Справа № 218/849/13-ц
№ провадження 2/218/193/14
РІШЕННЯ

ім'ям України

28 травня 2014 року Амвросіївський
районний суд Донецької області

в складі: головуючого
судді - Федченко В.М.,

при секретарі
- Демко В.О..,

за участю: представника

позивача
- Молікової Л.Ф.,

відповідача
- ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Амвросіївка цивільну
справу за позовом Приватного
підприємства «Амвросіївська
житлово-експлуатаційна служба» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
обслуговування будинку та
прибудинкової території, -

ВСТАНОВИВ:

03.04.2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за обслуговування
будинку та прибудинкової території,
мотивуючи тим, що відповідачка є
власником квартири по АДРЕСА_1. Позивач
здійснює утримання житлового будинку,
в якому проживає відповідач,
забезпечує його експлуатацію і
обслуговування, а також приймає від
населення квартирну плату, плату за
утримання житла відповідно до рішення
Амвросіївської міської ради № 5/21-453 від
21.08.2008 року. Відповідач користується
житлово-комунальними послугами, але не
здійснює їх оплату, в зв'язку з чим
станом на 01.04.2013 року утворилась
заборгованість у розмірі 2867,92 гривень
(а.с.1).

У зв'язку з неявками відповідача
в судове засідання справу розглянуто
заочно. Рішенням Амвросіївського
районного суду від 23.05.2013 з відповідача
на користь позивача стягнуті
заборгованість за житлово-комунальні
послуги в сумі 2867,92 грн. та судовий збір
у розмірі 229,4 грн., сплачений позивачем
при зверненні до суду (а.с.18-19).

Копія заочного рішення надіслана
відповідачеві 29.05.2013 за вих.№2979-р.
Конверт з рішенням повернутий до суду
поштою за закінченням строку
зберігання (а.с.20).

27.01.2014 відповідач ОСОБА_2
звернувся до суду з заявою про
поновлення строку для подачі заяви про
перегляд заочного рішення та про
скасування заочного рішення суду від
23.05.2013. Свої клопотання мотивує, що про
рішення йому стало відомо лише 21.01.2014,
коли він отримав повістку про явку до
відділу виконавчої служби, а саму копію
рішення отримав у канцелярії суду
тільки 23.01.2014. Він дійсно є власником
вищезазначеної квартири, але тривалий
час мешкає зі своєю сім"єю в будинку за
адресою: АДРЕСА_2, про що добре відомо
позивачеві. Вважає, що про цю обставину
позивач повинен був повідомити суд
тощо (а.с.26-28).

Ухвалою суду від 12.02.2014 скасовано
заочне рішення від 23.05.2014 і справу
призначено до розгляду в загальному
порядку (а.с.34).

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала
повністю, мотивуючи обставинами,
викладеними в позові. Суду також
пояснила, що позивачу лише нещодавно
стало відомо про належність квартири
відповідачеві. Останній отримав її у
спадок після смерті своєї матері,
оформив на себе право власності, але не
повідомив про це позивача, запер
квартиру і мешкає в іншому місці.
Договір про надання
житлово-комунальних послуг укладений з
відповідачем лише 01.09.2013. На теперішній
час у квартирі мешкає дочка
відповідача.

Відповідач первісно позовні
вимоги не визнав у повному обсязі,
заперечував проти позову. Свої
заперечення мотивував тим, що він
взагалі не проживає у квартирі, не
користується послугами, які нібито
надаються позивачем, договір про
надання житлово-комунальних послуг з
позивачем не укладав. Також, на його
погляд, позивач належним чином не
утримує багатоквартирний
п'ятиповерховий будинок АДРЕСА_1 і
викладені у наданому представником
позивача кошторисі об'єми робіт з
утримання будинку не відповідають
дійсності, про що свідчать надані ним
фотовідбитки (а.с.114-137) та заяви
мешканців будинку (а.с.93, 94) тощо. В
судових дебатах частково визнав
заявлені позовні вимоги, але при цьому
не уточнив на яку саме суму.

Представник позивача у свою чергу
надала свої фотовідбитки будинку
АДРЕСА_1 (а.с.103-112), а також пояснила, що
вказані в наданих відповідачем заявах
особи - мешканці будинку АДРЕСА_1 є
таким ж злісними неплатниками як і сам
відповідач.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 є власником квартири по АДРЕСА_1,
що сторонами не оспорюється.

Відповідно до рішення
Амвросіївської міської ради за № 5/21-453
від 21.08.2008 року житловий фонд, який
знаходиться в комунальній власності
територіальної громади, передано на
обслуговування ПП «Амвросіївська
житлово-експлуатаційна служба».

Відповідно до ст.19 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» учасниками відносин у
сфері житлово-комунальних послуг є:
власник, споживач, виконавець,
виробник. Виробник послуг може бути їх
виконавцем. Особливими учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є балансоутримувач та
управитель, які залежно від
цивільно-правових угод можуть бути
споживачем, виконавцем або виробником.

Тобто, позивач на підставі
рішення Амвросіївської міської ради за
№ 5/21-453 від 21.08.2008 року здійснює
експлуатацію будинку, в якому
знаходиться квартира відповідача.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» до повноважень органів
місцевого самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг належить
встановлення цін/тарифів на
житлово-комунальні послуги відповідно
до закону.

Статтею 28 Закону України «Про
місцеве самоврядування» передбачено,
що до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належать, зокрема, і встановлення в
порядку і межах, визначених
законодавством, тарифів на побутові,
комунальні (крім тарифів на теплову
енергію, централізоване
водопостачання та водовідведення,
перероблення та захоронення
побутових відходів, які встановлюються
національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг), транспортні та
інші послуги.

Тарифи для житлового будинку по
АДРЕСА_1 встановлені рішеннями
виконавчого комітету Амвросіїської
міської ради від 19.08.2008 року за № 260 та
від 22.09.2011 року за № 377.

Разом з тим, судом встановлено, що
сторони між собою не укладали договір
про надання послуг з утримання будинку
та прибудинкової території. Проте, не
укладення договору не позбавляє
відповідача здійснити оплату
житлово-комунальних послуг, отриманих
від позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.19 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» відносини між учасниками
договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на
договірних засадах.

Статтями 20, 21 даного закону
врегульовані права та обов'язки
споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг, якими є
власник, споживач, виконавець та
виробник, серед яких обов'язком
виконавця є надання послуг вчасно та
відповідної якості, згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладання із
споживачем договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
недотримання умов його виконання,
згідно з типовим договором.

Правом споживача є одержання
вчасно та відповідної якості
житлово-комунальних послуг згідно із
законодавством та умовами договору на
надання житлово-комунальних послуг, а
його обов'язком - оплатити
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Окрім того, відповідно до Закону
України «Про захист прав споживачів»
відповідач є споживачем комунальних
послуг. Даним Законом передбачено, що
під договором слід розуміти усну чи
письмову угоду між споживачем та
виконавцем послуг. Даний Закон також
передбачає оформлення письмової угоди
через посередництво квитанцій та інших
розрахункових документів.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач зобов'язаний
укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору.

Тому, неукладення сторонами
договору про надання
житлово-комунальних послуг, не
звільняє відповідача від оплати
отриманих житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20
зазначеного Закону споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом;

Крім того, відповідно до ст. 162
ЖК України наймач зобов'язаний
своєчасно вносити квартирну плату і
плату за комунальні послуги.

За ч.ч.1,2 ст.10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», утримання
приватизованих квартир (будинків)
здійснюється за рахунок коштів їх
власників згідно з Правилами
користування приміщеннями жилих
будинків та прибудинкових територій,
які затверджуються Кабінетом
Міністрів України, незалежно від форм
власності на них. Власники квартир
багатоквартирних будинків є
співвласниками допоміжних приміщень у
будинку, технічного обладнання,
елементів зовнішнього благоустрою і
зобов'язані брати участь у загальних
витратах, пов'язаних з утриманням
будинку і прибудинкової території
відповідно до своєї частки у майні
будинку.

Оскільки відповідач не виконує
свої зобов'язання щодо оплати
житлово-комунальних послуг, то в нього
виникла заборгованість перед
позивачем станом на 01 квітня 2013 року в
розмірі 2867, 92 грн..

Відповідно до наданого
розрахунку, зазначена сума
заборгованості нараховується з січня
2010 року.

Таким чином, право позивача є
порушеним і тому підлягає захисту.

Також на підставі ст.88 ЦПК
України суд стягує з відповідача на
користь позивача судовий збір в
розмірі 229,40 гривень.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.7, 19-21, Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», ст.28
Закону України «Про місцеве
самоврядування», ст.162 ЖК України,
ст.ст.256, 257, 264 ЦК України та ст.ст.10, 11, 57,
60, 79, 88, 208, 209, 212-215, 293, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного підприємства
«Амвросіївська житлово-експлуатаційна
служба» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за обслуговування
будинку та прибудинкової території -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Приватного підприємства
«Амвросіївська житлово-експлуатаційна
служба» (87304, Донецька обл..,
м.Амвросіївка, вул..8-й З'їзд Рад, 100-а, ) заборгованість за
житлово-комунальні послуги у розмірі
2867 (дві тисячі вісімсот шістдесят сім)
гривень 92 копійки та судовий збір у
розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять)
гривень 40 копійок, загалом 3097 (три
тисячі дев'яносто сім) гривень 32
копійки.

На рішення може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Донецької області через
Амвросіївський районний суд Донецької
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Повний текст рішення
виготовлений 02 червня 2014 року.

СуддяВ.М. Федченко