Справа №
Пров.:№ 2/639/2389/14
Жовтневий районний суд м. Харкова у
головуючого судді - Рубіжного
за участю секретаря - Чубенко
розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
Територіальної громади в особі
Харківської міської ради про визнання
права власності у порядку спадкування
за законом на 1/6 частину квартири, -
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 20
жовтня 2014 року звернулися до суду з
позовом, у якому просять ухвалити
рішення про визнання за ними права
власності у порядку спадкування за
законом на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1,
тобто по 1/12 частині зазначеної
квартири за кожною з них, після смерті
матері, ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги позивачі
обґрунтовують тим, що спадкодавець
ОСОБА_3 є їхньою матір'ю. ОСОБА_1, 11.08.1973
року вийшла заміж і змінила дівоче
прізвище. ОСОБА_2 10.11.1984 року вийшла
заміж і також змінила дівоче прізвище.
Батькам позивачів на праві спільної
сумісної власності відповідно до
свідоцтва від 01.02.1995 року належала
двокімнатна ізольована квартира
АДРЕСА_1. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
батька, ОСОБА_4, належну йому 1/2 частину
квартири у рівних частках успадкували
доньки та дружина спадкодавця, кожна з
них 09.08.2006 року у ХДНК № 5 отримала
свідоцтво про право на спадщину за
законом на 1/6 частину квартири.
Позивачі свої свідоцтва про право на
спадщину 04.09.2006 року зареєстрували у КП
«ХМБТІ», а їхня мати свідоцтво про
право на спадщину не зареєструвала.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, заповіту
не залишила. З її смертю матері
відкрилася спадщина - 4/6 (або 2/3) частини
спірної квартири: 1/2 частина, що
належала спадкодавцеві за свідоцтвом
про право власності на житло, та 1/6
частина, що належала їй за свідоцтвом
про право на спадщину після смерті
чоловіка. Спадкоємцями ОСОБА_3 за
законом першої черги у рівних частках є
позивачі, тобто доньки померлої. Кожна
з них спадщину після смерті матері
прийняла, у встановлений законом
шестимісячний строк звернулася з
відповідними заявами до Харківської
державної нотаріальної контори № 5,
після чого була заведена спадкова
справа. Нещодавно позивачі звернулися
до ХДНК № 5 із заявами про отримання
ними свідоцтв про право на спадщину на
2/3 частини квартири після смерті
ОСОБА_3, але в цьому їм було відмовлено з
приводу того, що в інформаційній
довідці КП «ХМБТІ» зазначено про
відсутність відомостей про державну
реєстрацію на ім'я спадкодавця саме 1/6
частин квартири. Відмови державного
нотаріуса ХДНК № 5 у видачі свідоцтв
про право на спадщину явилися приводом
звернення позивачів до суду із позовом
про визнання права власності на
спадкове майно.

Представник позивачів ОСОБА_5,
діюча на підставі ордеру юридичної
консультації Жовтневого району м.
Харкова від 21.05.2014 року, Витягу з
договору № 53 від 21.05.2014 року про надання
правової допомоги та позивачи подали
заяви про розгляд справи за їх
відсутністю, позовні вимоги підтримали
у повному обсязі і підтвердили
обставини, викладені у позові.

Представник відповідача-
Територіальної громади в особі
Харківської міської ради, до судового
засідання не з'явився, про час та місце
слухання справи неодноразово
повідомлявся належним чином, про що
свідчать зворотні поштові
повідомлення. Відомості про причини
неявки представника відповідача до
суду не надходили, тому за клопотанням
представника позивачів суд вважає
можливим ухвалити рішення при заочному
розгляді справи на підставі наявних
доказів, що відповідає положенням ст. 224
Цивільно-процесуального кодексу
України.

Враховуючи думку представника
позивача, приймаючи до уваги заяву
відповідачів, дослідивши матеріали
справи і додатково отримані докази
заявлених вимог, суд приходить до
висновку про законність та
обґрунтованість позову і необхідність
його задоволення у повному обсязі,
виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

11.08.1973 року ОСОБА_1 одружилася з
ОСОБА_6, і змінила дошлюбне прізвище на
прізвище чоловіка, що підтверджується
свідоцтвом про укладення шлюбу,
виданим у Харківському міському Палаці
одруження «Жовтневий» на підставі
актового запису № 1046 (а.с. 8).

