АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9671/14 Справа № 182/2897/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Тихомиров І. В. Доповідач - Осіян О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року м. Дніпропетровськ Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

при секретарі - Бец Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»

на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором без номеру від 30.04.2013 року, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 37260,38 грн., заборгованості за процентами в розмірі 986,68 грн., штрафів в розмірі 62397,4 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості (далі Генеральна угода), умов та правил надання продукту кредитних карт від 30.04.2013 року, ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 61346,8 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється з 01 по 25 число кожного місяця шляхом щомісячного платежу для погашення за кредитом. Зазначену Генеральну угоду сторони підписали 30.04.2013 року.

Відповідачка зобов'язань не виконала, у зв'язку з чим станом на 25.03.2014 року має заборгованість 100644,46 грн. яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 37260,38 грн., заборгованості за процентами в розмірі 986,68 грн., штрафів в розмірі 62397,4 грн., які ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2014 року відмовлено у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погодившись із рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом норм матеріального права, а саме щодо безпідставної відмови у задоволенні позову, оскільки укладена між сторонами генеральна угода відповідає вимогам законодавства.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно скасувати із наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд виходив із того, що 30.04.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 уклали Генеральну угоду без номеру. (а.с. 5)

За п. 2.1 Генеральної угоди Банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 61346,81 грн. на строк 12 місяців з 30.04.2013 року по 30.04.2014 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 61346,81 грн. в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті процентів в розмірі 0,833% в місяць на суму залишку заборгованості. (а.с. 5)

Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи, поясненнями представника позивача, представника відповідача, відповідач по справі ОСОБА_2 гроші в сумі 61346,81 грн. від позивача не отримувала, ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначені кошти на платіжну картку не перераховував.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Врахувавши зміст цієї норми права, і з урахуванням вимог ст. ст. 10, 58-60 ЦПК України, суд зазначив, що позивач зобов'язаний довести, що ОСОБА_2 отримала за Генеральною угодою гроші в сумі 61346,81 грн.

А тому, у зв'язку з недоведеністю факту видачі позивачем грошей та отриманням грошей ОСОБА_2, суд відмовив у задоволенні позову.

Але із висновками суду погодитись не можна, оскільки вони не враховують всіх обставин у справі та вимог законодавства, а також дії самого відповідача.

Відповідно до вимог ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 2 статті 604 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація).

Відповідно до вимог ст. 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов'язанням. Заміна боргу позиковим зобов'язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу).

Як вбачається із матеріалів справи, відсутні будь-які відомості про виконання рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2012 року, про стягнення на користь банку грошових сум за першим кредитним договором, а відповідач також не надав доказів про виконання цього рішення суду.

30.04.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт. Ця угода була укладена із метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором № DNH4KP72071004 від 30.08.2006 року (а.с.5).

Цією генеральною угодою сторони узгодили розмір заборгованості за кредитним договором від 30.08.2006 року, а також остаточний термін погашення заборгованості за першим кредитним договором - 30.04.2014 року. Генеральна угода підписана сторонами, ніким не спростована, та не визнавалась недійсною у встановленому законом порядку.

Банком наданий розрахунок заборгованості, а також виписка із особового рахунку, із яких вбачається заборгованість за кредитним договором від 30 квітня 2013 року у загальному розмірі 100 644 гривні 46 копійок, яка складається: із заборгованості за кредитом у розмірі 37 260 гривень 38 копійок, заборгованості по процентах у розмірі 986 гривень 68 копійок, штрафів у розмірі 62 397 гривень 40 копійок.

Наданий розрахунок сум, не суперечить розділу 1, пунктам 2.1, 2.2 генеральної угоди від 30.04.2013 року, та Умовам і правилам надання банківських послуг.

За таких обставин наявні підстави для задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України необхідно стягнути і понесені судові витрати на користь банку у розмірі 1006,44 гривень.

Таким чином, апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2014 року скасувати.

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 30 квітня 2013 року у загальному розмірі 100 644 (сто тисяч шістсот сорок чотири) гривні 46 копійок, яка складається: із заборгованості за кредитом у розмірі 37 260 гривень 38 копійок, заборгованості по процентах у розмірі 986 гривень 68 копійок, штрафів у розмірі 62 397 гривень 40 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» понесені судові витрати у розмірі 1006 гривень 44 копійки.

Рішення набирає законної сили із моменту проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів із моменту проголошення.

Судді: