Справа № 440/247/14
Головуючий у 1 інстанції: Журибіда
Провадження № 22-ц/783/5311/14
Доповідач в 2-й інстанції: Левик
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Глинський О.А.,

за участі представника відповідача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника позивача
ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» -
Качора С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Буського районного суду
Львівської області від 24 червня 2014 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський банк розвитку» до
ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Буського районного суду
Львівської області від 24 червня 2014 року
позовну заяву задоволено. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_2 в користь
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський банк розвитку»
заборгованість за кредитним договором
№ МКЕХР2.144369.001 від 18.07.2013 року в сумі
122146,54 гривень та 1221,46 гривень
сплаченого судового збору.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі просить
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову ПАТ «Всеукраїнський Банк
Розвитку» до ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором МКЕХР 2.144369.001 від 18.07.2013 року.
Вважає рішення таким, що постановлене
при неповному з'ясуванні судом
обставин, що мають істотне значення для
справи, при недоведеності обставин, які
мають істотне значення для справи, які
суд помилково вважав встановленими,
при невідповідності висновків суду
дійсним обставинам справи, при
неправильному застосуванні судом норм
процесуального права. Зазначає, що вона
з позовною заявою Банку та долученими
до неї копіями документів не була
ознайомлена, оскільки в позовній заяві
не вірно вказано адресу її постійного
місця проживання. Також, зазначає, що
жодного разу не була присутня при
розгляді справи, через що не мала змоги
ознайомитися з матеріалами справи,
подати пояснення по відомих їй
обставинах справи, надати суду докази
на спростування заявлених позовних
вимог, виступити в судових дебатах.
Крім цього, суд, розглянувши справу за
відсутності представника позивача та
відповідачів, не мав можливості
перевірити правильність наданих
банком розрахунків заборгованості за
кредитним договором, зокрема, що
стосується відсотків, комісії,
штрафних санкцій.

В судове засідання відповідачі не
з'явились. Однак суд вважав за можливе
проводити розгляд справи у їх
відсутності, зважаючи на те, що такі
особи належним чином повідомлялись про
час та місце судового розгляду,
клопотань про відкладення розгляду
справи від них до суду не надходило,
доказів, що свідчили б про поважність
причин їх неявки суду представлено не
було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК
України, заяву ОСОБА_2 про розгляд
справи у її відсутності за участі її
представника та безпосередню участь її
представника у судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача на
підтримання апеляційної скарги,
представника позивача в її
заперечення, дослідивши матеріали
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід задовольнити
частково з таких підстав.

Як вбачається із змісту рішення, суд
першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги виходив з того, що між
позивачем та відповідачем ОСОБА_6
укладено кредитний договір, в
забезпечення виконання зобов'язань за
яким між позивачем та іншим
відповідачем укладено договір поруки.
Позивачем умови договору кредиту
виконано та надано відповідачу ОСОБА_6
відповідну суму коштів. Відповідачі ж
порушили норми закону та договору, а
саме зобов'язання за договором
належним чином не виконали та
заборгованість за таким становить суму
вказану у позовній заяві. Тому,
зважаючи на те, що вони є солідарними
боржниками, позов підлягає задоволенню
в повному обсязі. Крім цього з них
підлягає стягненню і сума судового
збору, сплаченого при поданні позовної
заяви.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції, що стосується
необхідності задоволення позовних
вимог обґрунтованими та такими, що
відповідають обставинам справи та
вимогам закону. Однак рішення в частині
стягнення судового збору солідарно з
відповідачів - таким, що вимогам закону
не відповідає.

Що стосується рішення в частині
задоволення позовних вимог, то, як
вірно встановлено судом першої
інстанції, вбачається із матеріалів
справи та сторонами не оспорювалось, -
18.07.2013 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_6 було укладено
кредитний договір № МКЕХР 2.144369.001. Крім
цього, між позивачем та обома
відповідачами в забезпечення
виконання вимог за кредитним договором
18.07.2013 року було укладено договір
поруки №РХ029031.144373.001. Відповідно до
умов договору кредиту відповідачу
ОСОБА_6 було надано кредит у сумі 120 тис.
грн. терміном до 18.07.2015 року зі сплатою
20% річних на споживчі цілі. Факт
отримання коштів підтверджено заявою
на отримання готівки та також
сторонами не оспорювалось (договір
кредитний а.с. 16-17, договір поруки а.с. 15,
заява на видачу готівки а.с. 14). Умови
договору відповідачем належним чином
не виконувались через що Банком були
надіслані до нього та відповідача
ОСОБА_2 повідомлення з вимогами про
необхідність погашення прострочено
заборгованості від 5.09.2013 року (а.с. 10, 11)
та про погашення простроченої
заборгованості та дострокове
повернення усієї суми кредиту від 2.01.2014
року (а.с. 12, 13). Такі вимоги
відповідачами не виконані та Банк
звернувся з даним позовом до суду про
погашення суми заборгованості за
кредитним договором, що виникла станом
на 3.02.2014 року у розмірі 122146,54 грн. А саме:
поточна заборгованість по тілу кредиту
93484,77 грн. (відповідно до п.3.1.11 Договору);
прострочена заборгованість по тілу
кредиту 17395,49 грн.; поточна
заборгованість за відсотками 1762,63 грн.;
прострочена заборгованість за
відсотками 4477,54 грн., заборгованість по
комісії 3600 грн. та пеня 1426,11 грн. (що
нарахована у відповідності до п. 6.1, 6.3
Договору) (розрахунок заборгованості
(а.с. 19-20).