10.11.1984 року ОСОБА_2 одружилася з
ОСОБА_7 і змінила дошлюбне прізвище на
прізвище чоловіка, що підтверджується
свідоцтвом про укладення шлюбу,
виданим у Харківському міському Палаці
одруження «Дзержинський» на підставі
актового запису № 2980 (а.с. 15).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - дочки ОСОБА_4 та
ОСОБА_8, що вбачається зі свідоцтв про
народження кожної з них (а.с. 7 та 14).

01.02.1995 року на ім'я ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 на праві спільної сумісної
власності ХМЦПДЖФ було оформлено
свідоцтво за реєстровим № 6-95-36187 про
право власності на двокімнатну
ізольовану квартиру № 14, житловою
площею 27,4 кв.м., загальною площею 44, 3
кв.м., у будинку АДРЕСА_1, яке 15.02.1995 року
зареєстровано у КП «ХМБТІ» за № П-6-3143
(а.с. 16, 35-38).

Після смерті ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 належну йому за свідоцтвом
про право власності на житло, виданим
ХМЦПДЖФ за р. № 6-95-36187 від 01.02.1995 року 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 успадкували
доньки та дружина спадкодавця. Кожна з
них успадкувала по 1/6 частині цієї
квартири і 09.08.2006 року ХДНК № 5 отримала
відповідні свідоцтва про право на
спадщину за законом. Так, доньки
спадкодавця, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, отримали
свідоцтва про спадщину за № № 6-362 та
6-358, а ОСОБА_3 - № 6-354 (а.с. 18, 20 та 24).

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свої свідоцтва про
право на спадщину після смерті батька
04.09.2006 року зареєстрували у КП «ХМБТІ»,
про що свідчать відповідні Витяги про
реєстрацію за № 111728267 та 11728094 від 09.08.2006
року (а.с. 19 та 21).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданим Відділом державної РАЦС по м.
Харкову реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції на підставі актового запису №
2382 (а.с. 23).

З смертю ОСОБА_3 відкрилася
спадщина, яка складається з 2/3 частин
спірної квартири: 1/2 частина належить
спадкодавцеві за свідоцтвом про право
власності на житло від 01.02.1995 року, а 1/6
частина - за свідоцтвом про право на
спадщину за законом від 09.08.2006 року
після смерті чоловіка.

Відповідно до ст.. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1220
ЦК України спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою.

Часом відкриття спадщини
являється день смерті особи або день, з
якого вона оголошується померлою
(частина 3 статті 46 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1221 ЦК України
передбачено, що місцем відкриття
спадщини являється останнє місце
проживання спадкодавця.

Спадкування здійснюється за
заповітом або за законом, про що
передбачено ст. 1217 ЦК України. У випадку
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у випадку не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
отримують особи, визначені у статтях
1261-1265 Цивільного кодексу, про що
зазначено у ч. 2 ст. 1223 ЦК України.

В силу ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність
свідоцтва про право на спадщину не
позбавляє спадкоємця права на
спадщину.

Заповіту спадкодавець ОСОБА_3
не залишила, що підтверджується копією
Інформаційної довідки зі Спадкового
реєстру (заповіти/спадкові договори)
від 30.04.2014 року № 37275482 (а.с. 51-54), яка
знаходиться у матеріалах спадкової
справи ХДНК № 5 за № 237/2014 року.

Спадкоємцями ОСОБА_3 за законом
першої черги у рівних частках у
відповідності зі ст. 1261 ЦК України є
доньки спадкодавця, позивачі по справі,
оскільки зазначеною нормою закону
передбачено, що у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, подружжя, що його
пережило, та батьки.

Відповідно до вимог ст. ст. 1268-1270
ЦК України спадкоємці за заповітом чи
за законом мають право прийняти
спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, однак на час її відкриття не
проживав постійно зі спадкодавцем,
повинний протягом шести місяців з часу
відкриття спадщини звернутися до
нотаріальної контори із заявою про її
прийняття.

