Справа № 703/6212/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2014 року Смілянський
міськрайонний суд Черкаської області в
складі:

головуючої-судді
Зайончковської&nbsp; І.А.

при секретарі Сорока
О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Сміла
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Смілянської філії Товариства з
обмеженою відповідальністю «Еліт» про
стягнення заробітної плати та
моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_2 з 28 січня 2009 року по 7 серпня 2014
року працював в ТОВ «Еліт»
налагоджувальником
контрольно-вимірювальних приладів та
апаратури і на час звільнення мав
заборгованість по заробітній платі в
сумі 7117,05 грн. Також після реєстрації в
зв'язку зі звільненням за згодою сторін
у Смілянському міському центрі
зайнятості він у вересні та жовтні 2014
року центром направлявся на тимчасову
роботу на ту ж посаду у ТОВ «Еліт», де
йому теж не була виплачена заробітна
плата у загальній сумі 1052,57 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача
заборгованість по заробітній платі за
період з липня по жовтень 2014 року
включно в загальній сумі 8169,62 грн.,
моральну шкоду в сумі 3000 грн. та витрати
по справі за надання правової допомоги
в сумі 200 грн. На підтримку своїх вимог
позивач пояснив, що після звільнення 18
серпня 2014 року він звернувся до
директора товариства з приводу
неотримання розрахунку при звільненні
та боргу по заробітній платі. При
отриманні довідки про розмір боргу
останній йому пояснив, що поки справа
буде розглядатися у суді протягом 2-х
місяців підприємство з ним вже
розрахується. Оскільки цього не
відбулось позивач 12 листопада 2014 року
звернувся до суду з даним позовом. На
підтримку своїх вимог щодо стягнення
моральної шкоди він пояснив, що
проживає лише з матір"ю і дохід їх сім'ї
складається з його заробітку та її
пенсії, яка становить біля 1300 грн. Мати
через хворобу знаходиться на
диспансерному обліку, раз на рік
повинна проходити курс лікування у
лікарні, а так протягом року постійно
приймає необхідні ліки, на покупку яких
витрачається майже вся її пенсія. Крім
того витрати на утримання квартири
становлять приблизно 500 грн. на місяць.
Крім того моральна шкода полягає у
тому, що не отримана своєчасно
заробітна плата постійно знецінюється,
що впливає на можливість придбання
позивачем продуктів харчування та
інших речей необхідних для нормальної
життєдіяльності та проживання.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про час розгляду справи
був повідомлений належним чином за
зазначеною ним адресою. Разом з тим в
день розгляду його заяви про перегляд
заочного рішення ним була подана заява
про розгляд справи, яка призначена на
9-30 год. 16 грудня 2014 року без участі його
представника, де також вказано, що при
розгляді справи необхідно врахувати
доводи, які викладені у запереченні
відповідача, в зв'язку з чим відмовити
позивачу у позові в частині стягнення
моральної шкоди, так як він її не довів
та не вказав відповідно до якого
розрахунку він її визначив, та витрат
за надання правової допомоги, які за ст.
84 ЦПК України несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Вказану заяву суд розцінює як
заяву про розгляд справи в цілому без
участі представника відповідача, з
врахуванням його думки з приводу
позовних вимог, що викладена у
запереченнях на позов.

Заслухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 3, 115 КЗпП України
законодавство про працю регулює
трудові відносини на підприємствах
будь-якої форми власності, заробітна
плата повинна виплачуватися не рідше
як двічі на місяць, а також за ст. ст. 47,
116 КЗпП України в день звільнення з
працівником повинен бути проведений
повний розрахунок, тобто виплачені всі
належні йому суми або та їх частина, що
не оспорюється власником.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач був звільнений з роботи за
згодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП
України та в день звільнення
розрахунок з ним проведено не було. Під
час його перебування на обліку у центрі
зайнятості він також направлявся у
товариство для виконання тимчасової
роботи, яка теж оплачена не була. Проте
між сторонами не існує спору з приводу
належних позивачу сум, що
підтверджується довідкою відповідача
про розмір боргу та визнанням позову в
цій частині його представником в
наданих запереченнях, а тому останній
повинен був виплати всі належні
позивачу кошти у день звільнення, а
також щомісячно оплачувати виконану
ним тимчасову роботу. При цьому суд
враховує те, що законодавством не
передбачені будь-які обставини, що
надавали б можливість відстрочити чи
не сплачувати своєчасно заробітну
плату, крім випадку оспорення сум, а
тому позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику проводиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Крім того
за ч. 2 ст. 61 ЦПК України обставини,
визнані судом загальновідомими, не
потребують доказування. Так суд не
вважає необхідним доказувати
позивачем той факт, що йому необхідні
продукти харчування, засоби особистої
гігієни, одяг, взуття, речі необхідні
для утримання квартири в належному
стані. За придбання вказаних речей
необхідно сплатити відповідні кошти,
як і за надані комунальні послуги.
Також суд вважає загальновідомим
фактом постійне підвищення цін, яке
іноді відбувається і щоденно, та
знецінення грошових коштів. Крім того
невиплата при звільненні всіх належних
працівнику коштів вже є порушенням
його прав, що не оспорюється. При цьому
позивачем не заявлені вимоги про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку. Також
законодавством не передбачено право
роботодавця порушувати права
працівника через свій скрутний
фінансовий стан.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд
враховує характер і обсяг заподіяних
позивачу моральних страждань, як
вказаних вище, так і те, що позивач
проживає з матір"ю 1939 року народження,
яка хворіє та потребує лікування, його
заробіток та її пенсія є єдиними
джерелами доходу сім'ї, отримання ним у
вересні, жовтні, листопаді 2014 року
виплат від центру зайнятості в розмірі
біля 2000 грн., та у грудні 2014 року - в
розмірі 1500 грн., і вважає, що вона може
бути визначена в розмірі 2000 грн.

Не визнаючи позов в частині стягнення з
відповідача витрат на надання правової
допомоги останній посилався на те, що
за ст. 84 ЦПК України такі витрати несуть
сторони, крім випадків надання
безоплатної правової допомоги. При
цьому відповідач не враховує, що ст. 88
ЦПК України визначений розподіл
судових витрат між сторонами, а за ст. 79
ЦПК України визначено поняття судових
витрат та вказано, що вони складаються
з судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи, до яких віднесено
витрати на правову допомогу. До позову
позивачем надано квитанцію адвоката
про отримання від ОСОБА_2 коштів за
проведення консультації та складання
позовної заяви, про що було зазначено в
копії позову, яка надіслана
відповідачу.

В зв'язку з цим та з врахуванням
задоволення позову з відповідача
підлягають стягненню судові витрати по
справі у вигляді судового збору на
користь держави та за надання правової
допомоги на користь позивача, про що
ним були заявлені вимоги.

На підставі ст. ст. 3, 47, 115, 116, 233, 237-1 КЗпП
України, керуючись ст. ст. 10, 59, 60, 61, 79, 88,
213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути зі Смілянської філії
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Еліт» на користь
ОСОБА_2 заборгованість по заробітній
платі за період з липня по жовтень 2014
року включно в сумі 8169,62 грн., моральну
шкоду в сумі 2000 грн., та витрати по
справі за надання правової допомоги в
сумі 200 грн., а всього 10369,62 грн.

Стягнути зі Смілянської філії
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Еліт» на користь
держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через Смілянський міськрайсуд шляхом
подачі в 10 денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження, а
в разі його оскарження - після розгляду
справи апеляційним судом, якщо воно не
буде скасоване.

Головуюча: І. А.
Зайончковська