Гусятинський районний суд
Тернопільської області
Справа № 596/643/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" грудня 2014 р.
Гусятинський районний суд
Тернопільської області

в складі : головуючої судді
Козяр Л.В.

при секретарі
Стасюк О.Д.

з участю представника відповідача
Гнатишака О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні засіданні в приміщенні
Гусятинського районного суду в режимі
відеоконференції справу за позовом
ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приват Банк» про
визнання кредитного договору
недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду
із позовом до ПАТ КБ «Приват Банк» про
визнання кредитного договору №TEROSE
00000950 від 07/02/2007 року недійсним,
покликаючись на те, що згідно
вищезазначеного договору він отримав
в Приватбанку кредитні кошти в розмірі
15000 грн. на строк по 05.02.2010 року і 08.08.2013
року ПАТ КБ «Приват банк» звернувся до
Гусятинського районного суду про
стягнення з нього заборгованості за
вищезазначеним кредитним договором.
Про даний договір йому нічого не було
відомо і він його не підписував, що
підтверджується висновком судово -
почеркознавчої експертизи. Він жодного
разу не приходив в банк, не отримував
кредиту та не вносив кошти на погашення
заборгованості. Даний правочин є
недійсним, поскільки на момент його
вчинення недодержано вимог, які
встановленні частинами 3,5,6 ст. 203 ЦК
України. ОСОБА_3 по його документах
разом із ОСОБА_4 оформили
кредитно-заставний договір і отримали
кошти.

Позивач, його представник ОСОБА_5
в судовому засіданні позовні вимоги
підтримують. ОСОБА_2 пояснив, що йому
стало відомо про існуючих
кредитно-заставний договір на нього в
кінці 2008 року. Керуюча Гусятинським
відділенням «Приватбанку» ОСОБА_4
говорила йому, щоб він нікуди не
звертався, так як вони погасять кредит.
Коли проводилося досудове
розслідування, слідчий говорив, що
ОСОБА_3 зізнався, що він по його
документах оформив кредит на нього і
не треба нікуди звертатися. По скільки
даний договір він не підписував, не
сплачував ніяких платежів, просить
визнати його недійсним на підставі ст.
215 ЦК України, поскільки в момент
вчинення правочину недодержанні
вимоги, які передбачені частинами 3, 5, 6
ст. 203 ЦК України.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнає і пояснив, що
посилання позивача на те, що
оспорюваного договору ним не
укладалося, кошти в банку не отримував
є безпідставними, поскільки спірний
договір, який за формою і змістом
відповідає вимогам закону, але
експертизою підтверджено, що одна із
сторін його не підписувала, то слід
вважати, що такий договір є вчиненим.
По даному договору проводилися
платежі, що свідчить про те, що
позичальник схвалив оспорюваний
Кредитний договір, прийняв його умови
та приступив до його виконання.
Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. Судова почеркознавча
експертиза призначалася поза межами
розгляду даної справи, а тому є лише
письмовим доказом, а в розумінні ч.1 ст.
66 ЦПК України допустимим доказом
вважатися не може. Позичальником
допустимим доказом не доведено
виконання на оспорюваному договорі
підпису від його імені іншою особою.
ОСОБА_2 про існування оспорюваного
договору дізнався під час проведення
досудового слідства по обвинуваченні
ОСОБА_4 та ОСОБА_3, його письмова заява, в
якій просить скасувати виданий судом
наказ від 20.08.2008 року, а тому саме з цієї
дати слід обчислювати початок перебігу
позовної давності. Трьохмісячний
строк позовної давності сплив 04.09.2011
року, а з позовом про визнання
недійсним договору ОСОБА_2 звернувся
02.04.2014 року, Просить відмовити в позові
в зв'язку із спливом позовної давності.

Дослідивши та оцінивши здобутті
в судовому засіданні докази суд
встановив слідуючі факти та відповідні
їм правовідносини.

Із копії кредитно -заставного
договору №TEROSE 00000950 від 07.02.2007 року
вбачається, що між Приватбанком та
ОСОБА_2 укладено кредитно-заставний
договір, згідно якого банк
зобов'язується надати позичальнику
ОСОБА_2 15000 гривень на строк по 05.02.2010
року. Даний договір підписаний
представником банку та позичальником
ОСОБА_2

Відповідно до висновку судово -
почеркознавчої експертизи від 17.02.2014
року підписи від імені ОСОБА_2 на
кредитно-заставному договорі №TEROSE
00000950 від 07.02.2007 року, заяві на видачу
готівки №70207В0001 від 07.02.2007 року,
анкеті-заяві про надання кредиту від
07.02.2007 р., опитувальному листку від
07.02.2007 року та на акті прийому-передачі
майна в заклад №TEROSE 00000950 від 07.02.2007
року, виконано не ОСОБА_2, а іншою
особою.

Як вбачається із копії ухвали
Гусятинського райсуду від 05.08.2008 року,
ОСОБА_2 звернувся 04.08.2008 року до
Гусятинського райсуду із письмовою
заявою про скасування судового наказу
від 20.08.2008 року Гусятинського райсуду
про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЗАТ
КБ «Приватбанк» заборгованості за
кредитним договором №TEROSE 00000950 від
07.02.2007 року.

Крім цього в судовому засіданні
ОСОБА_2 пояснив, що про існування
оспорюваного договору йому стало
відомо в кінці 2008 року.

Ч.1 ст. 256 ЦК України передбачає, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки встановлена ч.1
ст. 257ЦК України.

Як вбачається із ч.1 ст. 261 ЦК
України перебіг позовної давності
починається від дня коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу
яка його порушила.

Відповідно до ч. ч. 3,4, ст. 267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у справі, є підставою для
відмови в позові.

В судовому засіданні представник
позивача зробив заяву про застосування
спливу строку позовної давності як
самостійної підстави для відмови в
позові за заявленими вимогами.

При таких обставинах суд прийшов
до висновку, що в звязку із спливом
трьохрічного строку позовної давності
ОСОБА_2 слід відмовити в задоволенні
позовних вимог.

На підставі наведеного та
керуючись ст. ст. 10, 59, 209 ЦПК України, ст.
257, ч. 1 ст.261, ч.ч.3,4 ст. 267 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_2 в позові до ПАТ КБ
«Приват Банк» про визнання кредитного
договору недійсним в зв'язку із
спливом позовної давності.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Тернопільської
області через Гусятинський районний
суд на протязі 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня його отримання.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного
суду Л.В.Козяр