Провадження №2/761/6550/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

28 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м.Києва у складі:

головуючого:
судді - Притули Н.Г.

при секретарі:
Куделя А.П.

за участю позивача:
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Шевченківське районне управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м.Києві про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

31 липня 2014 року до суду надійшла
вказана позовна заява.

В своїх позовних вимогах позивачка
просить: визнати ОСОБА_2, який
зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням; скасувати
державну реєстрацію місця проживання
ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги позивачка
обґрунтовує тим, що вона є власником
квартири АДРЕСА_1. Позивач на прохання
відповідача зареєструвала його у
власній квартирі, через деякий час між
ними сталася сварка, внаслідок чого
відповідач виїхав проживати до іншого
місця. Де на даний час проживає
відповідач позивачу невідомо. Він не
здійснює витрати з утримання квартири,
тому позивачка звернулася до суду із
зазначеним позовом для захисту
порушеного права.

Позивачка в судовому засіданні
заявлені вимоги підтримала та просила
задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце слухання
справи, про поважні причини неявки в
судове засідання суд не повідомив.

Третя особа - Шевченківський районний
відділ Головного управління МВС
України в м.Києві належним чином був
повідомлений про час та місце слухання
справи, представника в судове
засідання не направив, як і не направив
пояснення на заявлені вимоги. Тому суд
продовжив розгляд справи у відсутність
відповідача та представника третьої
особи.

Відповідно до ст.224 ЦПК України суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи на підставі наявних матеріалів
за згодою позивача. Позивачка не
заперечувала проти заочного розгляду
справи.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень,
тобто обов'язок доказування покладений
на сторони.

Вислухавши думку позивача, дослідивши
матеріали справи, оцінивши в
сукупності надані в судовому засіданні
докази, суд приходить до висновку про
часткове задоволення позовних вимог,
виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується реєстраційним
посвідченням від 11.11.1993 року.

Як вбачається з відповіді
адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС
в м.Києві ОСОБА_2 зареєстрований в
квартирі АДРЕСА_1 з 03.02.2011 року.

З актів від 01.10.2012 року, 18.03.2013 року та
17.06.2014 року, що складені комісією ЖБК
«Юність» вбачається, що відповідач
тривалий час, більше року, не проживає
за місцем реєстрації, його речі в
квартирі відсутні.

Як було встановлено в судовому
засіданні та не заперечувалось
позивачем, на даний час вона володіє та
користується квартирою. ОСОБА_2 не
проживав в квартирі, витрат по її
утриманню не ніс.

Крім того, позивачка в судовому
засіданні пояснила, що відповідач має
на праві власності інше житло, а саме: ?
частину житлового будинку з
відповідною частиною надвірних
будівель і споруд під АДРЕСА_2, що
підтверджується копією договору
дарування від 14.06.2007 року та витягом про
державну реєстрацію.

Стаття 383 ЦК України визначає, що
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб і не має
права використовувати його для
промислового виробництва.

Громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди (стаття 150 ЖК
України).

Стаття 156 ЖК України та ст.405 ЦК України
передбачає право членів сімї власника
квартири користуватись житловим
приміщенням.

Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Як було встановлено в судовому
засіданні, ОСОБА_2 відсутній за місцем
реєстраціїй без поважних причин понад
один рік. Як пояснила позивачка інших
домовленостей між ними щодо
користування квартирою не було.

Отже, так як відповідач більше року не
проживає за місцем реєстрації, не несе
витрати на утримання квартири, а
внаслідок цього відповідач втратив
право користування зазначеною
квартирою, тому суд приходить до
висновку про задоволення заявлених
вимог в цій частині.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Оскільки ОСОБА_2 втратив право
користування житловим приміщенням за
рішенням суду, що є підставою для
зняття з реєстрації місця проживання,
позивачка не зверталася до відповідних
органів із заявою про зняття з
реєстрації місця проживання
відповідача, в цій частині на даний час
не порушені права позивача, тому суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні вимог позивача в частині
скасування державної реєстрації місця
проживання ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.346, 383, 405 ЦК України,
ст.ст.156, 157 ЖК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 159,
212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - Шевченківське районне
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м.Києві про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 права користування
квартирою АДРЕСА_1

В іншій частині заявлені вимоги
задоволенню не підлягають.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку. У цьому разі строк,
протягом якого розглядалася заява, не
включається до строку на апеляційне
оскарження рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Н.Г.Притула