Справа № 552/6151/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н и

23 грудня 2014 року Київський
районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.,

при секретарі - Ворона Д.В.,

за участю:

представника позивача - Чудненка В.М.,

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Полтаві
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Полтава-банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
розірвання договору та стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів про розірвання договору
та стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В позовній заяві посилався на те, що на
підставі кредитного договору від 15
травня 2008 року №110084 між позивачем та
відповідачем ОСОБА_2 виникло
зобов'язання, за яким позивач надав
відповідачу кредит у виді відкличного
кредитного ліміту в сумі 15000 грн., в тому
числі готівковий ліміт згідно тарифів
банку. Відповідно до п.1.3. договору
процентна ставка за користування
кредитним лімітом складає 2,5% на місяць
на суму залишку заборгованості за
кредитом та подвійну процентну ставку
за користування несанкціонованим
овердрафтом. Згідно п.1.4. договору тариф
за зняття готівки на банкоматах та
пунктах видачі готівки АБ
«Полтава-банк» складає 1% від суми
зняття та списується з картрахунку
клієнта в момент проведення операції.
Відповідач зобов'язався здійснювати
погашення обов'язкових мінімальних
платежів, який складає не менше 7% від
загальної суми витрачених коштів, не
пізніше останнього робочого
банківського дня місяця, наступного за
розрахунковим. Відповідач ОСОБА_3
уклала з позивачем договір поруки,
згідно якого зобов'язалась нести
солідарну відповідальність за
вказаним кредитним договором.

11 грудня 2008 року ПАТ «Полтава-банк» та
ОСОБА_2 уклали договір №124473 на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування платіжної карти від ПАТ
«Полтава-банк», до якого додатковою
угодою від 28 січня 2010 року №124473/1
внесено зміни. Оскільки відповідач
ОСОБА_2 свої зобов'язання за наведеними
договорами не виконала, станом на 24
вересня 2014 року її заборгованість
склала 7995,00 грн., з яких: заборгованість
за кредитом - 4392,91 грн., заборгованість
за відсотками - 3602,09 грн.

В своїй позовній заяві позивач просив
суд розірвати договори від 15 травня 2008
року №110084 та від 11 грудня 2008 року №124473,
стягнути з відповідачів в солідарному
порядку на його користь суму
заборгованості в розмірі 7995,00 грн. та
понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача зменшив позовні вимоги, а саме
вимогу про розірвання договору на
відкриття карткового рахунку від 11
грудня 2008 року №124473 просив залишити
без розгляду, підтримував позовні
вимоги про розірвання договору від 15
травня 2008 року №110084 та додаткової
угоди від 28 січня 2010 року №124473/1. Крім
того, у зв'язку з частковою сплатою
боргу відповідачем просив суд стягнути
заборгованість у розмірі 6211,70 грн.

Відповідач ОСОБА_2 зменшені позовні
вимоги визнала в повному обсязі.
Зазначила, що заборгованість виникла
через тяжкий збіг обставин, її хворобу
та скрутне матеріальне становище, але
від сплати боргу за кредитом вона не
відмовляється.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
проти позову заперечила. Зазначила, що
у встановлений законом строк після
настання права вимоги банк з вимогами
про погашення заборгованості до неї не
звернувся, тому договір поруки
припинив свою дію. У зв'язку з цим в
задоволенні позовних вимог до неї
просила відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази у справі, суд
приходить до висновку, що зменшені
позовні вимоги підлягають до
задоволення частково з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 15 травня 2008 року
між позивачем та відповідачем ОСОБА_2
укладено кредитний договір №110084, за
яким позивач надав відповідачу кредит
у виді відкличного кредитного ліміту в
сумі 15000 грн., в тому числі готівковий
ліміт згідно тарифів банку (а.с.30).

Відповідно до п.1.3. договору процентна
ставка за користування кредитним
лімітом складає 2,5% на місяць на суму
залишку заборгованості за кредитом та
подвійну процентну ставку за
користування несанкціонованим
овердрафтом.

Згідно п.1.4. договору тариф за зняття
готівки на банкоматах та пунктах
видачі готівки АБ «Полтава-банк»
складає 1% від суми зняття та списується
з картрахунку клієнта в момент
проведення операції.

Як передбачено п.6.17 договору при
виникненні недозволеного кредиту
овердрафту банк додатково до
нарахованих відсотків за користування
кредитом нараховує відсотки за
користування недозволеним кредитом
(овердрафтом) на суму виниклого
недозволеного кредиту (овердрафту) з
дати його виникнення по день погашення.

Пунктом 9.2. договору передбачено, що
право на розірвання (припинення дії)
договору мають обидві сторони, а строк
його розірвання (припинення) настає
тільки тоді, коли виконані всі
зобов'язання, що випливають з умов
цього договору, всі картки поставлені
до Стоп-списку та повернуті в банк при
можливості. Банк зберігає за собою
право розірвати (припинити) договір
згідно встановленого договором чи
чинним законодавством України порядку,
якщо клієнт не виконує умови договору.

Згідно п. 1.5. договору позичальник
зобов'язується здійснювати погашення
обов'язкових мінімальних платежів,
який складає не менше 7% від загальної
суми витрачених коштів, не пізніше
останнього робочого банківського дня
місяця, наступного за розрахунковим.

11 грудня 2008 року між АБ «Полтава-банк»
та ОСОБА_2 укладено договір №124473 на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування платіжної карти від АБ
«Полтава-банк» (а.с.35).

Згідно даного договору позивачем
відкрито ОСОБА_2 картковий рахунок
НОМЕР_1 для здійснення операцій з
платіжною картою АБ «Полтава-банк»
(пенсійний рахунок), та банком
здійснюється розрахунково-касове
обслуговування клієнта.

28 січня 2010 року між АБ «Полтава-банк» та
ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №124473/1
до Договору №124473 від 11.12.2008 року на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування платіжної карти від АБ
«Полтава-банк».

Згідно вказаної додаткової угоди
№124473/1 договір №124473 від 11 грудня 2008
року доповнено п.1.2, яким відкрито
акумулятивний рахунок НОМЕР_2.

Також доповнено пунктом 1.3, яким на
картковий рахунок встановлено
відкличний не поновлювальний
кредитний ліміт у розмірі 18633,93 грн.

Крім того, договір доповнено пунктом
1.4., яким процентна ставка за
користування кредитним лімітом
встановлена в розмірі 3% щомісячно з
суми заборгованості та процентна
ставка за користування
несанкціонованим овердрафтом згідно
тарифів банку.

Фактично вся існуюча заборгованість
позичальника ОСОБА_2 02 лютого 2010 року
була перенесена з рахунку НОМЕР_1, що
відкритий 15 травня 2008 року, на
пенсійний рахунок НОМЕР_2, а списання
коштів здійснювалось шляхом
щомісячного відрахування коштів з
пенсії в сумі визначеній між
кредитором та позичальником.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору, ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні,
позивач свої зобов'язання виконав
належним чином, надав відповідачу
кредит у виді відкличного кредитного
ліміту в сумі 15000 грн.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 свого обов'язку належним чином
не виконала. Станом на 23 грудня 2014 року
її заборгованість за кредитом складає
4392,91 грн., заборгованість за відсотками
- 1818,79 грн. Всього борг складає 6211,70 грн.

Оскільки кредитна картка за договором
від 15 травня 2008 року, на яку
встановлювався відкличний кредитний
ліміт, та за якою відповідачем
одержувались кредитні кошти, мала
термін дії до 15 травня 2011 року, а
додаткова угода, за якою відбулось
перенесення боргу на інший рахунок
відповідача, укладалася 28 січня 2010
року, суд встановив, що позивач
звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідачів боргу 26
вересня 2014 року, тобто з пропуском
строку позовної давності.

Але 24 листопада 2014 року та 22 грудня 2014
року відповідачем здійснена часткова
оплата заборгованості, чим фактично
визнано борг. У зв'язку з цим перебіг
терміну позовної давності перервався
та розпочався заново.

Відповідно до ст. 651 ЦК України договір
може бути розірвано за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено, що умови договору
відповідачем ОСОБА_2 належним чином
виконано не було, позовні вимоги в
частині розірвання договору та
додаткової угоди є обґрунтованими та
підлягають до задоволення.

Також судом встановлено, що 15 травня 2008
року між ПАБ «Полтава-банк», ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 укладено договір поруки №110084,
за умовами якого відповідач ОСОБА_3
взяла на себе зобов'язання перед
позивачем у тому ж обсязі, що і ОСОБА_2
згідно договору від 15 травня 2008 року на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування кредитної картки від АБ
«Полтава-банк» №110084, в солідарному
порядку (а.с.32).

Внаслідок укладення АБ «Полтава-банк»
та ОСОБА_2 додаткової угоди від 28 січня
2010 року збільшено розмір відкличного
кредитного ліміту, який встановлено на
рахунок позичальника, з 15000 грн. до 18633,93
грн. Крім того, збільшено процентну
ставку за користування кредитними
коштами з 2,5% до 3%.

Відповідно до частини першої статті 559
ЦК припинення договору поруки
пов'язується зі зміною забезпеченого
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. При цьому обсяг
зобов'язання поручителя визначається
як умовами договору поруки, так і
умовами основного договору, яким
визначено обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель.

Як встановлено судом, вказаною
додатковою угодою від 28 січня 2010 року
збільшено обсяг відповідальності
позичальника, а відповідно, і
поручителя, оскільки збільшено суму
кредитного ліміту та процентну ставку.

Згоди поручителя на збільшення обсягу
її відповідальності при укладення
додаткової угоди від 28 січня 2010 року
сторонами одержано не було.

Внаслідок цього на підставі ч.1 ст.559 ЦК
України порука ОСОБА_3 згідно договору
поруки від 15 травня 2008 року №110084
припинилася.

Заперечуючи проти позову, відповідач
ОСОБА_3 посилалась на припинення поруки
у зв'язку з закінченням шестимісячного
строку після настання строку виконання
зобов'язання.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Згідно п.1.1. договору від 15 травня 2008
року на відкриття карткового рахунку
та обслуговування кредитної картки від
АБ «Полтава-банк» №110084 банк відкриває
клієнту картковий рахунок НОМЕР_1 та
видає кредитну картку строком на 1 рік
(а.с.30).

Шестимісячний строк з дня настання
строку виконання зобов'язання мав
закінчуватись 15 листопада 2009 року.

Але, враховуючи, що на цей час порука
припинилась з інших причин, суд не бере
до уваги заперечення відповідача
ОСОБА_3 з посиланням на закінчення
строку дії договору поруки.

Встановивши дані обставини, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню та вважає за необхідне
стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
в сумі 6211 грн. 70 коп., розірвати договір
№110084 від 15 травня 2008 року та додаткову
угоду №124473/1 від 28 січня 2010 року.

В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3
необхідно відмовити за їх
безпідставністю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_2 на користь позивача
підлягають стягненню понесені судові
витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 11, 209, 213-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства
«Полтава-банк» задовольнити частково.

Розірвати кредитний договір №110084 від 15
травня 2008 року на відкриття карткового
рахунку та обслуговування кредитної
картки від АБ «Полтава-Банк», укладений
між Акціонерним банком «Полтава-банк»
та ОСОБА_2.

Розірвати додаткову угоду №124473/1 до
договору №124473 від 11 грудня 2008 року на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування платіжної карти АБ
«Полтава-Банк», укладену між
Полтавським акціонерним банком
«Полтава-банк» та ОСОБА_2 28 січня 2010
року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Полтава-банк» заборгованість за
додатковою угодою №124473/1 до договору
№124473 від 11 грудня 2008 року на відкриття
карткового рахунку та обслуговування
платіжної карти АБ «Полтава-Банк» у
розмірі 6211 грн. 70 коп., на відшкодування
понесених позивачем судових витрат 243
грн. 60 коп., а всього стягнути 6455 грн. 30
коп.

В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий О.А.
Самсонова

23.12.2014