Провадження № 2/752/4321/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2014 року Голосіївський
районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Новак А.В., при
секретарі Закаблуківській О.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у місті
Києві, третя особа яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
Публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк» про зняття арешту та
скасування постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження,-

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовом до
Відділу Державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у місті Києві, третя особа яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - Публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк» про зняття
арешту та скасування постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

Мотивував свої вимоги тим, що 23 вересня
2013 року постановою державного
виконавця Відділу Державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у місті
Києві було накладено арешт на його
автомобіль «КІА», р.н. НОМЕР_1.

Як вказує позивач арешт на його
автомобіль був накладений в межах
здійснення примусового виконання
виконавчого листа № 2-846/12 виданого 15
липня 2013 року Голосіївським районним
судом міста Києва про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Приват Банк»
заборгованості у розмірі 79354 гривні 54
копійки.

В той же час, позивач стверджує, що
автомобіль «КІА», р.н. НОМЕР_1 перебуває
у заставі ПАТ «Дельта Банк», а тому
постанова державного виконавця є
незаконною, що є підставами для зняття
арешту з його автомобіля.

В судовому засіданні позивач підтримав
вимоги позовної заяви та просив суд
ухвалити рішення, яким позовні вимоги
задовольнити та зняти арешт на
автомобіль марки «КІА», р.н. НОМЕР_1.

Представник третьої особи яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - ПАТ «Дельта Банк»
підтримав вимоги позовної заяви та не
заперечував проти її задоволення.

Відповідач не забезпечив явку свого
представника. Про день, час та місце
слухання справи був повідомлений
належним чином, а тому суд з
врахуванням думки осіб які з'явилися в
судове засідання вважає за можливе
ухвалити рішення у відсутність
представника ВДВС Голосіївського РУЮ в
м. Києві.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши і проаналізувавши
докази, які містяться в матеріалах
справи, суд на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилались як на підставу своїх вимог і
заперечень, дійшов наступних
висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 23
вересня 2013 року постановою державного
виконавця Відділу Державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у місті
Києві було накладено арешт на його
майно і у тому числі автомобіль «КІА»,
р.н. НОМЕР_1.

Сторонами спору не заперечувалося і
стверджується матеріалами справи, що
зазначена постанова про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження була винесена
державним виконавцем в межах
здійснення примусового виконання
виконавчого листа № 2-846/12 виданого 15
липня 2013 року Голосіївським районним
судом міста Києва про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Приват Банк»
заборгованості у розмірі 79354 гривні 54
копійки.

Також судом враховується та обставина,
що у зазначеному примусовому виконанні
рішення суду, ОСОБА_1 є боржником, тобто
стороною виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією чи
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Виходячи з таких міркувань, суд дійшов
висновку, що позивач у конкретному
випадку повинен звернутися до суду із
скаргою на дії державного виконавця в
порядку Розділу VІІ «Судовий контроль
за виконанням судових рішень»
Цивільного кодексу України.

Натомість у даній справі з врахуванням
пред'явлених позовних вимог ОСОБА_1, на
погляд суду, позивач звернувся до суду
за захистом свого права не у той спосіб,
яким захист такого права може бути
здійснений судом на підставі вимог
закону.

За таких обставин, на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
посилались сторони, як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин та правові
норми, які підлягають застосуванню до
цих правовідносин, суд дійшов висновку
про необхідність відмовити в
задоволенні позову.

Питання про судові витрати вирішити за
правилами ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 212-215, 223, 294-296 ЦПК
України,суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Відділу Державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у місті Києві, третя особа яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - Публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк» про зняття
арешту та скасування постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
рішення яке було ухвалено без участі
особи, яка її оскаржує протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м. Києва через
Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя
А.Новак