Справа № 215/1890/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року Тернівський
районний суд м. Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді -
Демиденка Ю.Ю.

при секретарі -
Зоріній А.В.

за участю позивача -
ОСОБА_1

представника позивача -
ОСОБА_2

відповідача -
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі №1
Тернівського районного суду м.Кривого
Рогу справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, треті особи: арбітражний
керуючий Вербицький Олексій
Вікторович, Тернівський відділ
державної виконавчої служби
Криворізького міського управляння
юстиції, Жовтневий відділ державної
виконавчої служби Криворізького
міського управляння юстиції про виділ
частки майна в натурі,-

ВСТАНОВИВ:

25.03.2014 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3 про виділ в натурі 1/2
частки домоволодіння АДРЕСА_1, яке
вважає спільним майном з ОСОБА_3 з яким
проживала без реєстрації шлюбу.

В обґрунтування вказує, що з жовтня 2005
р. перебувала з ОСОБА_3 в фактичних
шлюбних відносинах, в період яких 03.07.2008
р. вони за спільні кошти придбали
спірне домоволодіння. Факт спільного
проживання підтверджений рішенням
Жовтневого районного суду м.Кривого
Рогу від 31.10.2003 р.

Рішенням Тернівського районного суду
м.Кривого Рогу від 10.02.2014 р. за ОСОБА_1
визнано право власності на 1/2 частину
вказаного домоволодіння, тому позивач
обґрунтовано має право на виділення
своєї частки майна в натурі відповідно
до ст.ст.364, 367 ЦК України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і
її представник ОСОБА_2 позов
підтримали.

Відповідач ОСОБА_3 який відбуває
покарання в Жовтоводській ВК-26
направив до суду листа про визнання
заявленого позову.

Третя особа арбітражний керуючий
Вербицький О.В. проти позову
заперечував, направив письмові
заперечення, вказує, що Тернівськимта
Жовтневим ВДВС Криворізького МУЮ
накладено арешт на спірне нерухоме
майно ОСОБА_3 в інтересах інших
стягувачів, тому майно не підлягає
розподілу.

Треті особи Тернівський відділ
державної виконавчої служби
Криворізького міського управляння
юстиції, Жовтневий відділ державної
виконавчої служби Криворізького
міського управляння юстиції були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, представника в судове
засідання не з'явилися.

Незважаючи на те, що відповідач позов
визнав, суд не приймає визнання позову
відповідачем, вислухавши позивача,
третю особу, дослідивши письмові
докази, суд вважає що в задоволенні
позову слід відмовити, оскільки для
його задоволення відсутні законні
підстави.

Згідно ст.10 ч.3 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.182 ЦК України, ст.3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» - право власності на нерухомі
речі, їх виникнення, перехід і
припинення підлягають державній
реєстрації яка є обов'язковою. Право
власності на нерухоме майно, виникає з
моменту державної реєстрації прав.

Позивач серед інших доказів
посилається на судові рішення яким
встановлено факт який має юридичне
значення щодо спільного проживання
сторін, та рішення про визнання за
ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину
домоволодіння а.с.6, 13-14.

Але всупереч обов'язку надання доказів,
позивач не надала суду доказів
реєстрації спірного домоволодіння,
після винесеного рішення суду про його
розподіл. Згідно наданого витягу про
реєстрацію права власності а.с.8,
домоволодіння зареєстровано на ОСОБА_3

Оскільки норми ст.ст.356, 364, 367 ЦК України
регулюють право спільної сумісної чи
часткової власності яке в позивача
відсутнє, то позивач, не маючи
законного, зареєстрованого права
власності на житловий будинок та
надвірні забудови, чи їх частку,
пред'явила позов про виділ частки з
майна який на думку суду є незаконним
та необґрунтованим належними доказами.

Крім того, розглядаючи позов
диспозитивно в межах заявлених
позовних вимог, та на підставі наданих
доказів згідно ст.11 ЦПК України -
зазначений позов не може бути
задоволено. Крім відсутності доказів
зареєстрованого права, позивач не
вказує в позові яким чином слід
виділити майно позивача в натурі.

Згідно ст.ст.380, 381, 383 ЦК України -
садибою є земельна ділянка разом з
розташованими на ній житловим
будинком, господарсько-побутовими
будівлями, наземними і підземними
комунікаціями, споруджена з
дотриманням вимог, встановлених
законом,…, і призначена для постійного
у ній проживання.

Позивач не вказує як слід поділити
майно, які частини як житлового будинку
так і господарчих побудов, інших
елементів садиби /домоволодіння/ слід
їй виділити в натурі.

Також неможливими обставинами для
виділу майна в натурі, є дані про
накладення арешту на майно
зареєстрованого власника ОСОБА_3 Як
видно з інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно а.с.59-60, то на все
нерухоме майно відповідача ОСОБА_3
накладено арешт Тернівским та
Жовтневим ВДВС Криворізького МУЮ, на що
обґрунтовано посилається третя особа.

Таким чином рішення суду від 10.02.2014 р.
яким за ОСОБА_1 було визнано право
власності на 1/2 частину домоволодіння
для суті спору не має правового
значення, оскільки на час винесення
рішення, майно було заарештовано в
квітні 2012 р. та січні 2013 р. постановами
державних виконавців а.с.59-60, рішення
суду було винесено значно пізніше
накладених арештів майна боржника.

На підставі ст.ст.182, 356, 364, 367 ЦК України,
керуючись ст.ст.10,11,27,31,60, 209 ч.3, 212-215 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про виділ частки майна в натурі -
відмовити.

Сторони мають право оскаржити рішення
подавши на протязі 10 днів з дня
проголошення рішення апеляційну
скаргу в Апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Тернівський районний суд м.Кривого
Рогу.

Відповідач, та треті особи які брали
участь у справі, але не були присутніми
в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ: