АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 215/2-481/11
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/2566/К/14
суддя Мельник Ю.П.
Суддя-доповідач - Турік
УХВАЛА

Іменем України

18 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Турік В.П.

суддів - Братіщевої Л.А.,
Грищенко Н.М.

при секретарі - Трофименко О.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_2 на рішення
Тернівського районного суду м.Кривого
Рогу від 24 жовтня 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, Криворізької міської Ради в
особі відділу приватизації Управління
житлового-комунального господарства
Криворізького міського виконавчого
комітету, Публічного акціонерного
товариства «Північний
гірничо-збагачувальний комбінат»,
треті особи ОСОБА_5 та Виконком
Тернівської районної ради у місті
Кривому Розі в особі відділу опіки та
піклування, про визнання розпорядження
про приватизацію і свідоцтва про права
власності у зв'язку з приватизацією
житла не дійсним, про визнання особи
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням та
зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про зняття з реєстрації та
виселення без надання іншого жилого
приміщення.

Особи, які беруть участь у розгляді
справи:

відповідач ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_7,

представник позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 -
ОСОБА_8,

третя особа ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2006 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_9, органу
приватизації в особі Управління
житлового-комунального господарства
Криворізького міського виконавчого
комітету про визнання розпорядження
про приватизацію і свідоцтва про права
власності в зв'язку з приватизацією
житла недійсним, посилаючись на те, що
18.01.1992 року вона ареєструвала шлюб із
ОСОБА_5, від якого народилася донька -
ОСОБА_4. Вони всією сімєю були
зареєстровані та проживали у квартирі
за адресою АДРЕСА_1, наймачем якої була
ОСОБА_2

Восени 1992 року відповідач ОСОБА_2
виписалася з квартири на постійне
місце проживання в м. Користень. Її
чоловік ОСОБА_5 також знявся з
реєстрації у зв'язку з виїздом до
Якутії. В спірній квартирі залишилися
зареєстрованими вона та донька.

В липні 2005 року позивач дізналася, що у
квартирі без її згоди знову
зареєстрована ОСОБА_2 з 05.12.1995 року та
було здійснено приватизацію, про що
видано свідоцтво про право власності
за № 388 -4 від 12.12.1995 року.

В зв'язку з чим змушена звернутися до
суду про визнання розпорядження про
приватизацію і свідоцтва про право
власності в зв'язку з приватизацією
житла № 338-4 від 12.12.1995 року на квартиру
АДРЕСА_1 не дійсними та про визнання
особи ОСОБА_2 такою, що втратила право
на користування цим житловим
приміщенням.

У листопаді 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в
останній редакції позовної заяви,
зазначивши відповідачами ОСОБА_2 та
Криворізьку міську Раду в особі
відділу приватизації Управління
житлового-комунального господарства
Криворізького міського виконавчого
комітету, Публічне акціонерне
товариство «Північний
гірничо-збагачувальний комбінат»,
просили суд: визнання розпорядження
про приватизацію і свідоцтва про право
власності в зв'язку з приватизацією
житла № 338-4 від 12.12.1995 року на квартиру
АДРЕСА_1 не дійсними та визнати ОСОБА_2
такою, що втратила право на
користування цим житловим приміщенням.

11.12.2006 року ОСОБА_2 звернулася до суду з
зустрічним позовом посилаючись на те,
що вона була наймачем квартири АДРЕСА_1.
У січні 1992 року її син - ОСОБА_10
зареєстрував шлюб з ОСОБА_3, який було
розірвано 22.08.2005 року. 24.02.1992 року вона
звернулася до начальника ЖЭК ПівнГЗК
із заявою про прописку по договору
піднайму ОСОБА_3, про що зі згоди
піднаймача був складений договір
піднайму, в якому зазначено, що договір
діє до 10.01.1996 року, а також, що вона
зобов'язується звільнити спірну
квартиру на першу вимогу, в чому ОСОБА_3
власноручно розписалася. 12.12.1995 року
ОСОБА_2 приватизувала спірну квартиру,
про що отримала свідоцтво про право
власності. Приймаючи до уваги, що строк
договору піднайму спірної квартири
ОСОБА_3 сплив 10.01.1996 року, просила суд:
зняти з реєстрації по квартирі АДРЕСА_1
ОСОБА_3 разом з донькою ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та висилити їх без надання
іншого жилого приміщення.

Рішенням Тернівського районного суду
м.Кривого Рогу від 24 жовтня 2014 року
позов ОСОБА_11 та ОСОБА_4 задоволено
частково.

Визнано недійсним розпорядження про
приватизацію № 338-4 від 12.12.1995 року
видане Північним державним
гірничо-збагачувальним комбінатом та
свідоцтво про право власності № 388-4 від
12.12.1995 року видане Північним державним
гірничо-збагачувальний комбінатом на
3-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 на ім'я
ОСОБА_12.

