АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача
Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко
Н.О., Шкоріної О.І.

при
секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: позивача
ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 18 листопада 2014 року в справі
за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Фінансова ініціатива», -

Справа №757/29770/2014 № апеляційного
провадження:22-ц-796/15461/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Середа
К.О.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Стрижеус А.М. В С Т А Н О В И
Л А:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ПАТ «КБ «Фінансова
ініціатива», в якому просив стягнути з
відповідача на його користь суму
депозиту у розмірі 16 864,14 дол. США згідно
договору № 67-В-17/529 про відкриття
вкладного рахунку (вклад «Пенсійний»),
суму депозиту у розмірі 32 879,07 грн.
згідно договору № 67-В-17/528 про відкриття
вкладного рахунку (вклад «Пенсійний»)
та суму депозиту 440 фунтів стерлінгів
згідно договору № 67-В-17/527 про відкриття
вкладного рахунку (вклад
«Інтернаціональний»); видати готівкою,
одноразовою операцією через касу
банку, відповідно до вказаних
договорів; також в якості компенсації
моральної шкоди стягнути з відповідача
на його користь 3 000 дол. США.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилався на те, що на
теперішній час строк дії укладених
депозитних договорів закінчився, на
його звернення з відповідною заявою
про повернення всієї суми вкладу та
нарахованих відсотків відповідач не
відреагував, кошти не повернув, що є
порушенням прав позивача як вкладника,
який відповідно до умов укладених
договорів має право отримати суму
вкладу та нараховані відсотки в дату
повернення вкладу. Також йому було
завдано моральну шкоду, яку він оцінив
у розмірі 3 000 дол. США.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 18 листопада 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Фінансова
ініціатива» про захист прав споживача,
повернення депозитного внеску та
нарахованих відсотків - відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивачем ОСОБА_2 подано апеляційну
скаргу, в якій він просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на те, що рішення
суду ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач ПАТ «КБ «Фінансова
ініціатива» в судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлявся належним чином
(а.с.45), а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути справу за його
відсутності у відповідності до вимог
ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши обґрунтованість та
законність оскаржуваного рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як убачається з матеріалів
справи та встановлено судом, між
сторонами укладено:

- договір банківського вкладу № 67-В-17/529
(вклад «Пенсійний») від 07.10.2013 року, за
умов якого банк прийняв від вкладника -
ОСОБА_2 суму вкладу у розмірі 15 463,00 дол.
США; дата повернення вкладу - 12.10.2014
року;

- договір банківського вкладу № 67-в-17/527
(вклад «Інтернаціональний) від 07.10.2013
року, за умов якого банк прийняв від
вкладника - ОСОБА_2 суму вкладу у
розмірі 560 фунтів стерлінгів; дата
повернення вкладу - 12.10.2014 року;

- договір банківського вкладу № 67-В-17/528
(вклад «Пенсійний») від 07.10.2013 року, за
умов якого банк прийняв від вкладника -
ОСОБА_2 суму вкладу у розмірі 32 000 грн.,
дата повернення вкладу - 12.10.2014 року.

Доказом внесення даних грошових коштів
позивачем на депозитні рахунки є
відповідні квитанції, долучені до
позовної заяви (а.с. 5, 7, 9).

Банк зобов'язався повернути повністю
вклад та нараховані проценти у дату
повернення вкладу, шляхом
перерахування на власний поточний (з
використанням платіжної картки)
рахунок вкладника, відкритий у банку на
підставі письмової заяви вкладника,
підтвердивши повернення вкладу на
нарахованих процентів видачею
належним чином оформленої квитанції
банку та/або виписки з депозитного
рахунку (п.п. 3.1.4 п. 3.1 договору № 67-В-17/529
(вклад «Пенсійний») від 07.10.2013 та
договору № 67-В-17/528 (вклад «Пенсійний»)
від 07.10.2013); сторонами погоджено, що
остаточний розрахунок банку з
вкладником (повернення суми вкладу) у
«Дату повернення» здійснюється у
безготівковій формі шляхом
перерахування на власний поточний (з
використанням платіжної картки)
рахунок вкладника, відкритий у банку на
підставі письмової заяви вкладника (п.
4.2 договору № 67-в-17/529 (вклад
«Пенсійний») від 07.10.2013 та договору №
67-В-17/528 (вклад «Пенсійний») від 07.10.2013).

Відповідно до п.п. 2.1.4 п. 2.1 договору №
67-В-17/527 (вклад «Інтернаціональний) від
07.10.2013 банк зобов'язався повернути
повністю вклад та нараховані проценти
у «Дату повернення», зазначену у п. 1.1
цього договору, готівкою або у
безготівковій формі за вибором
вкладника, підтвердивши повернення
вкладу на нарахованих процентів
видачею належним чином оформленої
квитанції банку та/або виписки з
депозитного рахунку.

Пунктом 3.3 договору № 67-В-17/527 (вклад
«Інтернаціональний) від 07.10.2013
закріплено, що остаточний розрахунок
банку з вкладником (повернення суми
вкладу та сплата процентів з останній
розрахунковий період та сплата
процентів за весь розрахунковий
період) здійснюється у готівковій
формі, якщо вкладник не обрав іншу
форму отримання грошових коштів,
подавши до банку відповідну заяву.

Положеннями ст. 526 ЦК України
закріплено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 встановлено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч. 1 ст. 1058 за договором
банківського вкладу (депозиту) одна
сторона (банк), що прийняла від другої
сторони (вкладника) або для неї грошову
суму (вклад), що надійшла,
зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Як убачається із наданих представником
банку виписок по особовим рахункам,
банк на виконання взятих на себе
договірних зобов'язань: 13.10.2014 року
повернув позивачу шляхом
перерахування на поточний рахунок
позивача № НОМЕР_2 суму депозитного
вкладу згідно договору 67-В-17/528 від
07.10.2013 року та нараховані проценти
загалом у розмірі 32 874,80 грн.; 13.10.2014 року
повернув позивачу шляхом
перерахування на поточний рахунок
позивача № НОМЕР_1 суму депозитного
вкладу згідно договору 67-в-17/529 від
07.10.2013 року та нараховані проценти
загалом у розмірі 16 863,94 дол. США.

Також 13.10.2014 року позивачем були
підписані меморіальні ордери № 10964 та
№ 10965 на перерахунок коштів на
відкритий рахунок № НОМЕР_1 одержувача
ОСОБА_2 із зазначенням призначення
платежу: повернення депозиту згідно
договору 67-в-17/527 від 07.10.2013 року розмірі
560 GВR (11 753,33 UАН) та виплата відсотків по
договору 67-В-17/527 від 07.10.2013 року у
розмірі 21,99 GВR (461,53 UАН).

З виписки по особовому рахунку №
НОМЕР_1 вбачається, що банком 13.10.2014 року
було повернуто позивачу суму депозиту
згідно договору 67-в-17/527 від 07.10.2013 року у
розмірі 560 ОВК та нараховані відсотки
21,99 GВR, загалом у розмірі 581,99 GВR, сума
вихідного залишку станом на 13.10.2014
становить 441,99 GВR.

Отже, відповідач на виконання взятих на
себе договірних зобов'язань повернув
позивачу в обумовлені договором строки
та відповідно до погодженого сторонами
порядку розміщені позивачем депозитні
вклади шляхом безготівкового
перерахунку на поточні рахунки
позивача, доказом чого є відповідні
виписки по особовим рахункам.

Висновки суду щодо наявності
підстав для відмови в задоволенні
позовних вимог відповідають
обставинам справи та положенням
матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду та не
впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин, застосовані
правильно.

Порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість постановленого по
даній справі рішення та відсутність
підстав для його скасування та
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 18 листопада 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Суддя-доповідач:

Судді: