РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 листопада 2014 року Київський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючої - судді Шмадченко
С.І.,

за участю секретаря Гололобової
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
застосування недійсності нікчемного
правочину,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2, яку в ході
розгляду справа уточнив та просив
визнати договір про взяття на себе
обов'язків щодо укладення угоди
купівлі-продажу нерухомого майна від
03.07.2013 року на придбання будинку
АДРЕСА_1 між ним та відповідачкою таким,
що не відповідає діючому законодавству
України, а саме нікчемним та повернути
все в первісний стан. Стягнути з
відповідачки на його користь суму
задатку у розмірі 64752,44 грн., суму
моральної шкоди у розмірі 30000 грн. та
витрати по сплаті судового збору у сумі
1700 грн.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що 03.07.2013 року між ним
та відповідачкою було досягнуто згоди
щодо укладення в майбутньому договору
купівлі-продажу нерухомого майна, а
саме житлового будинку АДРЕСА_1. Того ж
дня між ними було підписано попередній
договір про взяття на себе зобов'язань
укласти договір купівлі-продажу. У
зазначеному договорі було погоджено
ціну нерухомого майна, що складала 43000
долари США. В рахунок майбутніх
платежів за договором купівлі-продажу,
який сторони повинні були укласти в
майбутньому він передав відповідачки
5000 доларів США.

У подальшому договір
купівлі-продажу вони не уклали,
зобов'язання по виплаті вартості
житлового будинку у нього перед
відповідачкою не виникло. 28.03.2014 р.
відповідачка йому написала розписку,
якою зобов'язувалася повернути суму
задатку.

В судове засідання позивач надав
заяву про розгляд справи за його
відсутністю.

Відповідачка в судове засідання
не з'явилася. Зі згоди позивача суд
ухвалює заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив, що 03 липня 2013 року між
позивачем і відповідачкою був
укладений письмовий договір про
зобов'язання укласти договір
купівлі-продажу домоволодіння по
АДРЕСА_1, за ціною 43000 доларів США.

Відповідачка отримала від позивача
задаток у сумі 5000 доларів США. (а.с.10).

28.03.2014 року відповідачка
власноручно написала позивачу
розписку, як додаткову згоду до
договору від 03.07.2013 року про те, що вона
зобов'язується повернути позивачу
задаток у сумі 5000 доларів США, що
еквівалентно курсу гривні до долару 11,60
грн. та становить 58000 грн. Вказану суму
зобов'язувалася повернути позивачу 14
травня 2014 року.

Відповідно до ст. 635 ЦК України
попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір у
майбутньому (основний договір) на
умовах встановлених попереднім
договором. Попередній договір
укладається у формі, встановленій для
основного договору, а якщо форма
основного договору не встановлена - у
письмовій формі.

За нормами ст.657 ЦК України
договір купівлі-продажу нерухомого
майна укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державної реєстрації.

Підписаний позивачем і
відповідачем договір нотаріально
посвідчений не був, однак на його
виконання позивач сплатив
відповідачки 5000 доларів США задатку.

Згідно зі ст.220 ЦК України, у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Підписаний позивачем і
відповідачем 03.07.2013 р. попередній
договір про укладення договору
купівлі-продажу квартири суд визнає
недійсним (нікчемним), оскільки не було
дотримано вимог щодо його
нотаріального посвідчення та
реєстрації.

Відповідно до ст.216 ЦК України
недійсність правочину не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а у разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Відповідачка відповідно до
попереднього договору отримала
задаток у доларах США, то суд згідно
довідки Управління Національного
банку України в Харківській області
вважає за необхідне стягнути з
відповідачки на користь позивача суму
задатку (еквівалентній 1295,0488 грн.) у
розмірі 64752,44 грн.

Суд відмовляє позивачу в
частині позову про стягнення з
відповідачки на його користь 30000 грн.
моральної шкоди за відсутністю
підстав.

Відповідно до ст..11 ЦПК України,
суд розглянув справу на підставі
наданих позивачем доказів.

Згідно зі ст.88 ЦПК України, суд
стягує з відповідачки на користь
позивача понесені ним витрати по
сплаті судового збору у сумі 1700 грн.

Керуючись ст.ст.10,11, 88, 212-215 ЦПК
України, ст.ст.635,657,220,216, ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійним (нікчемним)
попередній договір про укладення
договору купівлі-продажу нерухомого
майна і отримання задатку, укладеного
03.07.2013 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 суму задатку у розмірі 64752
(шістдесят чотири тисячі сімсот
п'ятдесят дві) гривні 44 коп., понесені
витрати по сплаті судового збору у сумі
1700 (одна тисяча сімсот) грн.

У позові про стягнення
моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
судову палату з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
через Київський районний суд протягом
10днів з дня його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення суду може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача про
перегляд заочного рішення, яка може
бути подана до суду протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя