Справа № 370/947/14-ц Головуючий у І
інстанції Тандир О.В.Провадження №
22-ц/780/7141/14 Доповідач у 2 інстанції
КасьяненкоКатегорія 58 23.12.2014
РІШЕННЯ

Іменем України

23 грудня 2014 рокуколегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Гуля В.В., Антоненко В.І.,

При секретарі: Ромашині І.В.

Розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Макарівського районного
суду Київської області від 22 жовтня 2014
року за позовом Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" до ОСОБА_1, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_3, про
стягнення заборгованості , -

в с т а н о в и л а :

У квітні позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, посилаючись на
те що відповідач є поручителем ОСОБА_3,
який порушує умови кредитного договору
№ 223367717, укладеного з Відкритим
акціонерним товариством «Райффайзен
Банк Аваль» від 13.08.2008 року, внаслідок
чого утворилася заборгованість у
розмірі у сумі 133043,10 дол. США, що в
еквіваленті по курсу НБУ становить
1744742,11 грн.

25.07.2013 року, поручителю було надіслано
вимогу про дострокове виконання
грошових зобов'язань за вих. № 114-17-2-00/796
та вих. № 114-17-2- 00/795, якими було
зобов'язано достроково повернути всю
суму заборгованості у встановлений
відповідними договорами строк. Проте в
установлений строк заборгованість за
кредитом повернута не була.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Київської регіональної дирекції
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль»
заборгованість за кредитним договором
№ 223367717 від 13.08.2008 року у сумі 133043,10 дол.
США, що в еквіваленті по курсу НБУ
становить 1744742,11 грн., яка складається
із: заборгованості за кредитом 69151,73
дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ
становить 906863,53 грн., в тому числі
простроченої заборгованості за
кредитом 1136,08 дол.США, що в еквіваленті
по курсу НБУ становить 14898,68 грн.;
заборгованості за відсотками - 15628,68
дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ
становить 204956,26 грн.; пені за
прострочення погашення кредиту та
відсотків 48262,69 дол.США, що в
еквіваленті по курсу НБУ становить
632922,32 грн.

Рішенням Макарівського районного суду
Київської області від 22 жовтня 2014 року
позов задоволений частково.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким відмовити у задоволенні
позову у повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами , які були досліджені в
судовому засіданні.

По справі встановлено, що 13.08.2008 року
між Відкритим акціонерним товариством
«Райффайзен Банк Аваль», назва якого
змінена на Публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль», що
підтверджується витягом із статуту, та
ОСОБА_3 був укладений кредитний договір
№ 223367717 (далі - кредитний договір),
відповідно до умов якого, банк надав
позичальнику кредит у розмірі 60900,00 дол.
США строком на 240 місяців по 13.08.2028 року
(включно) із сплатою 13,85% відсотків
річних, що підтверджується копією
договору, випискою по особовому
рахунку позичальника.

Відповідно до п. 7.1 кредитного договору
позичальник зобов'язався здійснювати
погашення кредиту та процентів
щомісячними ануїтетними (однаковими)
платежами в розмірі згідно з Графіком
погашення кредиту та інших платежів.
Ануїтетний платіж включає в себе
погашення частини основної суми
кредиту та процентів за його
користування.

У разі невиконання або неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за кредитним договором
кредитор має право вимагати
дострокового погашення кредиту
позичальником у повному обсязі разом
зі сплатою всіх сум, належних до сплати
на дату пред'явлення вимоги, включаючи
проценти за кредитом (в тому числі,
прострочені проценти), пеню та штрафи
відповідно до договору (п. 9.1 кредитного
договору).

Зокрема кредитор має право пред'явити
позичальнику вимогу про дострокове
погашення кредиту у випадку
прострочення позичальником більш ніж
на 30 календарних днів строків
погашення кредиту або порушення цих
строків менш ніж на 30 календарних днів,
але більше трьох раз протягом останніх
дванадцяти місяців (п. 9.2. Кредитного
договору).

Позичальник зобов'язаний виконати
вимогу кредитора про дострокове
погашення грошових зобов'язань за
кредитним договором протягом не більше
ніж 30 календарних днів з моменту її
пред'явлення. У разі невиконання
позичальником цієї вимоги кредитор має
право пред'явити вимогу поручителю або
вжити інші заходи для стягнення
заборгованості позичальника, які не
суперечать чинному законодавству
України (п. 9.3. кредитного договору).

Відповідно до п. 16.2 кредитного договору
у разі невиконання або неналежного
виконання позичальником своїх
обов'язків згідно кредитного договору,
кредитор має право вимагати
дострокового виконання грошових
зобов'язань.

За прострочення виконання будь-яких
грошових зобов'язань за кредитним
договором позичальник сплачує
кредитору пеню в розмірі 1% від
простроченої до оплати суми за кожен
календарний день прострочення.
Нарахування пені здійснюється
починаючи з наступного календарного
дня після дати, коли відповідне грошове
зобов'язання має бути виконаним, і по
день виконання позичальником
простроченого зобов'язання включно (п.
16.3 кредитного договору).

Відповідно до п. 16.7 кредитного договору
до всіх правовідносин, пов'язаних з
укладанням та виконанням цього
договору застосовується загальний
строк позовної давності тривалістю у
три роки.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 24 січня 2008 р.,
між позивачем та відповідачем було
укладено іпотечний договір,
посвідчений ОСОБА_4, приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу, зареєстрований в
реєстрі за № 7390 (далі - «договір
іпотеки»).

Відповідно до умов Договору іпотеки
іпотекодавець передав
іпотекодержателю в іпотеку таке
нерухоме майно: житловий будинок №127 з
відповідними господарськими будівлями
та спорудами (домоволодіння), що
знаходяться по АДРЕСА_1, що належить
іпотекодавцю на підставі договору
купівлі-продажу житлового будинку,
посвідченого ОСОБА_4, приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу 13 серпня 2008 року
за реєстром 7381 та зареєстрованого в
Державному реєстрі правочинів 13 серпня
2008 року за №3077936; земельну ділянку
(кадастровий номер - :00:017:0223)
площею 0,2500 га , що знаходиться по
АДРЕСА_1, передану для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
госп. будівель і споруд, що належить
іпотекодавцю на праві власності на
підставі договору купівлі продажу
земельної ділянки, посвідченого
ОСОБА_4, приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу 13 серпня 2008 року за реєстром 7381
та зареєстрованого в Державному
реєстрі правочинів 13 серпня 2008 року за
№3077910.

Іпотека забезпечує повне виконання
грошових зобов'язань іпотекодавця, що
випливають та/або виникнуть у
майбутньому з кредитного договору, а
також з будь-яких змін до нього (п. 2.1
договору іпотеки).

З метою зменшення фінансового
навантаження на позичальника в умовах
кризових явищ в економіці України
кредитор та позичальник 01 вересня 2009
року уклали додаткову угоду № 1 до
кредитного договору про зміну умов
погашення (реструктуризацію) кредиту.
На підставі цієї додаткової угоди з 01
вересня 2009 року фактична
заборгованість за сумою кредиту була
збільшена на суму заборгованості за
процентами. Тимчасово на період з 13
вересня 2009 року по 13 серпня 2010 року
сторони домовилися зменшити розмір
щомісячного платежу позичальника за
кредитним договором до розміру,
визначеного в графіку погашення
кредиту та інших платежів за Кредитним
договором.

11 листопада 2010 року кредитор та
позичальник уклали додаткову угоду № 2
до кредитного договору про зміну умов
погашення кредиту, відповідно до умов
якої строк кредиту був збільшений на 53
календарних місяців, у зв'язку з чим,
датою остаточного погашення кредиту є
13 січня 2033 року. Тимчасово на період з 13
листопада 2010 року по 12 листопада 2011
року сторони домовилися зменшити
розмір щомісячного платежу
позичальника за кредитним договором до
розміру, визначеного в графіку
погашення кредиту та інших платежів за
кредитним договором. На 15-й календарний
день з дня закінчення відстрочки
сплати процентів фактична
заборгованість за сумою кредиту
збільшується на суму залишкової
заборгованості за процентами, у зв'язку
з чим відбувається зміна строку
погашення позичальником цієї
заборгованості. На підставі цієї
додаткової угоди з 11 листопада 2010 року
фактична заборгованість за сумою
кредиту була збільшена на суму
заборгованості за процентами.

