АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №2-89/11
Провадження №22-ц/792/1488/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі:
головуючого-судді Ярмолюка О.І.,

суддів Власенка О.В.,
Юзюка О.М.,

при
секретарі Шевчук Ю.Г.,

з участю представника
боржника та

заінтересованої особи
ОСОБА_1,

представника відділу

державної виконавчої служби
Кисіля В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за скаргою публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»
на бездіяльність державного виконавця
за апеляційними скаргами публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»
на ухвали Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 24 квітня 2014 року,

встановила:

В грудні 2013 року публічне
акціонерне товариство «Банк Форум»
(далі - ПАТ «Банк Форум») звернулося до
суду з уточненою в подальшому скаргою
на бездіяльність державного виконавця
Першого міського відділу державної
виконавчої служби Хмельницького
міськрайонного управління юстиції
Хмельницької області Сарафіна О.Ф.
(далі - державний виконавець) під час
здійснення ним виконавчого
провадження № 32245958.

ПАТ «Банк Форум» зазначило, що 1
грудня 2011 року державним виконавцем
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа Хмельницького міськрайонного
суду про стягнення з ОСОБА_4 на його
користь 365741 долара 40 центів США та 268267
грн. 24 коп. заборгованості за кредитним
договором і 1820 грн. судових витрат, а
всього 3170416 грн. 54 коп. ОСОБА_4 є
одноосібним учасником товариства з
обмеженою відповідальністю
«Транс-Карго РП» (далі - ТОВ
«Транс-Карго РП»), статутний капітал
якого становить 1047000 грн. У власності
ТОВ «Транс-Карго РП» знаходиться
житловий будинок і земельна ділянка
площею 0,1000 га по вул. Бажана, 50, в
м. Хмельницькому. Постановою
державного виконавця від 1 квітня 2013
року накладено арешт на все майно ТОВ
«Транс-Карго РП», що відповідає розміру
частки боржника у статутному капіталі
товариства. Разом із тим, всупереч
положень Закону України від 21 квітня 1999
року № 606-ХІV «Про виконавче
провадження» (далі - Закон № 606-ХІV)
державний виконавець не направив копію
цієї постанови до реєстраційної служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції для реєстрації
обтяження майна ТОВ «Транс-Карго РП» і
починаючи з 1 квітня 2013 року по 30 грудня
2013 року не вжив жодних заходів щодо
звернення стягнення на нього. Вказана
бездіяльність державного виконавця
призвела до того, що 19 квітня 2013
року ОСОБА_4 вийшов зі складу учасників
ТОВ «Транс-Карго РП» і відступив свою
частку у статутному капіталі
товариства іншій особі. Натомість,
державний виконавець не вжив
необхідних заходів щодо притягнення
боржника до кримінальної чи
адміністративної відповідальності за
його ухилення від виконання судового
рішення. Ухвалою Хмельницького
міськрайонного суду від 13 травня 2013
року ОСОБА_4 встановлено тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон,
однак державний виконавець не направив
копію цієї ухвали до Адміністрації
Державної прикордонної служби України
для виконання.

У зв'язку з цим, ПАТ «Банк Форум»
просило суд визнати бездіяльність
державного виконавця щодо: невчинення
дій, спрямованих на примусове
звернення стягнення на частину майна
ТОВ «Транс-Карго РП» пропорційно
частки боржника у статутному капіталі
товариства; ненаправлення копії
постанови державного виконавця від 1
квітня 2013 року про накладення арешту на
майно ТОВ «Транс-Карго РП» до
реєстраційної служби Хмельницького
міськрайонного управління юстиції;
невчинення дій, спрямованих на
притягнення ОСОБА_4 до
адміністративної чи кримінальної
відповідальності за відчуження ним
майна, на яке було накладено арешт;
ненаправлення копії ухвали
Хмельницького міськрайонного суду від
13 травня 2013 року про тимчасове
обмеження ОСОБА_4 до Адміністрації
Державної прикордонної служби України;
ненакладення арешту на виявлене майно
ТОВ «Транс-Карго РП», - незаконною.
Зобов'язати державного виконавця
звернутися до правоохоронних органів
із поданням про притягнення ОСОБА_4 до
кримінальної відповідальності за
відчуження ним арештованого майна та
звернутися до суду з поданням про
обмеження боржника у праві виїзду за
кордон у зв'язку з наявністю доказів
його ухилення від виконання рішення
суду.

Ухвалою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 24 квітня 2014 року
відмовлено в задоволенні скарги ПАТ
«Банк Форум» на бездіяльність
державного виконавця щодо невчинення
дій, спрямованих на притягнення ОСОБА_4
до адміністративної чи кримінальної
відповідальності за відчуження ним
майна, на яке було накладено арешт.

Іншою ухвалою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 24 квітня 2014 року скаргу ПАТ
«Банк Форум» в частині решти вимог
залишено без розгляду.

Суд виходив з того, що підстав для
ініціювання державним виконавцем
притягнення ОСОБА_4 до кримінальної
відповідальності не має, внаслідок
чого з боку державного виконавця
відсутня неправомірна бездіяльність у
вирішенні даного питання. Звертаючись
до суду з іншою частиною вимог, ПАТ
«Банк Форум» пропустив без поважних
причин строк, передбачений ст. 385 ЦПК
України, тому в цій частині скарга не
може бути розглянута судом.

В апеляційних скаргах ПАТ «Банк
Форум» просить скасувати ухвали суду і
постановити ухвалу про задоволення
скарги посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення та
неправильне застосування судом норм
матеріального і процесуального права.

Заперечуючи проти апеляційних
скарг представник боржника ОСОБА_4 -
ОСОБА_1, який одночасно представляв
інтереси ТОВ «Транс-Карго РП», і
представник Першого міського відділу
державної виконавчої служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції Хмельницької
області Кисіль В.В., зазначили, що
ухвали суду є законними та
обґрунтованими, тому відсутні підстави
для їх скасування.

Представник ПАТ «Банк Форум»,
який у встановленому порядку
оповіщений про час і місце судового
засідання, до суду не з'явився.

Заслухавши учасників процесу та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга на
ухвалу суду про відмову в задоволенні
скарги не підлягає задоволенню, разом
із тим, апеляційну скаргу на ухвалу
суду про залишення скарги без розгляду
слід задовольнити частково.

Статтею 383 ЦПК України
встановлено, що сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України
скаргу може бути подано до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.
Пропущений з поважних причин строк для
подання скарги може бути поновлено
судом.

Право на вчинення процесуальної
дії втрачається із закінченням строку,
встановленого законом або судом.
Документи, подані після закінчення
процесуальних строків, залишаються без
розгляду, якщо суд за клопотанням
особи, що їх подала, не знайде підстав
для поновлення або продовження строку
(ст. 72 ЦПК України).

В силу ст. 387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушення
права чи свободи. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Встановлено, що заочним рішенням
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 28 січня 2011
року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Банк Форум» 365741 долар 40 центів США
заборгованості за кредитним договором,
268267 грн. 24 коп. пені та 1820 грн. судових
витрат.

На підставі зазначеного судового
рішення 4 березня 2011 року Хмельницький
міськрайонний суд Хмельницької
області видав виконавчий лист № 2-89,
який 1 грудня 2011 року пред'явлений
стягувачем до Першого міського відділу
державної виконавчої служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції Хмельницької
області (далі - відділ ДВС) для
примусового виконання.

Постановою державного виконавця
від 1 грудня 2011 року відкрито виконавче
провадження № 32245958.

Під час здійснення виконавчого
провадження державний виконавець
звернув стягнення на майно боржника -
житловий будинок і земельну ділянку
площею 0,1000 га по вул. Бажана, 50, в м.
Хмельницькому.

27 серпня 2012 року ТОВ «Транс-Карго
РП» придбало вказане майно на
прилюдних торгах за 864198 грн.

ОСОБА_4 був одноосібним учасником
ТОВ «Транс-Карго РП». 19 квітня 2013 року
ОСОБА_4 відступив ОСОБА_5 свою частку в
статутному капіталі «Транс-Карго РП»
та вийшов зі складу учасників
товариства.

Постановою державного виконавця
від 1 квітня 2013 року накладено арешт на
все майно ТОВ «Транс-Карго РП» у
розмірі частки боржника в статутному
капіталі товариства. Копія цієї
постанови не надходила до
реєстраційної служби Хмельницького
міськрайонного управління юстиції для
реєстрації обтяження майна.

Ухвалою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 13 травня 2013 року за
поданням державного виконавця
Пилипчуку Р.М. встановлено тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України до виконання ним своїх
зобов'язань за вищевказаним виконавчим
листом.

4 червня 2013 року ця ухвала
надійшла до відділу ДВС.

Ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 27 грудня 2013
року ухвалу Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 13 травня 2013 року скасовано,
а подання державного виконавця про
тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві
виїзду за межі України залишено без
задоволення.

