АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3020/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Борисов С. А. Доповідач - Ремез
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Ремеза В.А.

суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.

при секретарі - Єремейчук О.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2,

на рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 29 січня 2014р. за позовом ПАТ
«РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та зустрічним позовом ОСОБА_2
до ПАТ «РОДОВІД БАНК», третя особа
ОСОБА_3 про визнання договору поруки
припиненим, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013р. ПАТ «РОДОВІД БАНК»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, посилаючись на те,
що 17.04.2007р. між ВАТ «РОДОВІД БАНК» та
ОСОБА_3 був укладений кредитний
договір, згідно умов якого ОСОБА_3
отримав кредит у розмірі 8 067 доларів
США зі сплатою процентів за
користування кредитом у розмірі 12,5%
річних, а з 21.10.2008р. процентна ставка
була збільшена до 14,5%, з кінцевим
терміном повернення кредиту 16.04.2012р.

В якості забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором ним договором, 12.04.2007р. між
Банком та ОСОБА_2 було укладено договір
поруки, згідно якого ОСОБА_2 поручився
перед банком за виконання ОСОБА_3
зобов'язань по кредитному договору, і
оскільки ОСОБА_3 не виконував
зобов'язання за кредитним договором, у
зв'язку з чим утворилась
заборгованість станом на 17.05.2013р. в сумі
8 292,32 доларів США, яка складається з
загального розміру залишку по тілу
кредиту - 3 494,62 доларів США (еквівалент
27932,49грн.); та пені - 4 797,70 доларів США
(еквівалент 38108,22грн.), і вказану суму
Банк просив стягнути з відповідачів у
солідарному порядку.

ОСОБА_2 подав до суду зустрічну позовну
заяву про визнання договору поруки
припиненим, посилаючись на те, що
додатковою угодою від 21.10.2008р., яка була
підписана між ВАТ «РОДОВІД БАНК» та
ОСОБА_3 було збільшено обсяг цивільної
відповідальності ОСОБА_2, а саме
збільшена процентна ставка за
користування кредитом з 12,5% до 14,5%.

Крім того порука припинилась після
закінчення строку встановленого в
договорі поруки, оскільки кредитний
договір було укладено на строк до
16.04.2012р., однак кредитор протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явив вимогу до нього як
поручителя.

Рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від
29.01.2014р. позов ПАТ «РОДОВІД БАНК» до
ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ
«РОДОВІД БАНК» суму заборгованості,
яка складається з загального розміру
залишку по тілу кредиту в сумі 3 494,62
доларів США (еквівалент 27 932, 49грн.), пені
в сумі 4797,70 доларів США (еквівалент 38
108,22грн.) та суму судового збору в
розмірі 662,81грн.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ПАТ «РОДОВІД БАНК», третя
особа ОСОБА_3 про визнання договору
поруки припиненим відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду в частині солідарного
стягнення на користь Банку з нього та
ОСОБА_3, та в частині відмови йому в
задоволенні позовних вимог про
визнання припиненим договору поруки
скасувати, та ухвалити по справі нове
рішення про задоволення його позову
про визнання договору поруки
припиненим, та відмовити Банку у
задоволенні позовних вимог до нього
про стягнення заборгованості,
посилаючись на те, що рішення суду є
незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду в
оскаржуваній частині скасуванню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні
зустрічного позову до ПАТ «РОДОВІД
БАНК» про визнання договору поруки
припиненим, та стягуючи з нього
солідарно разом з боржником кредитну
заборгованість, суд виходив з того, що
ЦК України передбачає строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу, який згідно ст. 257 ЦК
України встановлюється тривалістю у
три роки, а тому позовні вимоги
позивача за зустрічним позовом не
можна визнати обґрунтованими, у зв'язку
з чим задоволенню вони не підлягають і
ОСОБА_2 має нести відповідальність за
борговини зобов'язаннями разом з
боржником як солідарні відповідачі.

Однак з таким висновком погодитись
неможна з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
17.04.2007р. між ВАТ «РОДОВІД БАНК»
правонаступником якого є позивач по
справі ПАТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_3
було укладено кредитний договір №
35.2/АА-058.07.2 згідно якого ОСОБА_3 отримав
грошові кошти в розмірі 8 067 доларів США
на строк до 16.04.2012р.

12.04.2007р. між ВАТ «РОДОВІД БАНК» та
ОСОБА_2 було укладено договір поруки, і
згідно п.1.3. Поручитель бере на себе
зобов'язання відповідати перед банком
в тому ж обсязі на тих же умовах та в ті
ж строки, що і Позичальник.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Згідно роз'яснень п. 24 Постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» від 30.03.2012р. №
5, відповідно до частини четвертої
статті 559 ЦК порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Таким чином строк, визначений ч.4, ст. 559
ЦК України є преклюзивним строком,
сплив якого припиняє існування права
вимоги кредитора внаслідок
нездійснення кредитором свого права, і
поновленню такий строк не підлягає.

Враховуючи, що строк за кредитним
договором сплив 16.04.2012р., однак Банк у
визначений ч.4 ст. 559 ЦК України
шестимісячний строк не звернувся до
поручителя з вимогою про виконання
зобов'язань за договором поруки, а тому
закінчення преклюзивного строку
припиняє існування самого права, у
зв'язку з тим, що преклюзивні строки, за
загальним правилом, не можуть бути
продовженими, поновленими або
зупиненими, а узгоджений сторонами
договору, строк позовної давності в 3
роки давав би право звернутись Банку до
суду за захистом порушеного права лише
після дотримання положень вказаної
норми щодо пред'явлення вимог до
поручителя у зв'язку з невиконанням
кредитного зобов'язання боржником,
протягом 6 місяців від дня настання
строку виконання основного
зобов'язання.

Враховуючи, що матеріали справи не
містять доказів про те, що Банк
пред'являв до поручителя ОСОБА_2 вимогу
про виконання порушеного боржником
зобов'язання протягом шести місяців з
часу закінчення дії кредитного
договору в порядку п.2.1 укладеного
договору поруки (з 17.04.2012р.), а звернувся
до суду з вимогою про стягнення
заборгованості у червні 2013р., тобто з
пропуском визначеного ч.4, ст. 559 ЦК
України строку, а тому колегія суддів
вважає, що порука має бути визнаною
припиненою за договором поруки від
12.04.2007р. укладеного між ВАТ «РОДОВІД
БАНК» та ОСОБА_2, у зв'язку з чим позовні
вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Оскільки задовольняються позовні
вимоги ОСОБА_2 про визнання припиненою
поруки за договором поруки від 12.04.2007р.,
а тому позовні вимоги ПАТ «РОДОВІД
БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення з нього у
солідарному порядку заборгованості за
кредитним договором від 17.04.2007р., яка
складається з загального розміру
залишку по тілу кредиту в сумі 3 494,62
доларів США (еквівалент 27 932, 49грн.), пені
в сумі 4797,70 доларів США (еквівалент 38
108,22грн.) та суму судового збору в
розмірі 662,81грн. не підлягають
задоволенню.

У зв'язку з тим, що судом першої
інстанції при ухваленні судового
рішення не були враховані наведені
обставини та норми права, якими
регулюються виниклі правовідносини,
рішення суду на підставі ст. 309 ЦПК
України підлягає скасуванню з
ухваленням по справі нового рішення
про задоволення позовних вимог ОСОБА_2
до ПАТ КБ «РОДОВІД БАНК» про визнання
припиненою поруки за договором поруки
від 12.04.2007р. укладеного між ОСОБА_2 та
ПАТ «РОДОВІД БАНК», та відмови ПАТ
«РОДОВІД БАНК» у задоволені позовних
вимог до ОСОБА_2 про стягнення з нього
заборгованості за кредитним договором.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,ст.309,316 ЦПК
України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 29
січня 2014р. в частині стягнення в
солідарному порядку з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» суми
заборгованості, яка складається з
загального розміру залишку по тілу
кредиту в сумі 3 494,62 доларів США
(еквівалент 27 932, 49грн.), пені в сумі 4797,70
доларів США (еквівалент 38 108,22грн.) та
суми судового збору в розмірі 662,81грн.,
та в частині відмови ОСОБА_2 у
задоволенні зустрічного позову до ПАТ
«РОДОВІД БАНК» про визнання договору
поруки припиненим скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_2 за
договором поруки від 12 квітня 2007р.
укладеного між ПАТ «РОДОВІД БАНК» та
ОСОБА_2.

ПАТ «РОДОВІД БАНК» у задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості відмовити.

Рішення апеляційного суду вступає в
силу з моменту проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді