Справа № 687/2027/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
Чемеровецький
районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді -
Назарчука Р.В.,

з участю секретаря - Мельник Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Чемерівці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Кутковецької
сільської ради, третя особа:
реєстраційна служба Чемеровецького
районного управління юстиції
Хмельницької області про визнання
права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду з
позовом до відповідача про визнання
права власності на нерухоме майно,
посилаючись на те, що вони є власниками
майнових сертифікатів і в 2003 році
звернулись до голови комісії по
розпаюванню з проханням виділити їм в
натурі майно на суму, зазначену в
майновому сертифікаті, а саме:
приміщення корівника №3. В результаті
розгляду їх заяв згідно протоколу №11
від 26.06.2003 року було прийнято рішення
про виділення їм в натурі та передачу
приміщення корівника №3, вартістю 10266
грн., що розташоване в АДРЕСА_1. Однак
при зверненні в реєстраційну службу
Чемеровецького РУЮ для реєстрації
права власності на нерухоме майно їм
було в цьому відмовлено у зв»язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на дане майно.

Позивачі в судове засідання не
з'явилися, однак від них надійшли
письмові заяви, в яких просять справу
слухати у їх відсутності, позовні
вимоги підтримують та просять їх
задоволити.

Відповідач в судове
засідання не з'явився, однак від нього
надійшла письмова заява, в якій просить
справу слухати у його відсутності,
позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, однак від нього
надійшла письмова заява, в якій просить
справу слухати у його відсутності, щодо
винесення рішення покладається на
погляд суду.

Ч. 2 ст. 158 ЦПК України передбачено, що
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Враховуючи
дану норму закону, суд вважає за
можливе провести розгляд справи за
відсутності сторін на підставі наявних
в ній доказів.
Дослідивши наявні матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, так як у позивача відсутні
будь-які перешкоди, які б не допускали
визнання права власності.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

В силу ст. 392 ЦК України -"власник
майна може пред'явити позов про
визнання права власності, якщо це право
не визнається іншою особою".

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до вимог ст.364 ЦК
України співвласник має право на виділ
у натурі частки із майна, що є у
спільній частковій власності.

Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у
спільній частковій власності, може
бути поділене в натурі між
співвласниками за домовленістю між
ними. У разі поділу майна між
співвласниками право спільної
часткової власності на нього не
припиняється.

За змістом ст.ст. 5, 7-9 Закону України
"Про колективне сільськогосподарське
підприємство" майно колективного
підприємства належить його членам на
праві спільної часткової власності і
його пайовий фонд майна складається з
балансової вартості як основних та
оборотних фондів, створених за рахунок
діяльності підприємства, цінних
паперів, акцій, так і грошових коштів; а
майновий пай є грошовим еквівалентом
трудового внеску кожного працівника в
колективне майно, визначеним на дату
паювання (та скоригований на день
вибуття працівника з господарства).
Право розпоряджатися своїм паєм на
власний розсуд член КСП набуває лише
після припинення членства в
підприємстві. До припинення членства
частка майна члена колективного
підприємства є частиною майна
колективного підприємства, яке у
статуті визначає принципи формування
спільної власності та права членів
щодо неї, і через свої органи здійснює
право власності (володіння,
користування, розпорядження).

Оскільки законодавством передбачено
рівність прав і обов»язків членів
колективного сільськогосподарського
підприємства щодо спільної
виробничо-господарської діяльності та
її результатів, а правомочності членів
підприємств є похідними від правового
статусу, завдань і функцій цих
підприємств та правомочностей
останніх як юридичних осіб, то й право
громадянина вимагати своєї частки (паю)
з володіння і користування аграрного
підприємства, як і інші правовідносини
члена колективного підприємства з КСП
щодо передачі - отримання майнового
паю, складу цього паю, його юридичного
оформлення також повинні ґрунтуватись
на принципі рівності прав і обов»язків
зазначених сторін. Це означає, що праву
члена КСП вимагати видачі майнового
паю відповідає право цього
підприємства вирішувати питання
складу і структури майнового паю,
способу і терміну його виділу, при
здійсненні яких (прав) повинні
враховуватись інтереси обох сторін.

Спосіб забезпечення цих прав і
інтересів члена КСП та підприємства
визначений п.3 ст.9 даного Закону, згідно
з яким у разі виходу з підприємства
його члени мають право на пай натурою,
грішми або цінними паперами відповідно
до розміру та структури пайового фонду
або в іншій, за згодою сторін, формі.

Указом Президента України від 29 січня
2001 року № 62/2001 "Про заходи щодо
забезпечення захисту майнових прав
селян у процесі реформування аграрного
сектора економіки" та постановою
Кабінету Міністрів України від 28
лютого 2001 року №177 передбачено
недопущення порушень майнових прав,
забезпечення вільного здійснення
права власності на майнові паї та
виділення групі осіб (окремим особам),
які є власниками паїв, індивідуально
визначених об'єктів зі складу майна
реорганізованих
сільськогосподарських підприємств чи
їх правонаступників.

Наказом Міністерства аграрної
політики від 14 березня 2001 № 62
затверджено Порядок розподілу та
використання майна реорганізованих
колективних сільськогосподарських
підприємств (далі Порядок).

Відповідно до пункту 8 Порядку кожен із
співвласників має право скористатися
своїм майновим паєм, зокрема, шляхом
об'єднання свого майнового паю з паями
інших співвласників, отримання майна у
натурі у спільну часткову власність та
передання його до статутного (пайового)
фонду новостворюваної юридичної особи,
у тому числі до обслуговуючого
кооперативу; або відчуження паю
будь-яким способом в установленому
законом порядку.

Згідно з пунктом 9 Порядку виділення із
складу пайового фонду майна у натурі
окремим власникам чи групам власників
за їх бажанням у процесі вирішення
майнових питань здійснюється
підприємством-правонаступником
(користувачем) на підставі рішення
зборів співвласників.

Пунктом 10 Порядку встановлено, що з
метою реалізації права власності
громадян на майнові паї комісія, в тому
числі, визначає користувачів пайового
фонду майна реорганізованого
підприємства, до яких перейшли
зобов'язання з виділення майнових паїв
співвласника; готує для розгляду на
загальних зборах переліки майна для
виділення у натурі окремо для кожної з
груп співвласників, які виявили
бажання отримати свої майнові паї у
натурі у спільну часткову власність
єдиним комплексом; для виділення
майнових паїв особам, які виявили
бажання отримати свої паї в
індивідуальну власність, та для
виділення не витребуваних паїв особам,
які з різних причин не прийняли жодного
з рішень щодо розпорядження належними
їм майновими паями.

Відповідно до п. 15 Порядку виділення
майнових паїв у натурі окремим особам,
які виявили бажання отримати свої
майнові паї в індивідуальну власність,
проводиться підприємством -
користувачем майна із переліку майна,
виділеного на ці цілі.

При виділенні майна в натурі
конкретному власнику (пункт 15 Порядку)
підприємство-правонаступник
(користувач) одночасно з підписанням
акта приймання-передавання майна
робить відмітку про виділення майна в
натурі у Свідоцтві про право власності
на майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(далі Свідоцтво), що засвідчується
підписом керівника підприємства та
печаткою.

Свідоцтво з відміткою про виділ майна в
натурі індивідуально, акт
приймання-передавання майна можуть
бути підставою для оформлення прав
власності на зазначене майно в
установленому порядку.

Судом встановлено, що позивачі
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3
отримали свідоцтва про право власності
на майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(майновий сертифікат) серії ХМЧМ №016912,
серії ХМЧМ №021883, серії ХМЧМ №021753, серії
ХМЧМ №021615 та №021591, що підтверджується
копіями вказаних свідоцтв та довідкою,
виданою виконкомом Кутковецької
сільської ради від 02.09.2014 року за №404.

Відповідно до протоколу №1 від 25.01.2003
року корівник №3 віднесено до об»єктів,
які можуть бути розпайовані.

Згідно протоколу №11 засідання
комісії з врегулювання майнових
відносин ТОВ "Кутковецьке" від 26.06.2003
року прийнято рішення про виділення в
натурі та передачу у власність ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3
приміщення корівника №3, вартістю 10266
грн., що розташоване в АДРЕСА_1, що й
підтверджується довідкою, виданою
дирекцією ТОВ «Кутковецьке» від 26.06.2003
року за №3.

Згідно довідки Кутковецької
сільської ради від 04.12.2014 року №576
вбачається, що позивачі добросовісно
та безперервно володіють та відкрито
користуються даним нерухомим майном з
26.06.2003 року (тобто більше десяти років),
проводили капітальний ремонт та
поточні ремонти.

Відповідно до договору про спільну
часткову власність на майно від 27.06.2003
року вбачається, що позивачі
домовились, що кожній стороні окремо
належить 1/5 частина майна.

Відповідно до довідки Кутковецької
сільської ради від 04.12.2014 року №577
вбачається, що з 2004 року загальні збори
членів колишнього колективного
господарства пайовиків (власників
майнових сертифікатів) КГП «Медобори»
(правонаступник ТОВ «Кутковецьке») не
збирались та не проводились з причин
відсутності членів, непереоформлення
спадщини та з інших причин.

Згідно ухвали Господарського суду
Хмельницької області від 05.09.2005 року
відносно ТОВ «Кутковецьке» розпочато
процедуру ліквідації у зв»язку з
банкрутством.

Із повідомлення реєстраційної
служби Чемеровецького РУЮ від 05.05.2014
року вбачається, що позивачам
відмовлено у державній реєстрації
права власності на приміщення
корівника у зв»язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на дане
майно.

Враховуючи вищевикладене, суд важає, що
позовні вимоги позивачів є
обґрунтованими, чинним законодавством
в даному випадку не визначено
позасудовий порядок вирішення даного
спірного питання, тому не вбачає інших
способів захистити права позивачів, в
зв'язку з чим позов підлягає до
задоволення. Керуючись
ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 316, 321, 367,
392 ЦК України, ст. 5, 7- 9 Закону України
"Про колективне сільськогосподарське
підприємство", Указом Президента
України від 29 січня 2001 року № 62/2001 "Про
заходи щодо забезпечення захисту
майнових прав селян у процесі
реформування аграрного сектору
економіки", Наказом Міністерства
аграрної політики від 14 березня 2001 №
62,суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителями
с.Кутківці Чемеровецького району
Хмельницької області, право власності
на 1/5 частину приміщення корівника №3
кожному, загальною площею 401,9 кв.м., що
розташоване в АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя / підпис/
Р.В. Назарчук

З оригіналом згідно:

Суддя
Р.В. Назарчук