Провадження № 2/641/93/2014
Справа № 641/5085/13-ц
24 грудня 2014 року Комінтернівський
районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - Богдан М.В.
за участю секретаря - Цюк Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про
відшкодування збитків,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до
Комінтернівського районного суду м.
Харкова з позовом до ОСОБА_2, в якому
просить стягнути з відповідача на
користь позивача суму в розмірі 1977751,00
грн. та судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що 25.02.2011 року
Московським районним судом міста
Харкова за цивільною справою № 2-1222/11 за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за участю
третіх осіб: ОСОБА_2, приватного
нотаріуса Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,, про
стягнення заборгованості за договором
позики грошей вирішено стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3,
заборгованість за договором позики
грошей від 28.05.2010 року у розмірі 3952751, 00
гривні, з яких 1 975 000, 00 грн - сума
сума інфляційних нарахувань, 1886125,00 грн.
- передбачена договором пеня
(неустойка). 09.06.2011 року рішенням
Апеляційного суду Харківської області,
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 25.02.2011 року було скасовано,
та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
- відмовлено в повному обсязі. 01.02.2012
року Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ - рішення
Апеляційного суду Харківської області
від 09.06.2011 року скасовано, а рішення
Московського районного суду міста
Харкова від 25.02.2011 року залишено в силі.
25.10.2011 року Комінтернівським районним
судом міста Харкова по цивільній
справі №2-3027/2011 було ухвалено рішення,
яким вирішено стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 суму в розмірі 1975 000,00
грн., отриману ним від ОСОБА_3 в
результаті укладення договору позики
від 28.05.2010 року в інтересах ОСОБА_1, що
зберігаються у нього без достатньої
підстави. 27.06.2012 року Ухвалою
Апеляційного суду Харківської області
рішення Комінтернівського районного
від 25.10.2011 року залишено без змін. 30.01.2013
року Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ рішення
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 25.10.2011 року та Ухвалу
Апеляційного суду Харківської області
від 27.06.2012 року залишено без змін.

Окрім цього рішеннями суду за позовною
заявою ОСОБА_1 були встановлені деякі
факти, а саме: встановлено факт того, що
27.05.2010 року ОСОБА_1 надала довіреність
ОСОБА_2, якою окрім інших повноважень
уповноважила останнього на укладання
договору позики від її імені; 28.05.2010
року ОСОБА_2 уклав від імені ОСОБА_1
договір позики з ОСОБА_3 на суму 250000
доларів США, що еквівалентно 1975000, 00
грн., строком до 21.07.2010 року, однак про
хід виконання доручення довірителя не
повідомив та отримані за договором
позики гроші їй не передав. Не
отримавши від ОСОБА_2 відомостей про
хід виконання її доручення, 28.07.2010 року
ОСОБА_1 скасувала дію довіреності від
27.05.2010 року.

На даний час з позивача виконавчою
службою за невиконання договору позики
від 28.05.2010 року стягується сума в
розмірі 3952751,00 гривень, призначені
торги на єдине її житло, а тим часом
ОСОБА_2 не виконує по відношенню до неї
свої зобов'язання, а саме не повертає
грошові кошти в розмірі 1975000, 00 грн., які
вій отримав від ОСОБА_3 та не передав
ОСОБА_1, та навіть якщо б ОСОБА_2 і
виконав рішення Комінтернівського
районного суду міста Харкова від 20.10.2011
року, то ОСОБА_1 все одно ще залишається
боржником по підношенню до ОСОБА_3 в
розмірі 1977751, з яких: 91626,00 грн. - сума
інфляційних нарахувань, 1886125,00 грн., -
сума передбаченої договором пені
(неустойки), за невиконання
зобов'язання при відсутності вини
ОСОБА_1, так як вона не отримувала кошти
від ОСОБА_2, отримані ним від ОСОБА_3 та
не знала про існування договору позики,
до початку розгляду справи в суді.

Таким чином ОСОБА_1 вважає, що зі
сторони відповідача порушені її
законні права та інтереси, так як
незаконними діями ОСОБА_2 (які
виражаються в отриманні та не наданні
їй грошових коштів за договором позики,
в якому він був повіреним) було
спричинено матеріальні збитки в
розмірі 1977751 грн., які вона на даний час
повинна сплатити ОСОБА_3 в якості суми
інфляційних нарахувань та
передбаченої договором пені
(неустойки) за невиконання договору
позики при відсутності вини за
невиконання договору.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 27.05.2010 року було
укладено догові доручення на
підтвердження якого ОСОБА_1 була видана
довіреність. Зі сторони ОСОБА_2 було
допущено невиконання договору
доручення, так як він не передав ОСОБА_1
отримані ним кошти за договором позики
від 28.07.2010 року від ОСОБА_3, чим порушив
свої зобов'язання.

У судове засідання представник
позивача подав заяву про розгляд
справи за її відсутності, в якій
позовні вимоги підтримав, просив позов
задовольнити, не заперечував проти
винесення по справі заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, з невідомих суду причин,
про час та місце розгляду справи була
повідомлений належним чином.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, з невідомих суду причин,
про час та місце розгляду справи була
повідомлений належним чином.

Зі згоди позивача суд вважає за можливе
ухвалити рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Рішенням Московського районного суду
міста Харкова від 25.02.2011 року по
цивільній справі № 2-1222/11 за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за участю третіх осіб:
ОСОБА_2, приватного нотаріуса
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_4,, про стягнення
заборгованості за договором позики
грошей стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3, заборгованість за договором
позики грошей від 28.05.2010 року у розмірі
3952751, 00 гривні, з яких 1 975 000, 00 грн - сума
основної заборгованості, 91626,00 грн. -
сума інфляційних нарахувань, 1886125,00 грн.
- передбачена договором пеня
(неустойка).

09.06.2011 року рішенням Апеляційного суду
Харківської області, рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 25.02.2011 року було скасовано, та в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 -
відмовлено в повному обсязі.

01.02.2012 року Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ - рішення Апеляційного суду
Харківської області від 09.06.2011 року
скасовано, а рішення Московського
районного суду міста Харкова від 25.02.2011
року залишено в силі.

25.10.2011 року Комінтернівським районним
судом міста Харкова по цивільній
справі №2-3027/2011 було ухвалено рішення,
яким вирішено стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 суму в розмірі 1975 000,00
грн., отриману ним від ОСОБА_3 в
результаті укладення договору позики
від 28.05.2010 року в інтересах ОСОБА_1, що
зберігаються у нього без достатньої
підстави.

27.06.2012 року Ухвалою Апеляційного суду
Харківської області рішення
Комінтернівського районного від 25.10.2011
року залишено без змін.

30.01.2013 року Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 25.10.2011
року та Ухвалу Апеляційного суду
Харківської області від 27.06.2012 року
залишено без змін.

Як вбачається з довіреності від 27.05.2010
року ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2
отримати позику та в забезпечення
виконання зобов'язань щодо повернення
грошей передала в іпотеку належний їй
будинок АДРЕСА_1 в Харківському районі
Харківської області (а.с. 20).

Згідно договору позики грошей від
28.05.2010 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1, від імені
та в інтересах якої діяв ОСОБА_2, уклали
цей договір, згідно якого ОСОБА_3
передав у власність ОСОБА_1 строком до
21.06.2010 року грошові кошти в розмірі
250000,00 доларів США, що 1975000,00 грн. (а.с.21).

Згідно постанови про арешт майна
боржника від 23.05.2012 року, накладено
арешт на все майно боржника ОСОБА_1 за
виконавчим листом №2-222/11 (а.с.24). Також
відкрито виконавче провадження за
виконавчим листом №2-1222/11 про стягнення
з позивача суми 3954571 грн. на користь
ОСОБА_3

Згідно п. 8 ч.2 ст. 16 ЦК України способом
захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути: відшкодування збитків ті
інші способи засоби відшкодування
майнової шкоди.

Відповідно ч. 1 ст. 22 ЦК України
зазначено, що особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Згідно ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є:
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).

На даний час ОСОБА_1 мусить сплатити
ОСОБА_3 суму в розмірі 3 52 751,00 гривень, з
яких 1 975 000, 00 грн - сума основної
заборгованості, 91626,00 грн. - сума
інфляційних нарахувань, 1886 125,00 грн. -
передбачена договором пеня (неустойка)
за договором позики від 28.05.2010 року за
яким вона грошові кошти не отримувала,
що підтверджено рішенням
Комінтернівського районного суду
міста Харкова від 25.10.2011 року та
ухвалами вищестоящих інстанцій, та
відповідно є обставиною що не підлягає
доказуванню, відповідно ч.3 ст. 60 ЦПК
України.

Відповідно ч.3 ст. 22 ЦК України
зазначено, що збитки відшкодовуються у
повному обсязі, якщо договором або
законом не передбачено відшкодування у
меншому або більшому розмірі.

Зі сторони ОСОБА_2 було допущено
невиконання договору доручення, так як
він не передав ОСОБА_1 отримані ним
кошти за договором позики від 28.07.2010
року від ОСОБА_3, чим порушив свої
зобов'язання.

Відповідно ст. 610 ЦК України, зазначено,
що порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно п. 4 ч.1 ст. 611 ЦК України,
встановлено, що в разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом зокрема: відшкодування збитків
та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі.

Враховуючи, що відповідач взятих на
себе зобов'язань не виконав, суд
знаходить позовні вимоги ОСОБА_1
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

На підставі викладеного і керуючись ст.
ст. 10,11,60,88,209,212,214-215,224-226 ЦПК України, ст.
ст. 22, 610,611,629,1166 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму в розмірі 1977571,00 грн. в якості
відшкодування збитків, які вона мусить
сплатити ОСОБА_3 за договором позики
від 28.05.2010 року для відновлення свого
порушеного права, а також витрати по
сплаті судового збору в розмірі 1229,40
грн., а всього 1978800 (один мільйон
дев'ятсот сімдесят вісім тисяч
вісімсот) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Комінтернівський районний суд м.
Харкова протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, що може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
копії заочного рішення.

Суддя: М. В. Богдан