Зважаючи на вказане, вимоги статей 526,
527, 530, 553-559, 610-612, 623-625, 1050, 1054 ЦК України
(на які і суд першої інстанції
посилався як на правові підстави для
задоволення позовних вимог) судом
першої інстанції вірно задоволені
позовні вимоги та стягнуто солідарно з
відповідачів, як солідарних боржників
на користь позивача заборгованість за
кредитним договором, що виникла
внаслідок неналежного виконання умов
укладених між сторонами договорів
кредиту та поруки.

Доводи скарги про невірність адреси
проживання відповідача ОСОБА_2, за якою
їй були направлені позовна заява з
додатками та неотримання нею таких,
спростовуються даними ДМС України про
адресу її зареєстрованого місця
проживання (а.с. 24), надіслання за такою
адресою їй копій позовної заяви з
додатками (супровідний а.с. 26) та
поштове повідомлення про вручення та
отримання нею таких документів (а.с. 29).

Доводи скарги про невірність
розрахунку заборгованості поданого
Банком через неврахування ряду оплат
здійснених після звернення до суду, то
такі жодними доказами не підтверджені,
такі до матеріалів справи не долучені,
про такі не вказано та про витребування
таких клопотань не заявлено.

Решта доводів скарги вірних висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Однак, що стосується рішення в частині
стягнення судового збору солідарно з
відповідачів, то цій частині його не
слід вважати таким, що відповідає
вимогам закону.

Так, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено
рішення, звільнено від оплати судових
витрат, з другої сторони стягуються
судові витрати на користь осіб, що їх
понесли, пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог. Якщо обидві
сторони звільнені від оплати судових
витрат, вони компенсуються за рахунок
держави у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

У разі залишення позову без
задоволення, закриття провадження у
справі або залишення без розгляду
позову позивача, звільненого від
оплати судових витрат, судові витрати,
понесені відповідачем, компенсуються
за рахунок держави.

Якщо суд апеляційної або касаційної
інстанції, не передаючи справи на новий
розгляд, змінює рішення або ухвалює
нове, суд відповідно змінює розподіл
судових витрат.

Як вбачається із вказаної норми закону
солідарне стягнення суми судових
витрат не передбачене. Навпаки із
змісту вказаної норми вбачається, що
сума судових витрат повинна бути
стягнутою пропорційно до розміру
задоволених вимог з кожного із
відповідачів. Інші норми закону, які б
передбачали можливість солідарного
стягнення судових витрат - відсутні.

Зважаючи на вказане рішення суду
першої інстанції в частині солідарного
стягнення з відповідачів судового
збору слід скасувати та в цій частині
ухвалити нове рішення, яким стягнути з
кожного з відповідачів на користь
позивача по 610,73 грн. судового збору за
подання позовної заяви.

Вказаним слід частково задовольнити
апеляційну скаргу

В решті рішення суду першої інстанції
слід залишити без змін, визнавши
апеляційну скаргу, що стосується решти
рішення - необґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 2, 308, 309 ч.1
п. 4, 313, 314 ч.1 п.1, ч.2, 315, 316, 317, 319 ЦПК
України, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Буського районного суду
Львівської області від 24 червня 2014 року
- в частині солідарного стягнення з
відповідачів судового збору в розмірі
1221,46 грн. - скасувати та в цій частині
ухвалити нове рішення, яким стягнути з
ОСОБА_6, ОСОБА_2 на користь Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський банк розвитку» по 610,73
грн. судового збору за подання позовної
заяви

В решті рішення суду першої інстанції -
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
шляхом подання касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :
Я.А.
Левик

Судді:
В.Я.
Бакус

Т.А.
Гірник