Номер провадження: 22-ц/785/8073/14
Головуючий у першій інстанції Бочаров
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Погорєлової С.О., Сидоренко І.П.,

при секретарі: Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Одеської області
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» на рішення
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 07 липня 2014 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2014 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
«Приватбанк» звернулось до
Овідіопольського районного суду
Одеської області з названим позовом, в
якому просили стягнути з ОСОБА_2 на
свою користь заборгованість у розмірі
16050 грн. 40 коп. за кредитним договором №
ODXRRX02460561 від 04.07.2007 року та судові
витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішенням Овідіопольського районного
суду Одеської області від 07 липня 2014
року у задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором - відмовлено у
повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «Приватбанк» подали
до суду апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
просять суд скасувати рішення
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 07 липня 2014 року та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити їх позовні вимоги в
повному обсязі.

Заслухавши пояснення, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
дійшла висновку, , що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним та
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення, яке
ухвалено на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
та заперечень, підтверджені тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не
відповідає вказаним вимогам в повному
обсязі з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції було
встановлено, що 04.07.2007 року між Банком
та відповідачем було укладено
кредитний договір № ODXRRXO2460561
відповідно до якого Банк надав
відповідачу ОСОБА_2 кредит в сумі 1066,78
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24
відсотки на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом, а
відповідач зобов"язався повернути
кредит на умовах встановлених
договором.

Кредит надано відповідно до Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт) та
Тарифів банку, з якими ОСОБА_2 був
ознайомлений, про що свідчить його
підпис у заяві про надання кредиту.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
Банк подав позов після спливу строків
давності.

Проте погодитись з таким висновком
суду першої інстанції не можна,
оскільки він не відповідає матеріалам
справи і вимогам закону.

Так, статтею 1054 ЦК України передбачено,
що за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 610, ст. 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно з ч .1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню в
цей строк.

За правилами ч. 1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

В звязку з тим, що ОСОБА_2 неналежним
чином виконував зобовязання згідно
кредитного договору, станом на 16 квітня
2014 року, у нього виникла заборгованість
у розмірі 16 887,41 грн..

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору. Закінчення строку договору
не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України,
позовна давність встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Підставою для збільшення
позовної давності є договір.

Із матеріалів справи вбачається, що до
позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк»
додано Умови і Правила надання
банківських послуг, згідно з якими
строк позовної давності щодо вимог про
повернення кредиту, сплати відсотків
за користування кредитом, тощо складає
5 років (п. 5.5).

Останні три проплати на погашення
заборгованості відповідачем були
здійснені в 2010 році.

З позовом до ОСОБА_2 Банк звернувся 06
травня 2014 року, тобто в рамках строку
позовної давності для звернення до
суду для захисту свого порушеного
права (а. с. 2 - 3).

При цьому, відповідно до ч.3 ст.551 ЦК
України суд має право зменшити розмір
неустойки в разі, якщо її розмір
перевищує розмір збитків та
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Істотними обставинами в розумінні
частини третьої статті 551 ЦК України
можна вважати, зокрема, ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

З урахуванням вказаних норм, майнового
стану боржника, того факту, що
нарахована пеня у більше ніж 10 разів
перевищує тіло кредиту, за відсутності
будь-яких негативних наслідків для
позивача через прострочення виконання
зобов'язання, колегія вважає за можливе
зменшити розмір пені та стягнути з
відповідача пеню за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором в
сумі 4000 грн.

При указаних обставинах, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
не вірно встановив обставини справи, не
визначився з характером спірних
правовідносин, нормами права, які
підлягають застосуванню, що
відповідно, призвело до неправильного
вирішення справи, у зв'язку з чим з
рішення Овідіопольського районного
суду Одеської області від 07 липня 2014
року підлягає скасуванню з ухваленням
нового про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, 316,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» - задоволити
частково.

Рішення Овідіопольського районного
суду Одеської області від 07 липня 2014
року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк»- задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
№ ODXRRXO2460561 від 04 липня 2007 року в сумі:

- 4235,59 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 300,84 грн. - заборгованість по
комісії за користування кредитом;

- 500 грн. - штраф (фіксована
частина);

- 740,50 грн. - штраф (процента
складова);

- 4 000 грн. - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором.

Всього 9 776,83 грн..

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В. Цюра

Судді:
С.О. Погорєлова

І.П. Сидоренко