У матеріалах спадкової справи
№ 237/2014 року, яка надійшла на запит суду,
знаходяться заяви кожного з позивачів
(а.с. 48, 49), Витяг про реєстрацію в
Спадковому реєстрі № 37275741 від 30.04.2014
року, Інформаційна довідка зі
Спадкового реєстру (спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину) № 37275471 від 30.04.2014
року (а.с. 50) та повідомлення ХДНК № 5 від
12.11.2014 року (а.с. 46), з яких вбачається, що
у справах ХДНК № 5 за даними перевірки
архівних матеріалів після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, яка мешкала в
АДРЕСА_1, була заведена спадкова справа
№ 237/2014 року. У матеріалах вищевказаної
справи знаходяться заява,
зареєстрована в книзі обліку та
реєстрації спадкових справ за № 560 від
30.04.2014 року про прийняття спадщини за
законом від ОСОБА_1, яка мешкає в
АДРЕСА_3, та заява, зареєстрована в
книзі обліку та реєстрації спадкових
справ за № 561 від 30.04.2014 року про
прийняття спадщини за законом від
ОСОБА_2, яка мешкає в АДРЕСА_2. Інших заяв
про прийняття або відмову від
прийняття спадщини після померлої
ОСОБА_3 її спадкоємцями не подавалося

Тому суд приходе до висновку, що
позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно
до вимог ч. 1 ст. 1268, 1269 та 1270 ЦК України
вважаються такими, що прийняли
спадщину, протягом строку,
встановленого статтею 1270 ЦК України,
про відмову від спадщини не заявили.

На а.с. 34 міститься довідка КП
«ХМБТІ» від 17.10.2014 року за № 1101545, у
примітці до якої зазначається, що 1/6
частина квартири АДРЕСА_1,
зареєстрована за ОСОБА_3, не
зареєстрована.

Як вбачається з матеріалів
справи, державні нотаріуси ХДНК № 5
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відмовили
задовольнити заяви позивача ОСОБА_2 від
29.10.2014 року, зареєстровану в журналі
реєстрації вхідних документів за №
2733/02-14 (а.с. 33, 83), та позивача ОСОБА_1 від
03.12.2014 року, зареєстровану в журналі
реєстрації вхідних документів за №
3312/02-14 від 29.10.2014 року (а.с. 88) про видачу
на їхнє ім'я свідоцтва про право на
спадщину після смерті ОСОБА_11 і
пропонували звернутися до суду,
виходячи з наступного. Після
проведення правового аналізу наданих
спадкоємцями документів на квартиру 3
АДРЕСА_1, а саме свідоцтва про право
власності на житло від 01.02.1995 року, р. №
6-95-36187, та свідоцтва про право на
спадщину, виданого ХДНК № 5 09.08.2006 року,
встановлено, що ОСОБА_3 не
зареєструвала право власності на 1/6
частину зазначеної нерухомості, яку
вона отримала у спадщину після смерті
чоловіка, ОСОБА_4, в органах, що
здійснювали державну реєстрацію прав
на нерухомість у той час (до 31.12.2012 року),
а саме у КП «ХМБТІ». Це суперечить
приписам чинного цивільного
законодавства - ст.. ст. 182, 1299 ЦК України.

Вищезазначені обставини в розумінні
приписів ЦК України, який пов'язує
момент виникнення права власності з
моментом державної реєстрації такого
права у встановленому законом порядку,
свідчать про відсутність фактичного
виникнення у ОСОБА_3 права власності на
1/6 частину квартири.

У ст. 1299 ЦК України зазначено,
що якщо до складу спадщини, яку прийняв
спадкоємець, входить нерухоме майно,
спадкоємець зобов'язаний
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна (стаття 182
Кодексу).

Право власності на нерухоме
майно виникає у спадкоємця з моменту
державної реєстрації цього майна.

Приймаючи до уваги достатність
доказів для визнання за позивачами
права власності за кожним на 1/12 частину
квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування
за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
спадкодавця ОСОБА_3, надавши їм
відповідну оцінку, суд вважає позов
законним і обґрунтованим і таким, що
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного й
керуючись ст. ст. 11, 60, 114, 209, 212-215, 224-226 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про визнання права власності у
порядку спадкування задовольнити у
повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності у порядку спадкування за
законом на 1/12 частку квартири АДРЕСА_1,
після матері ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2 власності у
порядку спадкування за законом на 1/12
частку квартири АДРЕСА_1, після матері
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області шляхом
подачі апеляційної скарги через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Відповідачем заочне рішення може бути
оскаржено в апеляційному порядку у
разі залишення його заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення.

Суддя:
Рубіжний С.О.