Провадження №2/761/7535/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 грудня 2014 року Шевченківський
районний суд м.Києва у складі:

головуючого:
судді - Притули Н.Г.

при секретарі:
Паночко О.М.,

за участю представника позивача:
ОСОБА_1,

представника відповідача:
Нагорного А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «АВТО
ПРОСТО» про розірвання договору та
повернення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

12 вересня 2014 року зазначена позовна
заява надійшла до суду.

В позовних вимогах позивач просить:
розірвати договір фінансування нових
автомобілів №710320 від 18.07.2014 року,
укладений між сторонами; стягнути з
відповідача на користь позивача кошти
в сумі 6 626,88 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
18.07.2014 року між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та
ОСОБА_3 було укладено Договір №710320. На
виконання вимог Договору позивач
сплатила 6 626,88 грн. вступного внеску. Як
зазначає позивач, 01.08.2014 року на
виконання умов п.12.1.5 Договору вона
направила відповідачу лист про
розірвання Договору з вимогою
повернути сплачені кошти. Відповіді на
зазначений лист позивачка не отримала.
07.08.2014 року отримала лист з вимогою
провести оплату першого щомісячного
внеску. Також позивачка зазначила, що
вона не виконувала жодних інших умов
Договору. У зв'язку з відсутністю
відповіді на заяву від 01.08.2014 року, як
зазначає позивачка, вона 13.08.2014 року
звернулась до відповідача з вимогою
про розірвання договору і повернення
коштів. Листом від 18.08.2014 року
відповідач повідомив позивача, що
необхідно надіслати заяву з чітким
волевиявленням про розірвання
Договору за власним бажанням, чим
відповідач заперечував факт отримання
заяви від 01.08.2014 року. А тому для захисту
порушеного права позивачка звернулась
до суду із зазначеним позовом.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені вимоги підтримав та
просив їх задовольнити в повному
обсязі. Крім того, просив стягнути з
відповідача судові витрати - судовий
збір та витрати на правову допомогу в
розмірі 500,00 грн.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
просив відмовити в їх задоволенні на
тій підставі що, відсутні підстави для
повернення коштів, оскільки позивачка
не зверталась до них протягом 14 днів з
дня підписання Договору з заявою про
розірвання Договору, а так як вона не
виконувала умови Договору, він був
розірваний у зв'язку з невиконанням
умов Договору позивачем.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень,
тобто обов'язок доказування покладений
на сторони.

Вислухавши представників сторін,
оцінивши в сукупності надані в
судовому засіданні докази, суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні заявлених вимог за
наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
18.07.2014 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «АВТО ПРОСТО» (далі -
Товариство) та ОСОБА_3 (далі - Учасник
системи) підписаний Договір
фінансування нових автомобілів №710320.

Предметом Договору визначено - надання
Учаснику фінансової послуги з
адміністрування фінансових активів
для придбання автомобіля за рахунок
об'єднання періодичних платежів
учасників групи через систему АвтоТак.

Додаток №1 до Договору є його
невід'ємною частиною.

Договір та Додаток до нього підписані
позивачем.

Крім того, підписавши Договір Учасник
заявив, що отримав усі коректно
викладені пояснення від представника
АВТО ПРОСТО, проінформований про всі
можливі витрати у зв'язку із укладенням
Договору, уважно прочитав та зрозумів
Договір та Додатки до нього.

Згідно з Додатком №1 до Договору, за
Договором позивач мала намір придбати
автомобіль «КІА РІО» вартістю 184 080,00
грн. Цим же Додатком встановлено, що
винагорода за послуги, пов'язані з
включенням Договору до системи АвтоТак
та формуванням групи становить 6 626,88
грн.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
позивачка сплатила за умовами Договору
6 626,88 грн. вступний внесок (18.07.2014 року.

Як підтвердили в судовому засіданні
представники сторін, інших платежів
позивачка за час дії Договору не
проводила.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст.525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Отже, свобода договору означає право
громадян або юридичних осіб вступати
чи утримуватися від вступу у будь-які
договірні відносини. Свобода договору
проявляється також у можливості
наданій сторонам визначити умови
такого договору.

Таким чином, Договір № 710320 від 18.07.2014
року з додатками був укладений з
урахуванням волевиявлення позивача,
оскільки позивач була обізнана про
умови цього Договору і погодилася з
ними, підписуючи такий Договір на
вказаних умовах.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК
України).

Як встановлено судом, укладаючи
оспорюваний договір, сторони діяли
вільно, на власний розсуд вибираючи
контрагента та визначаючи його умови.

Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1
ст.638 ЦК України).

Стаття 12 в пункті 12.1 Договору
передбачає право Учасника розірвати
Договір до отримання автомобіля.

Зокрема п.12.1.5 Договору визначає, що
якщо Учасник виявить бажання
односторонньо відмовитись від
Договору адміністрування протягом 14
календарних днів з дати підписання
Договору, Договір вважається
розірваним, і учасник звільняється від
будь-яких зобов'язань за ним. Такому
учаснику повертається вся сума коштів,
сплачена за Договором про
адміністрування. Протягом зазначених 14
днів Учасник зобов'язаний письмово
повідомити про односторонню відмову
від Договору шляхом подання заяви в
центральний офіс АВТО ПРОСТО за
адресою: вул. Воровського, 24, корп. 1,
поверх 3-й, м.Київ. У зазначеній заяві
має бути чітко повідомлено про рішення
Учасника щодо односторонньої відмови
від Договору, викладено прохання про
повернення сплачених коштів та
повідомлено власні банківські
реквізити.

Як зазначає позивачка, вона
скористалася зазначеним правом та в
письмовій формі повідомила
відповідача про розірвання Договору в
чотирнадцятиденний термін про що 01.08.2014
року направила заяву.

Проте в судовому засіданні представник
відповідача заперечував отримання
заяви від 01.08.2014 року з проханням
розірвати Договір. В той же час
представник позивача не надав суду
належних та допустимих доказів на
підтвердження направлення відповідачу
зазначеної заяви.

Крім того, в судовому засіданні
встановлено, що 30.10.2014 року на адресу
ОСОБА_3 було направлено лист з
повідомленням про те, що Договір
розірвано у зв'язку з невиконанням умов
Договору Учасником.

Представник позивача підтвердив, що
дійсно зазначений лист позивачка
отримувала.

Частиною 4 статті 653 ЦК України
передбачено, що сторони не мають права
вимагати повернення того, що було
виконане ними за зобов'язанням до
моменту зміни або розірвання договору,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Стаття 907 ЦК України визначає, що
договір про надання послуг може бути
розірваний, у тому числі шляхом
односторонньої відмови від договору, в
порядку та на підставах, встановлених
цим Кодексом, іншим законом або за
домовленістю сторін. Порядок і
наслідки розірвання договору про
надання послуг визначаються
домовленістю сторін або законом.

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК
України доказами є будь - які фактичні
дані на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 3
ст. 10 Цивільного процесуального
кодексу України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України
засобами доказування в цивільній
справі є пояснення сторін і третіх
осіб, показання свідків, письмові
докази, речові докази і висновки
експертів. Суд приймає до розгляду лише
ті докази, які мають значення для
справи. Обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування. Кожна сторона
має довести ті обставини, на які
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Отже, так як в судовому засіданні не
встановлено та не підтверджено
належними та допустимими доказами, що
протягом 14 днів з дня підписання
Договору позивачка зверталась до
відповідача із заявою про розірвання
Договору, Договір розірваний у зв'язку
з невиконанням позивачем його умов,
вступний внесок за умовами Договору не
підлягає поверненню, тому суд не вбачає
підстав для задоволення вимог позивача
про розірвання Договору та стягнення
суми вступного внеску.

На підставі статті 88 ЦПК України суд не
вбачає підстав для стягнення з
відповідача на користь позивача витрат
на правову допомогу та судового збору.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.6, 509, 525, 526, 627, 628, 638, 653, 907
ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 57-60, 212, 214, 215, ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про
розірвання договору та повернення
коштів - відмовити.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
м.Києва через Шевченківський районний
суд м.Києва протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя:
Н.Г.Притула