Зазначені обставини
підтверджуються матеріалами
виконавчого провадження № 32245958 і
наявними у справі письмовими доказами.

Як передбачено ч. 1 ст. 6, ч. 2 ст. 11
Закону № 606-ХІV, державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Державний виконавець
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Звернення стягнення на кошти та
інше майно (майнові права) боржника, у
тому числі якщо вони перебувають в
інших осіб або належать боржникові від
інших осіб, є заходом примусового
виконання рішень (п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону №
606-ХІV).

У відповідності до ст. 57 Закону
України від 19 вересня 1991 року № 1576-ХІІ
«Про господарські товариства»
звернення стягнення на частину майна
товариства з обмеженою
відповідальністю, пропорційну частці
учасника товариства у статутному
капіталі, за його особистими боргами
допускається лише в разі недостатності
у нього іншого майна для задоволення
вимог кредиторів. Кредитори такого
учасника мають право вимагати від
товариства виплати вартості частини
майна товариства, пропорційної частці
боржника у статутному капіталі
товариства, або виділу відповідної
частини майна для звернення на нього
стягнення.

Звернення стягнення на майно
боржника полягає в його арешті,
вилученні та примусовій реалізації (ч. 1
ст. 52 Закону № 606-ХІV).

З положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 57 Закону №
606-ХІV убачається, що арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом винесення постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження. Копії постанови,
якою накладено арешт на майно боржника
та оголошено заборону на його
відчуження, державний виконавець
надсилає органам, що здійснюють
реєстрацію майна або ведуть реєстр
заборони на його відчуження.

Згідно ст. 90 Закону № 606-ХІV за
порушення вимог цього Закону,
невиконання законних вимог державного
виконавця фізичними, юридичними чи
посадовими особами, несвоєчасне
подання або неподання звітів про
відрахування із заробітної плати та
інших доходів боржника, неподання або
подання неправдивих відомостей про
доходи і майновий стан боржника, а
також неповідомлення боржником про
зміну місця проживання чи
місцезнаходження або місця роботи
(отримання доходів), а також за неявку
без поважних причин за викликом
державного виконавця винні особи
несуть відповідальність у
встановленому законом порядку.

Порядок вчинення виконавчих дій
державними виконавцями визначений
Інструкцією з організації примусового
виконання рішень, затвердженою наказом
Міністерства юстиції України від 2
квітня 2012 року № 512/5 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 2 квітня
2012 року за № 489/20802; далі - Інструкція).

Відповідно до п. 11.3 Інструкції
державний виконавець не пізніше
наступного дня після надходження
ухвали суду про тимчасове обмеження
особи (боржника) у праві виїзду за межі
України до виконання нею своїх
зобов'язань направляє засвідчену судом
копію цієї ухвали для виконання до
Адміністрації Державної Прикордонної
служби України.

У разі наявності у діях боржника
ознак злочину, передбаченого статтями
164, 342, 343, 382, 388 Кримінального кодексу
України, державний виконавець
звертається до правоохоронних органів
з поданням про притягнення особи до
кримінальної відповідальності
відповідно до закону. У разі наявності
в діях боржника ознак іншого злочину
державний виконавець звертається з
повідомленням до правоохоронних
органів. У разі порушення особою вимог
Закону державний виконавець складає
протокол про адміністративне
правопорушення. Підставами для
складання протоколу є: а) невиконання
законних вимог державного виконавця
фізичними, юридичними чи посадовими
особами; б) несвоєчасне подання або
неподання звітів про відрахування із
заробітної плати та інших доходів
боржника, неподання або подання
неправдивих відомостей про доходи і
майновий стан боржника; в)
неповідомлення боржником про зміну
місця проживання чи місцезнаходження
або місця роботи (отримання доходів); г)
неявка без поважних причин за викликом
державного виконавця (п.п. 13.2, 13.3, 13.3.1
Інструкції).

Досліджені у справі докази
вказують на те, що ОСОБА_4 не відчужував
майна, на яке державним виконавцем
накладено арешт. Його частка в
статутному капіталі ТОВ «Транс-Карго
РП» не була обтяжена, внаслідок чого у
боржника були відсутні перешкоди для
її відступлення іншій особі.

Також ОСОБА_4 не вчиняв дій, які б
давали підстави державному виконавцю
вирішувати питання про притягнення
його до кримінальної чи
адміністративної відповідальності.

За таких обставин суд першої
інстанції правомірно виходив з того, що
в цій частині вимог скарга ПАТ «Банк
Форум» є безпідставною та не підлягає
задоволенню. У зв'язку з цим, в силу
приписів ст. 387 ЦПК України суд не може
спонукати державного виконавця до
вчинення відповідних дій.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують даного висновку суду.

Ухвала суду про відмову в
задоволенні скарги ПАТ «Банк Форум» на
бездіяльність державного виконавця
ґрунтується на повно і всебічно
досліджених обставинах справи та
постановлена з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для її скасування не
вбачається.

При постановленні ухвали про
залишення частини вимог ПАТ «Банк
Форум» без розгляду суд припустився
помилки.

Положення ст. 385 ЦПК України
вказують на те, що право особи на
звернення до суду із скаргою на дії або
бездіяльність державного виконавця є
строковим.

Аналіз даної норми дає підстави
для висновку, що для визначення початку
перебігу строку для звернення до суду
слід керуватися тим, чи зазначений в
законі строк здійснення державним
виконавцем оскаржуваних виконавчих
дій чи ні.

Якщо строк у законі зазначений,
але по закінченню даного строку
державний виконавець не вчинив дію, яку
він мав здійснити, то з цього часу слід
обчислювати строк оскарження
бездіяльності державного виконавця.
Якщо ж обов'язок державного виконавця
здійснити певну дію передбачено
законом, але строки її вчинення не
зазначені, то бездіяльність державного
виконавця може бути оскаржена в
будь-який час, коли особа дійде
висновку, що ця бездіяльність порушує
її права чи свободи, оскільки
правопорушення є триваючим.

ПАТ «Банк Форум» був обізнаний з
тим, що Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області ухвалою від 13
травня 2013 року обмежив ОСОБА_4 у праві
виїзду за межі України.

З урахуванням п. 11.3 Інструкції
державний виконавець не пізніше 5
червня 2013 року мав направити копію цієї
ухвали до Адміністрації Державної
Прикордонної служби України, однак він
не вчинив указаної дії.

Отже, з 6 червня 2013 року почався
перебіг десятиденного строку для
звернення ПАТ «Банк Форум» до суду зі
скаргою на бездіяльність державного
виконавця. Цей строк закінчився 17
червня 2013 року.

ПАТ «Банк Форум» пропустив строк
звернення до суду в частині вимоги про
незаконність ненаправлення до
Адміністрації Державної Прикордонної
служби копії ухвали про обмеження
боржника у праві виїзду за кордон. При
цьому банк не звертався до суду з
клопотанням про поновлення цього
строку.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що в цій
частині скаргу ПАТ «Банк Форум» слід
залишити без розгляду.

В свою чергу, чинне законодавство
не встановлює строків для вчинення
державним виконавцем звернення
стягнення на майно боржника,
накладення арешту на це майно та
направлення копії постанови про
накладення арешту на майно боржника до
органів, що здійснюють реєстрацію
майна або ведуть реєстр заборони на
його відчуження.

За таких обставин ПАТ «Банк
Форум» мало оскаржити бездіяльність
державного виконавця в десятиденний
строк від часу, коли заявник дійде
висновку, що його права порушені.

Матеріали справи не містять даних
про час, коли ПАТ «Банк Форум» стало
відомо, що бездіяльністю державного
виконавця порушуються його права, тому
строк звернення до суду з указаними
вимогами ним не пропущено.

У суду першої інстанції були
відсутні підстави для залишення скарги
ПАТ «БАНК ФОРУМ» на бездіяльність
державного виконавця без розгляду в
частині цих вимог.

Отже, в силу п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК
України постановлена ухвала підлягає
частковому скасуванню з направленням
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 311, 312, 314, 315, 319,
324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»
на ухвалу суду про відмову в
задоволенні скарги відхилити.

Ухвалу Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 24 квітня 2014 року
залишити без змін.

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ»
на ухвалу суду про залишення скарги без
розгляду задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 24 квітня 2014 року в
частині залишення без розгляду скарги
на бездіяльність державного виконавця
щодо незвернення стягнення на майно
боржника, ненакладення арешту на це
майно та ненаправлення копії постанови
про накладення арешту на майно
боржника до органів, що здійснюють
реєстрацію майна або ведуть реєстр
заборони на його відчуження, скасувати.

Скаргу публічного акціонерного
товариства «БАНК ФОРУМ» в цій частині
вимог направити для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції -
Порозова І.Ю.

Доповідач - Ярмолюк О.І.
Категорія 81