Єдиний унікальний номер: 448/1618/14-ц
Провадження № 2/448/519/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

19.12.2014 року Мостиський районний суд
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Борисенко В.В.

з участю секретаря -
Мриц Н.І.

представника позивача Мостиської РДА
як органу опіки та піклування -
Онохової О.В.,

відповідача -
ОСОБА_3,

прокурора -
Демчук Г.В.,

представника третьої особи -
Поповицької сільської ради (як органу
опіки та піклування) - Сціри Л.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Мостиська
цивільну справу за позовом Мостиської
районної державної адміністрації (як
орган опіки та піклування) в інтересах
малолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
до ОСОБА_3, про позбавлення
батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

25.11.2014р. Мостиська районна державна
адміністрація (як орган опіки та
піклування) звернулася до суду із
зазначеним позовом, покликаючись на те,
що у складних життєвих обставинах
опинились діти ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_11, які
наданий час влаштовані у державному
закладі Львівської області -
Комунальному закладі «Будинок дитини
№1» м.Львів.

Зазначає, що відповідачка не виявляє
особливої активності до повернення
вилучених у неї дітей в свою сім'ю,
байдужа до долі власних дітей, так як
жодного разу після їх вилучення не
зверталася ні у Поповицьку сільську
раду, ні до соціальних працівників, ні
до працівників служби у справах дітей
райдержадміністрації щодо повернення
її дітей та покращення своєї
життєдіяльності.

Вказує, що згідно характеристики,
виданої Поповицькою сільською радою
відповідачка характеризується з
негативної сторони, а саме не
займається належним чином вихованням
неповнолітніх дітей, часто залишає їх
на свою матір ОСОБА_12, вчиняє скандали в
сім'ї, в результаті чого страждають
неповнолітні діти, а також остання
схильна до вживання алкоголю і в стані
сп'яніння її поведінка неадекватна.
Актом відвідування сім'ї ОСОБА_3
встановлено, що відповідачка належно
не займається дітьми, вчиняє скандали,
кошти, що отримує витрачає не за
призначенням, а належні умови
проживання, придбання продуктів
харчування забезпечує бабуся дітей
ОСОБА_12

Зазначає, що остання використовувала
кошти одноразової грошової допомоги на
свої власні потреби, а не на потреби
дітей, з огляду на що їй вирішено
припинити виплату вказаної допомоги у
зв'язку з нецільовим використанням
коштів.

З огляду на наведені обставини просить
суд позбавити відповідачку
батьківських прав щодо її малолітніх
дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_11; стягнути з
відповідачки ОСОБА_3 аліменти на
утримання малолітніх дітей.

В судовому засіданні представник
Мостиської районної державної
адміністрації Львівської області як
орган опіки та піклування Онохова О.В.
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі з підстав наведених у позовній
заяві, а також збільшила позовні
вимоги, а саме просить передати
малолітніх дітей на опікування
Мостиській районній державній
адміністрації Львівської області як
органу опіки та піклування.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позов визнала та не заперечила проти
позбавлення її батьківських прав
відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11,
ОСОБА_11

Представник третьої особи Поповицької
сільської ради (як орган опіки та
піклування) в судовому засіданні проти
задоволення позовних вимог не
заперечив.

Прокурор прокуратури Мостиського
району Демчук Г.В. в судовому засіданні
позов підтримала.

Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Заслухавши пояснення сторін, третьої
особи, думку прокурора та показання
свідка ОСОБА_12, дослідивши матеріали
справи, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, суд
приходить до висновку, що позов слід
задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до статті 51 Конституції
України та статті 5 Сімейного кодексу
України держава охороняє сім'ю,
дитинство, материнство, батьківство,
забезпечує охорону прав матері та
батька, створює умови для зміцнення
сім'ї. Ніхто не може зазнавати
втручання в його сімейне життя, крім
випадків, встановлених Конституцією
України. Кожна дитина має право на
проживання в сім'ї разом з батьками або
в сім'ї одного з них та на піклування
батьків. Сім'я є природним середовищем
для фізичного, духовного,
інтелектуального, культурного,
соціального розвитку дитини.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України
«Про охорону дитинства» батьки або
особи, що їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини відповідно до законів України.

