Головуючий у першій інстанції Абухін Р.
Доповідач Коротков В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2014 року м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Короткова В.Д.

суддів Калараш А.А., Комаровської Н.В.

з участю секретаря Волчанського О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів, за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Приморського
районного суду м.Одеси від 30 жовтня 2014
року,

встановила:

В серпні 2014 року позивачка звернулася
до суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що з 13 серпня 2005 року
по 9 серпня 2007 року вона перебувала в
шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони
мають сина ОСОБА_4, народження
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з
позивачкою. Відповідач не працює та не
надає матеріальної допомоги на
утримання сина. Позивачка просила
стягнути з відповідача аліменти на
утримання сина в твердій грошовій сумі
- 2000 грн. щомісячно.

Відповідач позов визнав частково, не
заперечував проти стягнення аліментів
в сумі 390 грн. щомісячно.

Рішенням Приморського районного суду
м.Одеси від 30 жовтня 2014 року позов
задоволений частково, суд стягнув з
відповідача на користь позивачки
аліменти на утримання сина в сумі 686,50
грн. щомісячно та додаткові витрати на
сина в сумі 175 грн. щомісячно.

В апеляційній скарзі відповідача
ставиться питання про скасування
рішення суду та ухвалення нового
рішення про стягнення аліментів в сумі
390 грн. щомісячно.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції стягнув з відповідача
аліменти в сумі 686,50 грн. щомісячно та
додаткові витрати на сина в сумі 175 грн.
щомісячно.

Колегія суддів не погоджується з
розміром аліментів, який визначив суд,
а також не погоджується зі стягненням з
відповідача додаткових витрат на
дитину.

З матеріалів справи вбачається, що з 13
серпня 2005 року по 9 серпня 2007 року
позивачка перебувала в шлюбі з
відповідачем. Від шлюбу сторони мають
сина ОСОБА_4, народження ІНФОРМАЦІЯ_1,
який проживає разом з позивачкою.
Відповідач не має постійного доходу, на
теперішній час не працює.

З позовної заяви вбачається, що
позивачка просила стягнути з
відповідача аліменти на утримання сина
в твердій грошовій сумі - 2000 грн.
щомісячно, про стягнення додаткових
витрат на дитину позивачка не просила.
Однак суд першої інстанції в порушення
принципу диспозитивності цивільного
судочинства, передбачено ст.11 ЦПК
України, вийшов за межи позовних вимог
та стягнув з відповідача додаткові
витрати на дитину в сумі 175 грн.

Крім того, при визначенні розміру
аліментів суд першої інстанції
застосував стару редакцію ст.7 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2014 рік», без врахування змін, які
були внесені Законом України від
27.03.2014р. №1165-УІІ та набрали чинності з
16.04.2014р. За цією редакцією прожитковий
мінімум на одну дитину віком від 6 до 18
років встановлений на 2014 рік у розмірі
1286 грн.

Визначаючи розмір аліментів в сумі 686,50
грн. щомісячно, суд помилково зазначив,
що розмір аліментів не може бути менше
30% прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, не врахувавши, що в
частині 2 ст.182 СК України зазначено, що
це правило не застосується до випадків,
передбачених ст.184 СК України, тобто при
визначенні розміру аліментів у твердій
грошовій сумі.

Колегія суддів вважає, що позовні
вимоги позивачки підлягають
задоволенню частково. Оскільки
відповідач не має постійного доходу, не
працює, тому на підставі ч.1 ст.184 СК
України аліменти необхідно стягнути в
твердій грошовій сумі в розмірі 660
гривень щомісячно.

Приймаючи до уваги те, що висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, судом не правильно
застосовані норми матеріального права,
рішення суду на підставі п.п.3, 4 ч.1 ст.309
ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову.

Судовий збір в сумі 243,60 грн., від сплати
якого звільнена позивачка, підлягає
стягненню з відповідача на користь
держави на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.3, 314 ч.2
ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Приморського районного суду
м.Одеси від 30 жовтня 2014 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання сина ОСОБА_4,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 660
гривень щомісячно, починаючи з 8 серпня
2014 року до досягнення дитиною
повноліття, а саме до 24 грудня 2023 року.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави
судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Судді апеляційного суду Одеської
області
В.Д.Коротков

А.А.Калараш

Н.В.Комаровська