Справа № 657/1518/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2014
Каланчацький районний суд Херсонської
області у складі:

головуючого судді Скригун В. В.

при секретарі Ройченко
А.О.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приват Банк",
представник позивача: Сафір Федір
Олегович до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду
з позовом, в якому просить стягнути з
ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк»
заборгованість у розмірі 667,72 (долар
США), що за курсом 11,82 відповідно до
службового розпорядження НБУ від
27.06.2014року складає 7892,49 грн. за
кредитним договором № б/н від 17.10.2006
року, яка складаєтьсяз наступного:
заборгованість за кредитом - 202,91 (долар
США), заборгованість по процентам за
користування кредитом - 392,73 (долар США),
штраф (фіксована частина) - 42,30 (долар
США), штраф процентна складова - 29,78
(долар США) та судові витрати - 243,60 грн.

Мотивуючи свої вимоги представник
позивача вказує, що відповідно до
укладеного договору № б/н від
17.10.2006року, ОСОБА_2 отримала кредит у
розмірі 1500 (долар США) у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 21,96%
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом. ПАТ КБ «Приват Банк» є
правонаступником прав та обов'язків
ЗАТ КБ «Приват Банк», у зв'язку з чим на
підставі рішення загальних зборів
акціонерів від 30.04.2009 року найменування
позивача з ЗАТ КБ «Приват Банк» на ПАТ
КБ «Приват Банк», про що зазначено у
п.1.1. статуту ПАТ КБ «Приват Банк». 17.07.2009
року проведено державну реєстрацію
вказаних змін. Щодо зміни кредитного
ліміту банк керується п.3.2., п.3.3.умов та
правил надання банківських послуг, де
зазначено, що клієнт дає свою згоду, що
кредитний ліміт встановлюється за
рішенням банку, і клієнт дає право
банку в будь-який момент змінити
(зменшити та збільшити) кредитний
ліміт. Підписання даного договору є
прямою та безумовною згодою
позичальника щодо прийняття будь-якого
розміру кредитного ліміту. Одночасно,
п.5.3. умов та правил надання банківських
послуг передбачена можливість
односторонньої зміни тарифів та інших
невід'ємних частин договору. Таким
чином, розмір відсоткової ставки за
кредитом може змінюватися банком за
умови інформування позичальником
шляхом надання виписки по картковому
рахунку на умовах. Відповідачка
підтвердила свою згоду на те, що
підписана заява разом з «Умовами та
правилами надання банківських послуг»,
«Правилами користування платіжною
карткою» та «Тарифами Банку», складає
між ним та банком договір, що
підтверджується підписом у заяві. ПАТ
КБ «Приват Банк» свої зобов'язання
виконав у повному обсязі, а саме надав
відповідачці кредит у розмірі,
встановленому договором. Відповідачка
не надала своєчасно кошти для
погашення заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов договору.
Відповідно до п.8.6. умов та правил
надання банківських послуг, при
порушенні позичальником строків
платежів по якомусь з грошових
зобов'язань, передбачених цим
договором більш ніж за 30 днів,
позичальник зобов'язаний сплатити
банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми
позову. У зв'язку з зазначеним
порушенням зобов'язань за кредитним
договором відповідачка станом на 30.06.2014
року має заборгованість - 667,72 (долар
США).

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, але надіслав
заяву, в якій просить справу розглядати
без його участі. Позовні вимоги,
заявлені у позові підтримує в повному
обсязі та просить задовольнити.

ВідповідачкаОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, однак надала заяву про
розгляд справи за її відсутності. Крім
того, позовні вимоги не визнала в
задоволенні позову просила відмовити в
зв'язку зі спливом строку позовної
давності. Та надала до суду заяву його
застосування.

Судом встановлено, що 17.10.2006 року між
Банком та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір, згідно умов якого
Банк надав відповідачу кредит в сумі 1500
(долар США) у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 21,96% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Кредитний договір складається із заяви
позичальника, та Умов і Правил надання
банківських послуг, які не містять
особистого підпису позичальника.

Пунктом 9.12. зазначених Умов
встановлено, що договір діє на протязі
12 місяців з моменту його підписання. У
разі якщо протягом встановленого
строку жодна із сторін договору не
проінформує іншу сторону про його
припинення, договір автоматично
лонгується на той же строк.

Разом з тим у заяві відповідача сторони
погодили порядок погашення
заборгованості: базова відсоткова
ставка за кредитним лімітом на момент
підписання договору - 1,83% на місяць із
розрахунку 360 днів у році. Відповідно до
наданого позивачем розрахунку
заборгованості останнє виконання
зобов'язань за договором відповідачем
здійснено 31.08.2009 року і з цього часу
виконання зобов'язань припинилося.

З матеріалів справи вбачається, що Банк
звернувся до суду з позовом 11.11.2014 року.
Під час розгляду справи відповідачем
були подані заяви про застосування
судом строку позовної давності та
відмови у задоволенні позову з цієї
підстави.

Зазначеними умовами договору, що
обумовлені сторонами у заяві
відповідача, сторони встановили строки
виконання зобов'язань зі щомісячним
погашенням 1,83% на місяць із розрахунку
360 днів у році.

Строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно ч. 3 ст. 254 ЦК України
спливає у відповідне число останнього
місяця строку.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За загальним правилом згідно ч. 1 ст. 261
ЦК України перебіг загальної і
спеціальної позовної давності
починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила. Таким чином,
зазначеними нормами закону початок
перебігу позовної давності
пов'язується не стільки зі строком дії
(припинення дії) договору, як з певними
моментами (фактами), які свідчать про
порушення прав особи. У зв'язку з цим
початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право у примусово-судовому порядку.

Оскільки умовами договору між
сторонами встановлені окремі
самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повертати борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку - штраф відповідно до п.8.6.
Умов та правил надання банківських
послуг, то право кредитора слід вважати
порушеним з моменту недотримання
боржником строку погашення кожного
чергового платежу, а відтак і початок
перебігу позовної давності за кожний
черговий платіж починається з моменту
порушення строку його погашення.

Як вже зазначалося вище останній
платіж відповідачем було здійснено
31.08.2009 року, який було зараховано на
погашення процентів. Перебіг позовної
давності з цього часу вчиненням дій
відповідача про визнання свого боргу
не переривався. Оскільки між сторонами
не було встановлено іншого строку
позовної давності, відповідно до ст. 257
ЦК України застосовується загальний
строк позовної давності у три роки.

Оскільки позивач своєчасно не
звернувся до суду за захистом свого
права суд приходить до висновку про
сплив строку позовної давності щодо
сплати кредиту та процентів за його
користування.

Будь-яких поважних причин пропущення
позовної давності позивачем не
зазначається, а суд з встановлених
обставин таких причин не вбачає.

Крім того позивач просить стягнути з
відповідача штрафи 42,30 долар США
(фіксована частина) та 28,79 долар США
(процентна складова) згідно п. 8.6. Умов
та правил надання банківських послуг
відповідно до якого при порушенні
строків платежів за грошовими
обов'язками, передбаченими договором
більш ніж на 120 днів, боржник
зобов'язаний сплатити Банку штраф у
розмірі 500,00 грн. та 5% відсотків від суми
позову.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
сплила і до додаткової вимоги (ч. 2 ст. 258
ЦК України - позовна давність в один
рік).

За таких обставин суд вважає, що в
задоволенні позовних вимог слід
відмовити за пропуском строку позовної
давності.

Керуючись,ст.ст. 254, 258, 257, 261, 266, 267
Цивільного кодексу України, керуючись
ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приват Банк",
представник позивача: Сафір Федір
Олегович до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня винесення рішення
апеляційної скарги.

Суддя:
Скригун В. В.

Повна версія тексту рішення
виготовлена 29.12.2014 року.