праві
володіння, користування та
розпоряджання майном, визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, виселення та
вселення в житлове приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в
якому, з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог, просить
усунути перешкоди у праві володіння,
користування та розпорядження 52/100
частині житлового будинку АДРЕСА_1, що
належить позивач на праві власності;
визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користуванню житловим приміщенням;
зняти з реєстрації (виписати)
відповідача через відділ громадянства,
міграції і реєстрації фізичних осіб
Червонозаводського районна м. Харкова;
виселити відповідача без надання
іншого житлового приміщення; вселити
позивача в належне їй житло.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що позивач, перебуваючи у
шлюбі з ОСОБА_2, зареєструвала
(прописала) останнього за місцем свого
проживання у житловому будинку
АДРЕСА_1, 52/100 частини якого належать їй
на праві власності. У 2013 році шлюб з
відповідачем було розірвано, через
постійні сварки і конфлікти, які
виникали у зв'язку з зловживанням
відповідачем спиртними напоями, із
застосуванням сили, образ та загрози
розправи. Рятуючись від побиття,
позивач була вимушена залишити власне
житло і переїхати до своєї дочки. Проте,
відповідач залишився у її домівці,
продовжуючи пиячити, запрошуючи
сторонніх осіб, з метою розпиття
спиртних напоїв, знищуючи предмети
домашнього вжитку і особистих речей
позивача. На прохання про припинення
цієї поведінки та жахливого ставлення
до неї, ОСОБА_2 ніяким чином не реагував.
То того ж, у вересні 2013 р., відповідач
сильно побив позивача у зв'язку з цим
вона звернулась до міліції. За цим
фактом триває досудове розслідування.
Беручи до уваги те, що шлюб між
подружжям розірвано, і відповідач не є
членом її сім'ї, та з урахуванням його
протиправної поведінки по відношенню
до ОСОБА_1, позивач вважає, що
відповідач самоправно займає її житло
і знаходиться в ньому без достатніх
підстав, чим створює перепони для неї,
як власниці у праві володіння,
користування та розпорядження житлом.
Під впливом зазначених обставин вона
вимушена звернутися до суду за
захистом своїх прав та законних
інтересів.

Позивач у судовому засіданні повністю
підтримала позовні вимоги, зазначила,
що позбавлена можливості володіти
своєю власністю, проживати у належному
їй будинку. Просила суд слухати справу
без участі позивача та його
представника.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, направленні на його адресу
повістки з викликами у судове
засідання були повернуті з відміткою
про закінчення терміну зберігання.

Представник відділу громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Червонозаводського району м. Харкова у
судове засідання не зявився з
невідомих суду причин, про час слухання
справи повідомлявся.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явилася, подала заяву, в якій
зазначила, що проти позову не
заперечує, що в її користуванні у
житловому будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_1 знаходяться
приміщення 1-1,1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, тамбур,
сарай літ. "Ж", льох літ. "Д", вбиральня
літ "В", гараж літ "І".

Суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
правилам ст.224 ЦПК України,

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи позивача,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 належить 52/100 частини житлового
будинку літ. "А-1" з надвірними будівлями
літ. "Б", літ."Ж", літ.'Т",літ."Д", літ."З",
літ."В", літ."К", розташовані на земельній
ділянці за адресою : АДРЕСА_1. Дані
обставини підтверджуються нотаріально
засвідченим договором дарування від
22.05.2002 року, технічним паспортом
житлового будинку, копії яких додано до
позовної заяви.

48/100 частин вказаного житлового будинку
з надвірними будівлями зареєстровано
за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про
право на спадщину, виданого 10.05.2002 року
Першою Харківською державною
нотаріальною конторою, реєстровий №
7-607.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, яка
померла 27.11.2013 року, є ОСОБА_3, яка 15.05.2004
року звернулася до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини згідно з заповітом (а.с. 56), але
до теперішнього часу своє право
власнсоті у встановленому порядку не
оформила.

Згідно до ст.319 ЦПК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

01.11.2002 р. було зареєстровано шлюб між
позивачем і відповідачем. У зв'язку з
цим ОСОБА_2, був прописаний на житловій
площі жінки 21.01.2003 р., про що свідчить
запис у будинковій князі.

Заочним рішення від 22.08.2013 р. по справі
№646/7127/13-ц Червонозаводського
районного суду м Харкова прийнято
рішення про розірвання шлюбу між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Позивач посилається, на те, що
неможливість проживання з ОСОБА_2
викликане його систематичним пияцтвом,
бійками та погрозами. В результаті чого
вона вимушена перебувати у своєї дочки,
а відповідач продовжує мешкати у її
житлі, руйнуючи її помешкання. Після
чергових випадів нанесення побоїв,
вона із заявою звернулась до органів
прокуратури за захистом своїх прав та з
метою припинення неправомірних дій
відповідачем (а.с.18).

08.07.2014 р. між ОСОБА_1, як власницею 52/100
частини житлового будинку за адресою
АДРЕСА_1, та ОСОБА_3, як власницею 48/100
частини даного домогосподарства,
укладено договір про порядок
користування житловим будинком між
учасниками спільної часткової
власності (а.с. 75), відповідно якого у
володіння і користування позивачки
переходить відповідна частина будинку
літ. "А-1", яка знаходиться зі сторони
вулиці Сєверодонецької та складається
з двох кімнат, позначених на плані
технічної документації цифрами 2-1, 2-2,
сараю, позначеному на плані літ. "Б",
вбиральні - літ. "З", душа - літ. "К",
криниці - літ. "Г", огорожами,
позначеними на плані цифрами 1, 4-7,
власники користуються спільно.

У заяві співвласниці житлового будинку
ОСОБА_3 від 28.10.2014 р. висловлюється
думка, що вимоги позивача є
правомірними і рішення може бути
винесене на користь ОСОБА_1

Відповідно ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном. На зміст
права власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що ОСОБА_1 належить на
праві спільної часткової власності 52/100
частини житлового будинку з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1. Дане житло
придбане нею до шлюбу і не є спільним
майном подружжя.

Враховуючи те що, після розірвання
шлюбу відповідач у розумінні ч.2 ст. 64 ЖК
України, не належить до членів сім'ї
позивача, не веде спільне господарство
з власницею, завдає їй тілесні
ушкодження, погрожує і фактично
створює умови за яких вона позбавлена
права користуватися та володіти
житлом, суд доходить висновку, щощо
відповідач порушує права ОСОБА_1, як
власниці 52/100 частини житлового будинку
з надвірними будівлями АДРЕСА_1.

Тому її позов щодо усунення перешкод у
користуванні власністю, виселенню
ОСОБА_2 та про вселення ОСОБА_1 підлягає
задоволенню, в частині виселення з
житлових приміщень І, ІІ, 2-1, 2-2, які він
на даний час займає.

Що стосується вимог про зняття ОСОБА_2
з реєстрації у спірному житловому
будинку, то позов в цій частині
задоволенню не підлягає з огляду на те,
що вказані вимоги є похідними від
вимог про виселення і відповідно до ст.
7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» рішення суду про
виселення є підставою для зняття з
реєстрації місця проживання.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст. 10,11, 60, 62, 209, 210, 212, 213 -215,
224-226 ЦПК України, ст.ст. 317, 383, 386, 391 ЦК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Усунути перешкоди у здійсненні права
володіння, користування та
розпорядження 52/100 частиною житлового
будинку з надвірними будівлями належні
ОСОБА_1, виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
приміщеннь I, II, 2-1, 2-2 за адресою:
АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 у
приміщення I, II, 2-1, 2-2 житлового будинку
літ. "А1" по АДРЕСА_1.

У задоволенні позову в іншій частині
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається позивачем протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду Харківської області
через Червонозаводський районний суд
м. Харкова.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя
І.М. Шелест