УХВАЛА

іменем України

14.02.2014 6/425/19/14

425/668/14-ц

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Москаленко В.В. .

при секретарі Окрошко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рубіжне подання відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області про тимчасове обмеження виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, -

в с т а н о в и в :

У відділі державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції знаходиться на примусовому виконанні судовий наказ № 2-н-181 від 24.04.2013 року про стягнення з ОСОБА_1,який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь КСТПРТКЕ заборгованості за надані комунальні в сумі 5845,07 грн. Станом на сьогоднішній день заборгованість ОСОБА_1 перед стягувачем велика й має тенденцію на постійне зростання.

Посилаючись на вищезазначене відділ державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції просить тимчасово обмежити право виїзду ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_2, .уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 ,який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 за межі України без вилучення паспортного документа.

В судове засідання державний виконавець відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції не зявився, це не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши всі обставини справи, суд вважає подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За змістом пункту 18 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадженн»державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

З аналізу чинного законодавства вбачається, що особа, що має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежного.

Правильне застосування судом процесуального законодавства при ухваленні судових рішень з цього питання є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина та має на меті сприяти ефективному, своєчасному і законному примусовому виконанню рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Відповідно до положення частини 2 статті 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

Оскільки, відповідно до частини 2 статті 377-1 Цивільного Кодексу України, зазначене

подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим, з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду необхідно з'ясувати, чи дійсно боржник свідомо не виконував належні до виконання зобов'язання .

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні, може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених частиною 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що , звертаючись з клопотанням про тимчасове обмеження права боржника на виїзд за межі України, відділ державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області направив до суду подання, копію судового наказу № 2-н/425/181/13 від 24.04.2013 ,постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.10.2013 року , інформаційну довідку про відсутність нерухомого майна у боржника, довідки про відсутність у боржника транспортних засобів,земельних ділянок .

Будь-яких доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань та відомостей про обізнаність боржника про наявність відкритого виконавчого провадження та строки його добровільного виконання заявник не надав.

Крім того заявник не надав акту обстеження житла боржника та доказів відсутності у боржника рухомого майна , на яке може бути звернено стягнення та нерухомого майна.

Згідно зі ст. 2 «Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому Протоколі до неї», кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Таким чином подання відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 . у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 377-1 ЦПК ,суд ,-

у х в а л и в:

Відмовити відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області в задоволенні подання про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа .

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Рубіжанський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ В.В. Москаленко