Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2014 року Центральний
районний суд м. Миколаєва у складі
головуючого судді Батченка О.В. при
секретарі Луговенко К.С., з участю
позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,
представника третьої особи - органу
опіки та піклування - Андрєєвої Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у праві користування нерухомим майном,
-

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з даним позовом до ОСОБА_2, просила
визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1 шляхом виділу кожній
стороні певних житлових приміщень з
балконом та лоджією, залишення у
спільному користуванні приміщень
коридору, вбиральні, ванної та кухні.
Одночасно позивач просила зобов'язати
відповідача не чинити їй перешкод у
користуванні спірним майном, яким
сторони володіють на праві спільної
часткової власності.

02 липня 2014 року позивач надала суду
уточнену позовну заяву, в якій, зокрема,
збільшила позовні вимоги в частині
усунення перешкод, заявивши додатково
вимогу про покладення на відповідача
обов'язку надати їй один екземпляр
ключів від нових замків спірної
квартири.

Ухвалою суду від 17 грудня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
встановлення порядку користування
спірної квартирою за її заявою
залишені без розгляду, розгляд справи
продовжений в частині вимог про
усунення перешкод в праві користування
власністю.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала, підтвердила викладені в
позовній заяві обставини.

Представник органу опіки та піклування
вважала позов таким, що підлягає
задоволенню.

Відповідач проти позову заперечував,
суду пояснив, що спірна квартира є
предметом іпотечного договору, та
спільні зобов'язання з повернення
кредитних коштів, за які вона була
придбана позивач не сплачує. Вона також
не приймає участі у витратах на
утримання квартири АДРЕСА_1. Крім цього,
дана квартира є його єдиним житловим
приміщенням, в якому він мешкає разом з
дочкою і вселення до цієї квартири
ОСОБА_1 становитиме загрозу як життю та
здоров'ю малолітньої особи через
наявне в позивача психічне
захворювання, так і загрозу викрадення
його (відповідача) майна.

В свою чергу, позивач повідомила суду,
що спірна квартира не є єдиним житлом
відповідача, що належить йому на праві
власності, інші обставини вважала
такими, що не мають значення для
правильного вирішення справи судом.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши докази, суд
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

На підставі рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 28 січня
2013 року, постановленого в цивільній
справі № 1423/6376/2012, квартира АДРЕСА_1
належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві
спільної часткової власності, при
цьому частки співвласників є рівними,
тобто кожному з них належить по 1/2
частині. Рішення суду набрало законної
сили 28 березня 2013 року.

Яке слідує з матеріалів справи (а.с. 11, 15,
16, 33, 34) і проти цього не заперечує
відповідач, ним (ОСОБА_2.) в 2011 році були
замінені замки на вхідних дверях до
квартири АДРЕСА_1 та він не дозволяє
ОСОБА_1 користуватись спільним
нерухомим майном, тобто чинить їй в
цьому перешкоди.

Разом з цим, в силу ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

За такого, вимоги ОСОБА_1 про усунення
перешкод у праві користування
нерухомим майном є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на ті обставини,
що спірна квартира є предметом
іпотечного договору, позивач не
виконує свої зобов'язання щодо
повернення частини кредитних коштів,
не приймає участі у витратах на
утримання житла, а також те, що квартира
АДРЕСА_1 є його (ОСОБА_2.) єдиним житловим
приміщенням, в якому він мешкає разом з
дочкою і вселення до цієї квартири
ОСОБА_1 становитиме загрозу як життю та
здоров'ю малолітньої особи через
наявне в позивача психічне
захворювання, так і загрозу викрадення
його (відповідача) майна, не
спростовують висновків суду у справі.

Так, ОСОБА_2 вправі звернутись до суду в
загальному порядку з окремими позовами
до ОСОБА_1 про стягнення коштів,
сплачених ним на виконання умов
кредитного договору, а також витрат,
які він поніс на утримання спільного
майна - квартири АДРЕСА_1. Крім цього,
ОСОБА_2 зобов'язаний вживати заходів
щодо збереження власного майна. Доводи
позивача в частині існування реальної
загрози з боку позивача життю чи
здоров'ю дочки ОСОБА_4 в судовому
засіданні свого підтвердження не
знайшли.

Таким чином, позов підлягає
задоволенню.

В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача
на користь держави підлягають
стягненню 487 грн. 20 коп. судових витрат.
Судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.,
сплачений позивачем за розгляд вимог
про встановлення порядку користування
квартирою присудженню за рахунок
відповідача не підлягає у зв'язку з
залишенням позову в цій частині без
розгляду. Решта судового збору
позивачем оплачена не була.

Керуючись ст. 391 ЦК України, ст. 10, 60, 212-215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1
будь-яких перешкод в користуванні
квартирою АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 передати ОСОБА_1
один комплект ключів від квартири
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 487
(чотириста вісімдесят сім) 20 коп.
судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення може бути
подано до апеляційного суду
Миколаївської області через
Центральний районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
О.В.
Батченко