Додатково за для забезпечення вимог
кредитора 13 серпня 2008 року, до
кредитного договору було укладено
договір поруки № 223367717 між банком та
ОСОБА_1

Відповідно до умов договору поруки
поручитель на добровільних засадах
взяв на себе зобов'язання перед банком
відповідати по зобов'язанням
позичальника, які виникають з умов
кредитного договору в повному обсязі
цих зобов'язань (п. 1.2 договору поруки).

Відповідно до пункту 2.1 договору поруки
сторони визначають, що у випадку
невиконання боржником взятих на себе
зобов'язань по кредитному договору,
поручитель несе солідарну
відповідальність перед банком у тому ж
обсязі, що і боржник, включаючи сплату
основного боргу за кредитним
договором, комісійної винагороди,
нарахованих відсотків за користування
кредитом та неустойки.

Сторони договору поруки встановили, що
якщо до поручителя надійде вимога
банку про погашення суми
заборгованості по кредитному договору,
але поручитель її не виконає, то банк
має право звернути стягнення на все
майно поручителя відповідно до норм
чинного законодавства (п. 2.2 Договору
поруки).

У випадку невиконання боржником
боргових зобов'язань перед банком за
кредитним договором, банк має право
звернутись до поручителя з письмовою
вимогою про виконання боргових
зобов'язань в повному обсязі (п.2.4.
Договору поруки).

Поручитель приймає на себе
зобов'язання, у випадку невиконання
боржником боргових зобов'язань перед
банком за кредитним договором,
здійснити виконання боргових
зобов'язань в обсязі, заявленому у
письмовій вимозі, протягом 5-ти
банківських днів з дати направлення
відповідної письмової вимоги банку (п.
2.5 договору поруки).

Позичальник з червня 2011 року не виконує
належним чином зобов'язання за
договором, не здійснює щомісячне
погашення кредиту та не сплачує
відсотки у розмірах і у строки,
передбачені договором. Сума боргу є
значною та щомісячно збільшується
внаслідок нарахування відсотків за
користування кредитом та штрафних
санкцій.

25.07.2013 року, боржнику та поручителю було
надіслано вимоги про дострокове
виконання грошових зобов'язань за вих.
№ 114-17-2-00/796 та вих. № 114-17-2- 00/795, якими
було зобов'язано достроково повернути
всю суму заборгованості у встановлений
відповідними договорами строк. Проте в
установлений строк заборгованість за
кредитом повернута не була.

Загальна сума заборгованості за
кредитним договором № 223367717 від 13.08.2008
року, станом на 01.09.2014 року складає 133043,10
дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ
становить 1744742,11 грн., яка складається:
заборгованість за кредитом 69151,73
дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ
становить 906863,53 грн., в тому числі
прострочена заборгованість за
кредитом 1136,08 дол.США, що в еквіваленті
по курсу НБУ становить 14898,68 грн.,
заборгованість за відсотками - 15628,68
дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ
становить 204956,26 грн., пеня за
прострочення погашення кредиту та
відсотків 48262,69 дол.США, що в
еквіваленті по курсу НБУ становить
632922,32 грн.

Таким чином, суд першої інстанції
встановив наявність заборгованості за
кредитним договором, яка утворилася
внаслідок неналежного виконання
поручителем ОСОБА_3, яка порушує умови
кредитного договору № 223367717,
укладеного з Відкритим акціонерним
товариством «Райффайзен Банк Аваль»
від 13.08.2008 р., у сумі 133043,10 дол. США, що в
еквіваленті по курсу НБУ становить
1744742,11 грн., яка складається із:
заборгованості за кредитом 69151,73
дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ
становить 906863,53 грн., в тому числі
простроченої заборгованості за
кредитом 1136,08 дол.США, що в еквіваленті
по курсу НБУ становить 14898,68 грн.;
заборгованості за відсотками - 15628,68
дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ
становить 204956,26 грн.; пені за
прострочення погашення кредиту та
відсотків 48262,69 дол.США, що в
еквіваленті по курсу НБУ становить
632922,32 грн.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору;
одностороння відмова від зобов'язання
або од ностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, а зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Коде ксу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати повернення частини позики, що
залишилася, та сплати процентів,
належних йому відповідно до ст.1048 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах , встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти

Відповідно до ст. ст. 257, 258, 259 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки,
для окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю. Позовна давність,
встановлена законом, може бути
збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язань
боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України
поручитель відповідає перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає в тому ж обсязі,
що і боржник, включаючи сплату
основного боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідач ОСОБА_3 в порушення
вищевказаних законодавчих норм та умов
Договору № 223367717, від 13.08.2008 р. не
виконала свої зобов'язання щодо
своєчасної сплати коштів, у зв'язку з
чим по даному договору виникла
заборгованість в сумі 69151,73 дол.США, що в
еквіваленті по курсу НБУ становить
906863,53 грн.

За таких обставин суд першої інстанції
обґрунтовано задовольнив позов
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" в частині
стягнення з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" заборгованості
по кредитному договору.

Проте колегія суддів не може
погодитися із висновками суду в
частині стягнення пені в сумі 48262,69 дол.
США, що в еквіваленті по курсу НБУ
становить 632 922,32 грн., оскільки суд у
порушення вимог статей 213, 214 ЦПК
України не звернув уваги, хоча
відповідач і наголошував на
застосування строків позовної
давності, що відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК
України до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) застосовується
позовна давність в один рік.

За правилами ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Правова природа пені така, що строк
позовної давності щодо її стягнення
обчислюється по кожному дню (місяцю), за
яким нараховується пеня, окремо. Право
на позов про стягнення пені за кожен
день (місяць) виникає щодня (щомісяця)
на відповідну суму, а позовна давність
обчислюється з того дня (місяця), коли
кредитор дізнався або повинен був
дізнатися про порушення права.

Отже, застосування строку позовної
давності в один рік згідно із ст. 258 ЦК
України щодо стягнення неустойки
обмежується останніми 12 місяцями перед
зверненням до суду.

Як вбачається з матеріалів справи ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль"звернулось з
вказаним позовом до суду 24 квітня 2014
року, а тому пеня підлягає стягненню
згідно зі ст. 258 ЦК України за останні 12
місяців перед зверненням до суду, тобто
з 24 квітня 2013 року, а оскільки з
позовної заяви та розрахунку
заборгованості ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" від 17 січня 2014 року вбачається,
що позивач просив стягнути неустойку
за червень 2011 року - січень 2014 року, то в
цій частині позовних вимог суд першої
інстанції повинен був задовольнити
частково.

Однак суд першої інстанції в порушення
вимог ст.ст.213, 214 ЦПК України наведених
вище вимог закону не врахував, у зв'язку
з чим помилково задовольнив позовні
вимоги і в цій частині.

Наведене свідчить про порушення вимог
процесуального закону щодо законності
і обґрунтованості рішення.

Враховуючи наведене, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду скасуванню в частині
задоволення позовних вимог про
стягнення неустойки в сумі 48262,69 дол.
США, що в еквіваленті по курсу НБУ
становить 632 922,32 грн. з ухваленням в цій
частині нового рішення, яким стягнути з
ОСОБА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" 229 954, 66 грн., в решті рішення
суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 309, 316 ЦПК
України, колегія судів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Макарівського районного суду
Київської області від 22 жовтня 2014 року
скасувати в частині стягнення пені, та
в цій частині ухвалити нове, яким
стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" 229 954, 66 грн., в
решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: