Хотинський районний суд Чернівецької
Справа № 724/3035/13-ц Провадження № 2/724/108/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2014 року
м. Хотин

Хотинський районний суд Чернівецької
області в складі:

головуючого Єфтеньєва О. Г.

при секретарі Трофа М. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору
дарування частково недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із
позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання
договору дарування частково недійсним,
посилаючись на те, що ОСОБА_1, з 16
листопада 1949 року по ІНФОРМАЦІЯ_1
перебувала в шлюбі з ОСОБА_3 по час його
смерті.

Вказала, що за час зареєстрованого
шлюбу вони за спільні кошти побудували
житловий будинок з належними до нього
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами в АДРЕСА_1, в
якому проживає по даний час. Однак, 12
лютого 1997 року ОСОБА_3 без її відома та
її згоди подарував вказаний житловий
будинок з належними до нього
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами нашому сину
ОСОБА_2. Договір дарування 12.02.1997 року
був посвідчений державним нотаріусом
Хотинської державної нотаріальної
контори Чернівецької області за
реєстровим номером ДС-33,
зареєстрованого в електронному
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно 22 квітня 2008 року, зареєстрованого
в Хотинському комунальному бюро
технічної інвентаризації 12 лютого 1997
року в реєстрову книгу №2 номер запису
188, стор.188, реєстровий номер 23025783.

Зазначила, про те що її померлий
чоловік подарував будинок ОСОБА_2 вона
дізналась тільки у грудні 2013 року, коли
постало питання про реєстрацію за
місцем проживання його дружини ОСОБА_4,
тому вважає, що строк позовної давності
нею не пропущений.

Вона не згідна з тим, що її без її волі
розпорядились належним їй на праві
власності майном.

Посилаючись на викладене просила
визнати недійсним договір дарування
житлового будинку з належними до нього
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 від
12.02.1997 року та посвідченого державним
нотаріусом Хотинської державної
нотаріальної контори Чернівецької
області за реєстровим номером ДС-33, в
частині дарування 1/2 частини будинку,
укладеного ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилась до суду надала заяву про
розгляд справи у її відсутності,
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився до суду надав заяву про
визнання позовних вимог та про розгляд
справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд
знаходить позов таким, що підлягає
задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 717 ЦК України, за
договором дарування одна сторона
(дарувальник) передає або
зобов'язується передати в майбутньому
другій стороні (обдаровуваному)
безоплатно майно (дарунок) у власність.

Судом встановлено, що 12 лютого 1997 року
ОСОБА_3 без відома та згоди позивача
подарував вказаний житловий будинок з
належними до нього господарськими та
побутовими будівлями і спорудами
нашому ОСОБА_2. Договір дарування 12.02.1997
року був посвідчений державним
нотаріусом Хотинської державної
нотаріальної контори Чернівецької
області за реєстровим номером ДС-33,
зареєстрованого в електронному
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно 22 квітня 2008 року, зареєстрованого
в Хотинському комунальному бюро
технічної інвентаризації 12 лютого 1997
року в реєстрову книгу №2 номер запису
188, стор.188, реєстровий номер 23025783.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, з 16
листопада 1949 року по ІНФОРМАЦІЯ_1
перебувала в шлюбі з ОСОБА_3 по час його
смерті.

Згідно ст..ст.22,23 Кодексу про шлюб та
сім'ю (в редакції 1963 року, що діяв на час
укладення договору дарування) майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном. Подружжя користується рівними
правами на майно і в тому разі, якщо
один з них був зайнятий веденням
домашнього господарства, доглядом за
дітьми або з інших поважних причин не
мав самостійного заробітку.

Майном, нажитим за час шлюбу, подружжя
розпоряджається за спільною згодою.

При укладенні угод одним з подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Для укладення угод
по відчуженню спільного майна
подружжя, що потребують обов'язкового
нотаріального засвідчення, згода
другого з подружжя повинна бути
висловлена у письмовій формі.

В силу ст.ст. 47, 59, Цивільного кодексу
Української PCP (в редакції 1963 р.)
недійсною є та угода, що не відповідає
вимогам закону, в тому числі ущемляє
особисті або майнові права
неповнолітніх дітей. По недійсній
угоді кожна з сторін зобов'язана
повернути другій стороні все одержане
за угодою, а при неможливості повернути
одержане в натурі - відшкодувати його
вартість у грошах, угода, визнана
недійсною, вважається недійсною з
моменту її укладення. Згідно ст.113 ЦК
УРСР - володіння, користування і
розпорядження майном при спільній
частковій власності провадиться за
згодою всіх учасників, а при
відсутності згоди - спір вирішується
судом.

Відповідно до ст.113 ЦК УРСР - договір
дарування нерухомої речі укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не
давала згоди на укладання договору
дарування такі дії не відповідали її
внутрішній волі

Відповідно до ст. 229 ЦК України, якщо
особа, яка вчинила правочин, помилилася
щодо обставин, які мають істотне
значення, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним. Істотне
значення має помилка щодо природи
правочину, прав та обов'язків сторін,
таких властивостей і якостей речі, які
значно знижують її цінність або
можливість використання за цільовим
призначенням.

Відповідно до заяви від 12.02.1997 року
вбачається, що ОСОБА_1 дає згоду на
укладання договору дарування на
житловий будинок, що розташований в
с.Клішківці, Хотинського району
Чернівецької області.

Судом встановлено, що відповідно до
висновку експерта від 07.07.2014 року за №
1360 вбачається, що рукописний текст у
заяві від 12.02.1997 року - виконаний не
ОСОБА_1, а іншою особою, та підпис від
імені ОСОБА_1 у заяві від 12.02.997 року -
виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою.

Таким чином доказів того, що ОСОБА_1
надавала дозвіл на укладання договору
дарування суду не надані.

Оцінюючи досліджені в судовому
засіданні докази суд дійшов висновку,
що права позивача були порушені, тому
в суду є підстави для визнання
договору дарування житлового будинку з
господарськими будинками, що
розташований за адресою: с.Клішківці
Хотинського району Чернівецької
області недійсним.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 57-61, 2012-2015
ЦПК України, ст.ст. 267, 317, 319, 321, 328, 714-728 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування
житлового будинку з належними до нього
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 від
12.02.1997 року та посвідченого державним
нотаріусом Хотинської державної
нотаріальної контори Чернівецької
області за реєстровим номером ДС-33, в
частині дарування 1/2 частини будинку,
укладеного ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду до
Апеляційного суду Чернівецької
області подається протягом десяти днів
з дня його проголошення через
Хотинський районний суд Чернівецької
області. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. Г. Єфтеньєв