Справа № 216/5464/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2014 року Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Філатова К.Б.

за участю :

секретаря : Кулагіной І.Д

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_3 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказав, що 14 серпня 2013 року між позивачем та відповідачкою був укладений договір про розроблення та складання документації із землеустрою на розташовану по вул. Осипенко, 38 в місті Кривому Розі земельну ділянку.

Відповідно до умов договору позивач зобовязався розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а відповідач прийняти та оплатити роботу.

Відповідно до п. 3.1 Договору приймання виконаних робіт за договором оформлюється актом приймання-передачі робіт.

Позивач виконав роботи та 5 листопада 2013 року був підписаний акт приймання-передачі робіт.

Роботи за цим договором не передбачали виготовлення обмінного файлу формату ХМL для формування та реєстрації акту на право власності на земельну ділянку. Ці роботи можна було виконати на підставі окремого договору.

19 листопада 2013 року між сторонами було укладено договір № 0243-ХМЛ про складання обмінного файлу формату ХМL на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибної ділянки).

Відповідно до договору позивач зобовязався виконати роботи зі складання обмінного файлу формату ХМL для формування та реєстрації кадастрового номеру державної реєстрації земельної ділянки, тощо, відповідно до наданої замовником документації, а замовник прийняти та оплатити виконані роботи.

Відповідно до п. 1.2 Договору загальна вартість робіт становить 800 гривень.

Відповідно до п. 2.2 Договору замовник у трьохденний строк, починаючи з дня підписання договору зобовязується здійснити авансовий платіж виконавцю у розмірі 800 гривень.

Відповідно до п. 1.2 Договору роботи, визначені в п. 1.1 Договору не передбачають подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Відомості про земельну ділянку 6 червня 2014 року були внесені до Державного земельного кадастру.

Відповідно до п. 3.1 Договору приймання виконаних робіт за цім договором оформлюється актом приймання-передачі робіт.

16 червня 2014 року відповідач підписав акт приймання-передачі робіт до договору від 19 листопада 2013 року, яким було засвідчено, що роботи виконані належним чином.

Після підписання акту позивач звернувся до відповідача з вимогою оплатити договірну ціну за складання обмінного файлу, від чого відповідач відмовився, заявивши, що повністю розрахувався з позивачем.

Відповідно до п. 5.5 Договору всі спірні питання чи суперечки, які виникають (виникли) при виконанні договору, вирішуються згодою сторін, а у випадку недосягнення такої згоди в судовому порядку.

Просить стягнути з відповідача заборгованість з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних в загальній сумі 912 гривень 52 копійки.

Представник відповідача позов не визнав, суду пояснив, що відповідач повністю оплатив всі роботи. Гроші він передав робітнику, що працює в підприємстві позивача, який завірив, що гроші будуть переведені на потрібний рахунок, при цьому ані квитанцій, ані розписок не надавав. Після того, як позивач зробив всі роботи, що були обумовлені договором, позивач предявив до відповідача претензії, заявивши, що роботи не оплачені, що не є правдою. Просить в позові відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні підтвердила, що можливі ситуації, коли гроші в рахунок оплати робіт беруть працівники організації, які потім через банківські установи вносять ці гроші на відповідний рахунок організації. У даному випадку відповідачка заявила, що повністю оплатила всі роботи організації, і роботи були виконані без перевірки надходження коштів на рахунок організації.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не доведені, а тому позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 Договору загальна вартість робіт за Договором становить 800 гривень, які замовним зобовязаний уплатити протягом 3 днів із дня підписання договору.

Договір був підписаний 19 листопада 2013 року (а.с. 7).

Робота була виконана 16.06.2014 року, що засвідчено актом приймання-передачі (а.с. 8).

Таким чином у позивача була можливість до повного виконання робіт перевірити оплату з боку відповідача цих робіт та встановити причину ненадходження грошей на рахунок організації, яка могла статися не з вини відповідачки (гроші могли потрапити не на той рахунок, працівник, що взяв їх у відповідачки міг не перевести їх на рахунок).

Суд вважає, що у даному випадку адміністрації організації позивача слід провести службове розслідування і відповідно до трудового законодавства покласти матеріальну відповідальність за ненадходження коштів на рахунок підприємства на осіб, які були повинні зробити перевірку надходження коштів до того, як робота була здана відповідачці.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 218 ЦПК України, ст. 598 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРО» в позові відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста ОСОБА_3 протягом 10 днів.

Головуючий суддя Філатов К.Б.