В частині позову ОСОБА_11 та ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням - відмовлено.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
зняття з реєстрації та виселення без
надання іншого жилого приміщення -
відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 8,50
грн. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та
про задоволення зустрічних позоних
вимог ОСОБА_2, посилаючись на неповноту
з'ясування обставин справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального процессуального права.
Судом не було враховано позицію
Верховного Суду України, який у п. 7
Постанови Пленуму «Про судову практику
у справах за позовами про захист права
власнсоті» від 22 грудня 1995 року
зазначив, що ніхто не може бути
позбавлений права власності на своє
майно. Суд не може скасовувати
приватизацію взагалі шляхом визнання
свідоцтва про право власності на житло
недійсним, а, встановивши порушення
майнових прав окремих осіб, має право
визнати їхні права спільної власності
на житло, а в деяких випадках навіть
позбавити окремих осіб права на частку
в приватизованому житлі.

Висновок суду щодо віднесення ОСОБА_3
до членів родини є невірним, оскільки
вона була зареєстрована у квартирі за
договором піднайму та не вела
спільного господарства із наймачем.

Висновок експертизи є неналежним
доказом по справі, оскільки він
проводився здебільшого на підставі
експериментальних зразків, а не
вільних зразків підпису, та
досліджувана розписка сама по собі не
являється договором піднайму, а згідно
поянень свідків ОСОБА_3 самостійно
підписувала договір піднайму, який мав
відповідну форму. Крім того, якщо
приймати до уваги відсутність договору
піднайму між сторонами, то суд повинен
був з'ясувати підстави реєстрації
ОСОБА_3 у спірній квартирі.

Також, судом залишено поза увагою той
факт, що ОСОБА_3 не довела факту
проживання у спірній квартирі, а згідно
ч. 1 ст. 5. ст. 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» квартири передаються наймачеві
та членам його сім'ї безоплатно.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу представник позивачів ОСОБА_3
та ОСОБА_4 - ОСОБА_8зазначає, що
оскаржуване судове рішення є законним
та обґрунтованим, в процесі розгляду
справи суд не порушив норм ні
матеріального, ні процесуального
права, а тому рішення суду слід
залишити без змін, відхиливши
апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
не спростовано в суді апеляційної
інстанції, що18.01.1992 року ОСОБА_3 уклала
шлюб з ОСОБА_5 (т.1 а.с.10), який був
прописаний та проживав у спірній
квартирі, тобто був наймачем спірної
квартири. Основним наймачем спірної
квартири була на той час відповідач
ОСОБА_2.(т. 1 а.с.88,227).

На той час спірна квартира належала
державному житловому фонду і
знаходилась у повному господарському
віданні Північного державного гірничо-
збагачувального комбінату,
правонаступником якого на теперішній
час є Публічне акціонерне товариство
«Північний гірничо-збагачувальний
комбінат».

24.02.1992 року ОСОБА_3 зареєстрована в
спірній квартирі як член сім'ї -дружина
наймача ОСОБА_5 та невістка відповідача
ОСОБА_2 (т.1 а.с. 61,т.2 а.с.81-82).

14.01.1993 року ОСОБА_2 виписана із квартири
у зв'язку з вибуттям до м.Коростень
Житомирської області (т.1 а.с. 90).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_3 та ОСОБА_5
народилася донька ОСОБА_13

30.11.1995 року чоловік позивача ОСОБА_5
виписався із спірної квартири у зв'язку
з виїздом до Якутії (т.1 а.с.90).

Таким чином, станом на 01.12.1995 року в
спірній квартирі залишились проживати
і були прописані позивачка ОСОБА_3 та її
донька ОСОБА_4

ОСОБА_2 повторно прописана у спірній
квартирі 05.12.1995 року (т.1 а.с.90).

08.12.1995 року ОСОБА_2 звернулась до органу
приватизації житлово-комунального
господарства Північного державного
гірничо-збагачувального комбінату з
заявою про приватизацію житла (т. 1 а.с.
224), долучивши договір піднайму від
24.02.1992 року - (т. 1 а.с. 245).

12.12.1995 року винесено розпорядження №338,
на підставі якого ОСОБА_2 видано
свідоцтво про право власності №338-4 від
12.12.1995 року на квартиру АДРЕСА_1 (т.1
а.с.196,197).

Визнаючи недійсним розпорядження про
приватизацію № 338-4 від 12.12.1995 року, суд
першої інстанції виходив з того, що
приватизація квартири АДРЕСА_1
відбулася з порушенням вимог Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» на підставі
недійсних документів з порушенням прав
ОСОБА_3 та її доньки ОСОБА_4

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з огляду на наступне.

Згідно ст. 65-1 ЖК України наймачі жилих
приміщень у будинках державного чи
громадського житлового фонду можуть за
згодою всіх повнолітніх членів сім'ї,
які проживають разом з ними, придбати
займані ними приміщення у власність на
підставах, передбачених чинним
законодавством.

Пунктом 2 ст.8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» від 19.06.1992 року передбачено, що
передача займаних квартир
здійснюється у спільну сумісну або
часткову власність за письмовою згодою
всіх повнолітніх членів сім'ї, які
постійно мешкають у даній квартирі, в
тому числі тимчасово відсутніх, за
якими зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири.

