Провадження № 2/127/6453/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2014 року Вінницький міський суд
Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко
Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача – адвоката
ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_5 про витребування майна з чужого
незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_5 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, мотивуючи свої
вимоги тим, що позивач являється
власником автомобіля марки «Ford Transit»,
1995 року випуску, шассі №SFALXXBDVLSL17649,
д.н.з.НОМЕР_1, на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
САК №712117, виданого Липовецьким ВРЕВ
УДАІ ГУМВС України у Вінницькій
області 23.05.2012 року.

25.06.2012 року позивачем на ім’я
відповідача була видана довіреність,
посвідчена приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 та зареєстрована в
реєстрі за №971, відповідно до змісту
якої позивач уповноважує відповідача
розпоряджатися (продати, обміняти,
передати в заставу, в оренду, в позичку)
вищезазначеним транспортним засобом.
Довіреність видана з правом
передоручення повноважень третім
особам строком на 1 рік та дійсна до
25.06.2013 року. І, як стверджує позивач, на
виконання цієї довіреності в цей же
день ним було передано відповідачу
автомобіль, технічний паспорт на
останнього та ключі від автомобіля.

Автомобіль було передано позивачем на
прохання свого знайомого ОСОБА_7, у
якого склались певні фінансові
відносини з відповідачем. За
домовленістю сторін автомобіль мав
бути повернутий позивачу протягом 2
тижнів.

Після закінчення всіх термінів, в тому
числі строку дії довіреності,
автомобіль позивачу відповідачем не
повернуто, відповідач уникає зустрічей
із позивачем. Звернення позивача до
правоохоронних органів результатів не
дали, так як позивачу було відмовлено в
порушенні кримінального провадження.

Згідно інформації у ВРЕВ ДАІ у
Вінницькій області автомобіль
зареєстрований за позивачем, з обліку
не знімався. Таким чином, у зв’язку із
тим, що відповідач зберігає належний
автомобіль позивача без достатньої
правової підстави, він зобов’язаний
повернути позивачеві зазначений
автомобіль, оскільки порушуються права
власника автомобіля, що стало
підставою для звернення до суду з даним
позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник – адвокат ОСОБА_2
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі та просили суд останні
задовольнити з підстав, зазначених у
позові.

Представники відповідача за
довіреністю ОСОБА_3, ОСОБА_4 позовні
вимоги не визнали та просили у
задоволенні останніх відмовити.

Заслухавши пояснення сторін в судовому
засіданні, показання свідків ОСОБА_8,
ОСОБА_7, всебічно та повно з'ясувавши
обставини справи, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи, давши їм оцінку у сукупності з
оголошеними та дослідженими
матеріалами справи, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно
встановлено, що позивач являється
власником автомобіля марки «Ford Transit»,
1995 року випуску, шассі №SFALXXBDVLSL17649,
д.н.з.НОМЕР_1, на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
САК №712117, виданого Липовецьким ВРЕВ
УДАІ ГУМВС України у Вінницькій
області 23.05.2012 року.

25.06.2012 року позивачем на ім’я
відповідача була видана довіреність,
посвідчена приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 та зареєстрована в
реєстрі за №971, відповідно до змісту
якої позивач уповноважує відповідача
розпоряджатися (продати, обміняти,
передати в заставу, в оренду, в позичку)
вищезазначеним транспортним засобом.
Довіреність видана з правом
передоручення повноважень третім
особам строком на 1 рік та дійсна до
25.06.2013 року (а.с.5).

Згідно зі ст.ст.237, 238, 244, 245 ЦК України
довіреність – це письмовий документ,
що видається однією особою іншій особі
для представництва перед третіми
особами, ґрунтується на договорі та
визначає правовідношення, в якому одна
сторона (представник) зобов'язана або
має право вчинити правочин від імені
другої сторони, яку вона представляє.
Із даної норми випливає, що довіреність
не є правовим оформленням переходу
права власності на автомобіль.

Окрім того, згідно інформації ВРЕВ ДАІ
у Вінницькій області від 11.08.2014 року
№11697, згідно бази даних АІС
«Автомобіль» УДАІ УМВС України у
Вінницькій області на «НАІС ДДАІ» МВС
України, автомобіль марки «Ford Transit», 1995
року випуску, шассі №SFALXXBDVLSL17649,
д.н.з.НОМЕР_1, зареєстрований за
позивачем, з обліку не знімався (а.с.8).

Із пояснень позивача та показань
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_7 встановлено, що
25.06.2012 року позивачем було передано
відповідачу спірний автомобіль,
технічний паспорт на останнього та
ключі від автомобіля. Окрім того, між
сторонами було досягнуто в усній формі
домовленість, що автомобіль має бути
повернутий позивачу на протязі 2
тижнів.

З урахуванням наведеного, у суду не має
підстав ставити під сумнів
достовірність і правдивість фактів,
повідомлених свідками. Дані про їхню
заінтересованість у результаті
розгляду справи відсутні, їх покази
дані в судовому засіданні суду
об’єктивно підтверджуються іншими
доказами по справі, а саме довіреністю
від 25.06.2012 року, посвідченою приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_6 та
зареєстрованою в реєстрі за №971.

Оскільки, виходячи з правової природи
договору доручення, а також зі змісту
вищезазначеної довіреності,
вбачається, що уповноважити особу
розпоряджатися (продати, обміняти,
передати в заставу, в оренду, в позичку)
транспортний засіб без передачі такого
транспортного засобу останній є не
можливим.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено факт передачі позивачем
відповідачу спірного автомобіля.

Згідно висновку по заяві ОСОБА_1 з
приводу можливих шахрайських дій
ОСОБА_7, затвердженого в.о. начальника
Липовецького РВ УМВС України у
Вінницькій області ОСОБА_9 15.11.2014 року
встановлено, що дане звернення не
містить ознак кримінального
правопорушення (а.с.49).

Згідно ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події (ч.2 ст.1212 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.368 ЦК України власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним, що є
передбаченим ст.16 ЦК України способом
захисту цивільного права.

Тому, суд, оцінивши допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів приходить до висновку,
що позовні вимоги знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні, а
тому підлягають задоволенню.

Оскільки, ні позивач, ні його
представник в судовому засіданні не
наполягали на питанні щодо розподілу
судових витрат, то суд вважає останні
залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.11, 203, 210, 215, 238, 244, 249, 328, 334, 368, 1212 ЦК
України, ст.ст.10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК
України, суд –

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
зареєстрованого за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_2, автомобіль марки «Ford
Transit», 1995 року випуску, шассі
№SFALXXBDVLSL17649, д.н.з.НОМЕР_1, що належить
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний
номер НОМЕР_3, зареєстрованому за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: