Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 грудня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Кубишкіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року до Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська
звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що сімейне життя з
відповідачем не склалось через
постійні конфлікти та розбіжність
інтересів. Зазначила, що фактичні
шлюбні відносини з відповідачем
припинені та примирення не можливе.

В судове засідання позивач не
з'явилася. Через канцелярію суду подала
заяву, в якій просила суд розглянути
справу без її участі, позовну заяву
підтримує в повному обсязі та просить
суд розірвати шлюб із ОСОБА_2 Також
зазначила, що сторони не проживають
разом та не ведуть спільного
господарства на протязі десяти років.
Спору з ким будуть проживати спільні
діти, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, не має, оскільки
вони вже досягли повноліття.

Відповідач також не з'явився в судове
засідання, через канцелярію суду подав
заяву, в якій просив суд розглянути
справу без його участі, позовну заяву
визнає в повному обсязі та просить суд
розірвати шлюб із ОСОБА_1

Судом встановлено, що сторони одружені
з 24 травня 1956 року, відповідно до
свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1,
виданого повторно Індустріальним
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Дніпропетровського
міського управління юстиції у
Дніпропетровській області, актовий
запис № 590.

Позивач та відповідач мають
повнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

З урахуванням викладеного, приймаючи
до уваги, що сторони разом не
проживають та спільного господарства
не ведуть з грудня 2013 року, між ними
відсутня взаємна допомога, відбулась
втрата почуттів та поваги, суд вважає,
що подальше збереження родини стало
неможливим, тому даний шлюб необхідно
розірвати. Дані висновки суду
засновані на матеріалах справи.

Згідно зі ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 208-209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного
кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований 24 травня
1956 року, актовий запис № 590 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, сплачений
судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три)
грн. 60 (шістдесят) коп.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя:
Г.В. Бєсєда