Справа № 368/2019/14-ц
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"16" грудня 2014 р.
Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого
судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М..,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кагарлику справу за
позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа яка не
заявляє самостійних вимог - орган опіки
і піклування Кагарлицької РДА про
позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_1 просила суд позбавити
відповідача ОСОБА_2 батьківських прав
відносно дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, так
як батько дитини з 2011 року ухиляється
від виконання своїх батьківських
обов»язків по вихованню дитини, а саме:
не спілкується з дитиною та не
зустрічається, не цікавиться станом
навчання та виховання здоров'я дитини ,
аліментів не сплачує. Дитина проживає з
матір'ю та опікуном ОСОБА_4 в м. Надим
Ямало- Ненецького автономного округу
Російської Федерації і мати з дитиною
часто приїжджає в м. Кагарлик де
проживає батько дитини.

В судовому засіданні представник
позивача адвокат ОСОБА_5 позов
підтримав і пояснив, що літом 2014 року
мати з дитиною була близько місяця в м.
Кагарлику у родичів, але батько не
зустрічався з дитиною і не спілкувався
з нею.

Відповідач ОСОБА_2 не повідомив причин
неявки в судове засідання і проведено
заочний розгляд справи відповідно до
ст.. 224 ч.1 ЦПК України.

Судом встановлено слідуюче. Від шлюбу,
який розірвано рішенням суду від 31.12.2010
року, сторони мають спільну дочку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 яка проживає після
розірвання шлюбу спільно з матір»ю та
опікуном ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 Ямало-
Ненецького автономного округу
Російської федерації. Позивачу з 11.03.2014
року призначена пенсія по інвалідності
1 групи. Батько дитини проживає в м.
Кагарлику Київської області і не
працює та має заборгованість по сплаті
аліментів на користь позивача на
утримання дочки в розмірі 9455,73 грн.
станом на 1.12.2012 року, що стягуються на
підставі рішення суду. Майно у
відповідача за рахунок якого можливо
здійснити стягнення заборгованості по
аліментах відсутнє, що слідує з
пояснень представника позивача.
Відповідач в січні та липні 2013 року
сплатив 50 та 300 грн. аліментів.

Показами свідка ОСОБА_6
підтверджується, що в серпні 2013 року
позивач з дитиною проживала у неї на
квартирі в м. Кагарлику яку вона
орендувала і батько не зустрічався з
дитиною.

Стаття 12 ЗУ « Про охорону дитинства»
передбачає слідуюче. Виховання в сім'ї
є першоосновою розвитку особистості
дитини. На кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися
на розвиток її особистості, поваги до
прав, свобод людини і громадянина, мови,
національних історичних і культурних
цінностей українського та інших
народів, підготовку дитини до
свідомого життя у суспільстві в дусі
взаєморозуміння, миру, милосердя,
забезпечення рівноправності всіх
членів суспільства, злагоди та дружби
між народами, етнічними, національними,
релігійними групами.

Відповідно до ст.164 ч.1 СК України батько
може бути позбавлений судом
батьківських прав, якщо він ухиляється
від виконання своїх батьківських
обов»язків.

Суд вважає , що відповідно до ст.60 ЦПК
України позивач не довела ухилення
відповідача від виконання своїх
батьківських обов»язків і
необхідність застосування до
відповідача крайнього заходу впливу-
позбавлення батьківських прав, який
вбачається не виконував батьківських
обов»язків по утриманню дитини, так як
не мав відповідного доходу та не
зустрічався для спілкувався з дитиною
яка проживає на значній відстані від
місця проживання батька. Суду не надано
доказів про можливість спілкування
батька з дитиною з допомогою інших
засобів зв'язку, а також під час
тимчасового перебування дитини в м.
Кагарлику, так як не надано доказів, що
відповідач знав про цю обставину.

Згідно інформації начальника
управління опіки і піклування
Департаменту освіти Надимського
району від 12.09.2014 року відповідач
аліментів на дитину не сплачує, не
намагається приймати участі у
вихованні дитини і згідно пояснень
опікуна малолітньої ОСОБА_4, що є
матір'ю позивача, батько дитини після
встановлені опіки з 13.09.2013 року
продовжує ухилятися від виховання і
утримання дитини. Висновок в цій
інформації про ухилення відповідача
від виконання батьківських обов'язків
зроблений без врахування в достатній
мірі вказаних вище обставин на які
вказав суд.

Суд не погоджується з висновком
Кагарлицької РДА як органу опіки і
піклування про доцільність
позбавлення батьківських прав
відповідача, так як він зроблений без
врахування в достатній мірі вказаних
вище обставин на які вказав суд. Також
висновок ґрунтується на тому, що батько
дитини не заперечував проти
позбавлення його батьківських прав.
Але це не передбачено як підставу
позбавлення батьківських прав. Також
суд враховує пояснення представника
органу опіки і піклування про те, що
коли позивач потрапила в аварію, то
приходив відповідач і казав, що хоче
забрати дитину.

Тому в задоволенні позову слід
відмовити.

Керуючись ст.164 ч.1 СК України, ст.12 ЗУ «
Про охорону дитинства», ст. 224 ч.1 ЦПК
України, суд,-

Вирішив :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути переглянуте судом за
письмовою заявою відповідача яка
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

Апеляційна скарга подається позивачем
протягом 10 днів з дня оголошення
рішення суду. Рішення суду набирає
законної сили відповідно до ст.223 ЦПК
України.

Суддя В. І. Кириченко