Статтею 11 цього ж Закону передбачено,
що сім'я є природним середовищем для
фізичного, духовного,
інтелектуального, культурного,
соціального розвитку дитини, її
матеріального забезпечення і несе
відповідальність за створення
належних умов для цього. Кожна дитина
має право на піклування батьків.
Предметом основної турботи та основним
обов'язком батьків є забезпечення
інтересів своєї дитини.

Згідно ст.ст. 12, 15 вказаного Закону
виховання в сім'ї є першоосновою
розвитку дитини. На кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці. Батьки,
які проживають окремо від дитини,
зобов'язані брати участь у її
вихованні.

Пріоритет інтересів дитини над
інтересами батьків закріплений також в
Конвенції ООН про права дитини,
відповідно до якої в усіх діях щодо
дітей, незалежно від того, здійснюються
вони державними чи приватними
установами, що займаються питаннями
соціального забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживають всіх
відповідних законодавчих і
адміністративних заходів.

Статтею 150 Сімейного кодексу України
встановлені обов'язки батьків щодо
виховання та розвитку дитини. Зокрема,
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток; зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя. Передача
дитини на виховання іншим особам не
звільняє батьків від обов'язку
батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення
батьків від виконання батьківських
обов'язків є підставою для покладення
на них відповідальності, встановленої
законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного суду України в п.15
Постанови від 30.03.2007року №3 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
роз'яснив, що позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно її
утримують, та ін.), що надані батькам до
досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п.16 цієї Постанови
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так
і в сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Судом встановлено, що ОСОБА_3-
відповідач у справі, є матір'ю семи
малолітніх дітей: сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочки
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, дочки ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_5, дочки ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_6, дочки ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_6, які на даний час
влаштовані у державні заклади
Львівської області.

Так, батьком двох старших дітей, а саме
ОСОБА_5 і ОСОБА_6 є ОСОБА_14, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_9, згідно свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2 за актовим записом
№25 від 09.11.2009р.

Відносно п'яти інших дітей - малолітніх
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_11,
які народилися коли їх мати не
перебувала у шлюбі, відповідачка
ОСОБА_3 є одинокою матір'ю. Запис про
батька дітей проводився за прізвищем
та громадянством матері, а ім'я та по
батькові батька дітей, записувалося за
її вказівкою, відповідно до ст.135
Сімейного кодексу України.

Відповідач ОСОБА_3 не займається
належним чином вихованням своїх дітей,
за місцем проживання характеризується
із негативної сторони, часто залишає
малолітніх дітей на свою матір ОСОБА_12
і відлучається з дому на декілька днів
без поважних причин, вчиняє сімейні
скандали, в результаті яких страждають
неповнолітні діти, схильна до вживання
алкоголю, соціальну допомогу, яку
отримує на утримання дітей,
використовує не за призначенням, не
приділяє уваги вихованню дітей, не
відвідує батьківські збори, не
допомагає в навчанні, не піклується про
їх здоров'я, фізичний, духовний та
моральний розвиток.

Вказані обставини підтверджуються
поясненнями сторін, третьої особи та
показаннями свідка ОСОБА_12, а також
наявними у справі письмовими доказами:
копіями свідоцтв про народження
малолітніх дітей відповідачки ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11,
ОСОБА_11; витягом з протоколу №15
засідання комісії з питань захисту
прав дитини Мостиської районної
державної адміністрації від 14.11.2014р.;
копією клопотання Служби у справах
дітей від 30.10.2014р. щодо винесення на
розгляд комісії питання щодо
доцільності чи недоцільності
позбавлення батьківських прав
відповідачки ОСОБА_3; копією рішення
Поповицької сільської ради №1 від
23.10.2014р. про доцільність позбавлення
батьківських прав відповідачки; копією
характеристики відносно ОСОБА_3
виданої Поповицькою сільською радою
№616 від 28.10.2014р.; копією розпорядження
№380 від 23.10.2014р. про направлення
малолітніх дітей в Комунальний Будинок
дитини №1 м. Львова; актами
відвідування сім'ї ОСОБА_3
(відповідачки) від 20.08.2014р., 05.10.2014р.,
22.10.2014р.; копіями актів обстеження
житлово-побутових умов ОСОБА_3 від
23.10.2014р., і 14.11.2014р.; копією довідки
Мостиського управління соціального
захисту населення; копією акту №157 від
23.10.2014р. щодо цільового використання
коштів для призначення одноразової
допомоги при народженні дитини;
копіями листів із відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Мостиського РУЮ,
Мостиського РВ ГУМВСУ в Львівській
області; копією свідоцтва про смерть
ОСОБА_14; копіями характеристики на
учнів Пововицької ЗОШ І-ІІ ст. - дітей
відповідачки ОСОБА_6 і ОСОБА_5; копією
паспорта відповідачки.

Вищенаведені обставини в сукупності,
на думку суду, свідчать про те, що
відповідач ОСОБА_3 ухиляється від
виконання обов'язків щодо виховання
своїх дітей та свідомо нехтує
батьківськими обов'язками.

Відповідно до статті 19 СК України при
розгляді судом спорів щодо позбавлення
батьківських прав обов'язковою є
участь органу опіки та піклування, який
подає суду письмовий висновок щодо
розв'язання спору на підставі
відомостей, одержаних у результаті
обстеження умов проживання дитини,
батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи. Суд
може не погодитися з висновком органу
опіки та піклування, якщо він є
недостатньо обґрунтованим, суперечить
інтересам дитини.

Згідно висновку Мостиської районної
державної адміністрації Львівської
області як органу опіки та піклування
№02-29/1812 від 17.11.2014року є доцільним
позбавлення батьківських прав ОСОБА_3.
відносно її малолітніх дітей: сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3,
дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, дочки
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, дочки ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_6, дочки ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_6.

Суд погоджується із даним висновком
органу опіки та піклування, оскільки
такий є обґрунтований, повністю
узгоджується з іншими матеріалами
справи, та відповідає інтересам дітей.

Пленум Верховного суду України в п.18
постанови від 30.03.2007 року №3 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
роз'яснив, що зважаючи на те, що
позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом, суд може у виняткових
випадках при доведеності винної
поведінки когось із батьків або їх обох
з урахуванням її характеру, особи
батька і матері, а також інших
конкретних обставин справи відмовити в
задоволенні позову про позбавлення цих
прав, попередивши відповідача про
необхідність змінити ставлення до
виховання дитини (дітей) і поклавши на
органи опіки та піклування контроль за
виконанням ним батьківських
обов'язків.

З урахуванням конкретних обставин
справи, а саме того, що представниками
органу опіки та піклування
неодноразово проводилися бесіди з
відповідачкою, надавались
консультації, проводилась
профілактична та роз'яснювальна робота
щодо прав та обов'язків по відношенню
до своїх дітей, а також щодо
відповідальності за неналежне
виконання своїх батьківських
обов'язків, які бажаних результатів не
дали, та враховуючи характер поведінки
відповідачки, суд вважає, що дані
обставини вимагають позбавлення
відповідачки батьківських прав.

При цьому, головною метою позбавлення
батьківських прав при вирішенні цієї
справи, суд вважає захист інтересів
дітей і стимулювання матері ОСОБА_3
щодо належного виконання своїх
обов'язків, оскільки позбавлення
батьківських прав - це насамперед
спосіб захисту прав та інтересів
неповнолітньої дитини, і водночас
санкція за протиправну винну
поведінку.

А відтак, виходячи із вищевказаних
положень закону та зазначених
роз'яснень Пленуму Верховного Суду
України, враховуючи встановлені в
судовому засіданні обставини ухилення
відповідачки від виконання своїх
обов'язків щодо виховання дітей, винної
поведінки відповідачки, яка
проявляється у свідомому нехтуванні
своїми батьківськими обов'язками,
беручи до уваги рекомендований органом
опіки і піклування висновок щодо
доцільності позбавлення батьківських
прав, враховуючи особу відповідачки та
її ставлення до дітей, яка не заперечує
щодо позбавлення її батьківських прав,
керуючись інтересами дітей, суд
приходить до висновку, що є всі
підстави для задоволення позову та
позбавлення батьківських прав ОСОБА_3
відносно дітей сина ОСОБА_5, дочки
ОСОБА_6, дочки ОСОБА_7, дочки ОСОБА_8,
дочки ОСОБА_9, дочки ОСОБА_11, дочки
ОСОБА_11

У зв'язку із позбавленням відповідачки
батьківських прав, відповідно до вимог
ст.167 СК України, неповнолітніх дітей
слід передати на опікування Мостиській
РДА Львівської області як органу опіки
та піклування.

Суд роз'яснює відповідачці, що
відповідно до ст.169 Сімейного кодексу
України мати, батько, позбавлені
батьківських прав, мають право на
звернення до суду з позовом про
поновлення батьківських прав.

Також суд звертає увагу відповідачки
на положення ч.2 ст.166 Сімейного кодексу
України, відповідно до якого особа,
позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини.

Отже, враховуючи, що відповідачка, ніде
не працює, має нерегулярний мінливий
дохід, суд дійшов висновку, що даний
факт не позбавляє її обов'язку
утримувати власних дітей, а тому вважає
за необхідне стягнути з неї аліменти на
утримання малолітніх дітей у твердій
грошовій сумі в розмірі по 200 гривень на
кожну дитину щомісячно до досягнення
дітьми повноліття.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з
відповідачки підлягають стягненню
судові витрати по сплаті судового
збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.150, 164, 166, 169 Сімейного кодексу
України, ст.ст. 10, 11, 15, 30, 57-60, 79, 88,208, 209,
212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7,
мешканку АДРЕСА_8, батьківських прав
відносно її малолітніх дітей: сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3,
дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, дочки
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, дочки ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_6, дочки ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_6.

Передати малолітніх дітей - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_6, на опікування Мостиській
районній державній адміністрації
Львівської області як органу опіки та
піклування.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7,
мешканки АДРЕСА_8, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
(індивідуальний ідентифікаційний
номер):НОМЕР_1, аліменти на утримання
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3,
дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, дочки
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, дочки ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_6, дочки ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі по 200 (двісті)
гривень на кожну дитину щомісячно,
починаючи з 25.11.2014 року і до досягнення
дітьми повноліття. Розмір аліментів
підлягає індексації відповідно до
закону.

Стягнення аліментів у межах суми
платежу за один місяць звернути до
негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір
(майновий характер) у дохід держави в
сумі 243 (двісті сорок три) гривень 60
копійок, які перерахувати на рахунок
№0252, код отримувача ,
МФО:825014, призначення платежу «судовий
збір, п.1.1 Закону України «Про судовий
збір».

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір
(немайновий характер) у дохід держави в
сумі 243 (двісті сорок три) гривень 60
копійок, які перерахувати на рахунок
№0252, код отримувача ,
МФО:825014, призначення платежу «судовий
збір, п.1.2 Закону України «Про судовий
збір»

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення до
апеляційного суду Львівської області
через Мостиський районний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя (підпис)
В.В.Борисенко

З оригіналом згідно:

Суддя
В.В.Борисенко

Рішення набрало законної сили

«__» ______________ 20___р.

Суддя
В.В.Борисенко