Згідно п.21 Положення про порядок
передачі квартир (будинків) у власність
громадянам, затвердженого наказом
Державного комітету України по
житлово- комунальному господарству від
15.09.1992 року №56 «у довідці вказуються
члени сім'ї наймача, які прописані та
мешкають разом з ним, а також тимчасово
відсутні особи, за якими зберігається
право на житло. У довідці вказуються
новонароджені, і на них розраховується
норма площі, що передається
безкоштовно, незалежно від строку їх
народження та введення в дію Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду".

Пунктом 2 статті 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» від 19.06.1992 року передбачено, що
передача займаних квартир
здійснюється у спільну сумісну
власність за письмовою згодою всіх
повнолітніх членів сім'ї, які постійно
мешкають у даній квартирі, в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири..

Приватизація може бути визнаною
недійсною у випадках, коли вона не
відповідає вимогам закону, ущемляє
права неповнолітніх дітей,
недієздатних, здійснена громадянами,
не здатними розуміти значення своїх
дій, внаслідок помилки, обману,
насильства тощо.

Як встановлено судом першої інстанції
та не спростовано у суді апеляційної
інстанції, на момент приватизації
квартири АДРЕСА_1 у ній були
зареєстровані троє осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3
та її неповнолітня донька ОСОБА_4

При цьому, ОСОБА_3 була вселена до
спірної квартири, як член сім'ї наймача
ОСОБА_5 та невістка відповідача ОСОБА_2,
тобто є членом сім'ї наймача та набула
права користування цією квартирою в
установленому законом порядку.

Доводи ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_3
проживала у квартирі на підставі
договору піднайму колегією суддів
відхиляються, оскільки згідно висновку
експерта від 28.03.2007 року №58/04-132 підпис
від імені ОСОБА_3, розташований в графі
«Піднаймач» договору піднайму
житлового приміщення від 24.02.1992 року,
виконаний не ОСОБА_3, а другою особою (т.
1 а.с. 128-140 ).

Доводи апеляційної скарги про те, що
даний висновок є неналежним доказом по
справі колегією суддів відхиляються,
оскільки ані в суді першої інстанції,
ані в суді апеляційної інстанції
відповідачем не заявлялось клопотання
про призначення повторної
судово-почеркознавчої експертизи та не
надавалось жодних належних та
допустимих письмових доказів про
укладення такого договору між нею та
ОСОБА_3 Пояснення ж свідків щодо
підписання цього договору ОСОБА_3
спростовуються висновком експерта, а
тому не приймаються судом як доказ по
справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що
укладення договору піднайму
підтверджує заява ОСОБА_2 на ім'я
начальника ЖКГ Північного державного
гірничо- збагачувального комбінату про
прописку ОСОБА_3 у квартирі на
підставі договору піднайму колегією
суддів відхиляються, оскільки така
заява може свідчити лише про те, що
ОСОБА_2 виявляла на той час бажання
укласти такий договір, однак згідно
картки прописки ОСОБА_3 (т.1 а.с. 88-91),
остання зареєстрована за адресою
АДРЕСА_1, як невістка квартиронаймача,
тобто як член сім'ї ОСОБА_2

Неповнолітня ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, теж
була прописана у спірній квартирі (т. 1
а.с. 88,90), оскільки відповідно до ст. 65 ЖК
України на вселення до батьків їх
неповнолітніх дітей письмової згоди
всіх повнолітніх членів сім'ї, які
проживають з наймачем не потрібно.

Таким чином, станом на грудень 1995 року
ОСОБА_3 та її неповнолітня донька
ОСОБА_4 були членами сім'ї наймача
квартири АДРЕСА_1 та мали право на
участь у приватизації цієї квартири.

Інші доводи, викладені в апеляційній
скарзі, не можуть бути взяті до уваги
колегією суддів, оскільки вони
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгодою з висновками суду
по їх оцінці. Проте відповідно до вимог
ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є
виключною компетенцією суду,
переоцінка доказів діючим
законодавством не передбачена. Судом
першої інстанції повно та всебічно
досліджені обставини справи,
перевірені письмові докази та надано
їм належну оцінку.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 про зняття з реєстрації
та виселення без надання іншого жилого
приміщення ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд першої
інстанції правомірно виходив з того, що
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають право на
користування квартирою АДРЕСА_1,
приватизація якої визнана судом
незаконною.

Таким чином, установивши дійсні
обставини справи, суд першої інстанції
дав належну оцінку зібраним доказам,
правильно застосував норми
матеріального права, не допустив
порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення спору, та дійшов
обґрунтованого висновку, що позовні
вимоги позивачем не доведені та не
обгрунтовані, а тому підлягають
відхиленню.

Колегією суддів не перевіряється
правильність висновків суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням,
оскільки рішення суду в цій частині
відповідачем ОСОБА_2 не оскаржено, а
згідно з вимогами частини 1 статті 303
ЦПК України і зважаючи на роз'яснення,
викладені в п. 15 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008
р., - під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає рішення суду ухваленим з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, яке зміні чи
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Тернівського районного суду
м.Кривого Рогу від 24 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: