Справа № 133/1262/14-ц Провадження №
22-ц/772/2056/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Слободяний О. Є.Категорія:
50Доповідач: Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Луценка В.В., Берегового О.Ю.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

за участю представника позивачки
ОСОБА_2 - ОСОБА_3, роз-глянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Вінниці, в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про
стягнення аліментів на неповнолітню
дитину,

за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 21 травня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 21
травня 2014 року позов ОСОБА_2
задоволений, стягнуто з ОСОБА_5 на її
користь аліменти на утримання доньки
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
щомісячно у розмірі 600,00 гривень зі
всіх видів заробітку ( доходу ),
починаючи з 10 квітня 2014 року, до
досягнення дитиною повноліття; на
користь держави стягнуто 243,60 гривні
судового збору ( а. с. 28 ).

Не погоджуючись з ухваленим рішенням у
справі, відповідач ОСОБА_5
оскаржує його в апеляційному порядку,
просить дане рішення змінити,
стягнувши з нього аліменти на
утримання дитини у розмірі 400,00 гривень
щомісячно ( а. с. 32-33 ). Апелянт вважає
оскаржуване рішення незаконним через
невірне застосування норм
матеріального права, не врахування
всіх фактичних обставин, що впливають
на розмір стягуваних аліментів.

Заслухавши суддю-доповідача,
заперечення на апеляційну скаргу
предс-тавника позивачки, дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши в
су-купності наявні в ній докази,
перевіривши законність і
обґрунтованість ос-каржуваного
судового рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
прийшла до висновку, що скарга
задоволенню не підлягає.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_2, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
працездатний, має на ут- риманні
матір-пенсіонерку, будь-яких обставин,
що унеможливлювали б на- дання
матеріальної допомоги матері дочки на
утримання останньої не існує.
Враховуючи, що ОСОБА_5 також
матеріально допомагає непрацездат-ній
матері, суд дійшов висновку про
задоволення вимоги позивачки не в
пов-ному обсязі в сумі 700,00 гривень
щомісячно, а частково - у розмірі 600,00
гривень. У вирішення заявленого спору
суд керувався нормами статей 160-182, 184 СК
України.

Оскаржуючи ухвалене судом рішення,
ОСОБА_5 посилається в апеляційній
скарзі на те, що суд не врахував його
непрацевлаштованість, при-пинення ним
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця, наявність
нерегулярного, мінливого доходу та
заборгованості за кредитною угодою,
утримання матері-інваліда третьої
групи у повному обсязі, а також ту
обставину, що матеріальне становище
позивачки є кращим, а ніж власне його
самого як платника аліментів.

Доводи апелянта не заслуговують на
увагу, вони не спростовують висновків
суду першої інстанції, викладених в
оскаржуваному рішенні.

Колегія суддів апеляційного суду
приходить до висновку, що ОСОБА_5
має реальну можливість заробляти
необхідні кошти, визначені судовим
рішенням, для утримання неповнолітньої
доньки. Посилання на
непрацевлаштованість, припинення
підприємницької діяльності, утримання
матері-пенсіонерки не тими підставами,
які тягнуть зменшення розміру
аліментів, стягнутих на утримання
дитини.

ОСОБА_5 має нерегулярний, мінливий
дохід, нормальний стан здо-ров'я, його
мати отримує встановлену законом
пенсію.

Згідно з ч.1 ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Судом першої інстанції ухвалене
оскаржуване рішення з дотриманням від-
повідних положень Сімейного кодексу
України, суд не помилився у визначенні
правовідносин, що склалися між
сторонами у справі, застосував саме ті
норми матеріального права, що
регулюють дані правовідносини, дав
повну та об'єктивну оцінку показанням,
доводам та доказам сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Статтею 308 ЦПК України встановлено, що
апеляційний суд відхиляє апе-ляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інс-танції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319,
324, 325 ЦПК України, колегія cуддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 21
травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголо-шення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціа-лізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом вірно: