Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14.04.2014 року
м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Ротмістренко М.В.,

при секретарі - Ревачко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ужгород
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи:
приватного нотаріуса ОСОБА_4, про
визнання договору купівлі-продажу
недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи:
приватного нотаріуса ОСОБА_4, про
визнання договору купівлі-продажу
недійсним.

В позові зазначає, що відповідно до
договору дарування від 17.01.1996 року її
батько ОСОБА_5 подарував ? частину
житлового будинку, розташованого в
АДРЕСА_1 ОСОБА_6 На випадок своєї смерті
іншу частину даного будинку він
заповів їй.

Зазначає, що згідно відмітки про
реєстрацію місця проживання у її
паспорті громадянина України,
позивачка проживає у вказаному будинку
з 29.07.2002 року. Крім того, в шестимісячний
термін з дня смерті батька звернулася
до Ужгородської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини. На основі вказаної
заяви була заведена спадкова справа
№399/04. Інших спадкоємців - осіб які б
мали право на обов'язкову долю в
спадщині після смерті батька не має.

Вказує, що таким чином, вона являється
єдиним спадкоємцем за заповітом та
прийняла спадщину на ? частку вказаного
будинку.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 23 листопада 2012 року визнано
право власності на ? частину житлового
будинку розташованого в АДРЕСА_1 за
ОСОБА_2 В подальшому, попередньо
зареєструвавши право власності на
підставі вказаного рішення між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 було укладено договір
купівлі продажу вказаного будинку.

13 вересня 2013 року рішенням
апеляційного суду Закарпатської
області скасовано рішення
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 23 листопада
2013 року.

Оскільки ОСОБА_2 не міг продавати
житловий будинок з тих підстав, що він
не являється його законним власником,
просить суд визнати недійсним договір
купівлі-продажу від 12.03.2013 року
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та
скасувати реєстрацію договору
купівлі-продажу в реєстрі речових прав
на нерухоме майно.

В судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_7 позовні вимоги
підтримав повністю та просив суд
визнати недійсним договір
купівлі-продажу від 12 березня 2013 року.

Третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_4
в судове засідання не з'явилася, хоча
про час і місце розгляду справи була
повідомлена своєчасно і належним
чином, не повідомила суд про причини
неявки.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове
засідання повторно не з'явилися, будучи
належним чином повідомлені про час та
місце слухання справи, а тому суд
приходить до переконання про
можливість розгляду справи у
відсутності відповідачів згідно вимог
ч. 4 ст. 169 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, виходячи з їх
належності та допустимості, суд
приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 23
листопада 2012 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визнання права
власності на житловий будинок, визнано
за ОСОБА_2 право власності на ? частину
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

12.03.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було
укладено договір купівлі-продажу ?
частки житлового будинку, з
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.1.2 даного договору
купівлі-продажу, ? часка житлового
будинку належить продавцю на праві
приватної спільної часткової
власності на підставі рішення
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 23.11.2012 року.

13.09.2013 року рішенням апеляційного суду
Закарпатської області, яке набрало
законної сили з моменту його
проголошення, скасовано рішення
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 23.11.2012 року
та ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Частиною 3 статті 61 ЦПК України
встановлено, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Згідно з ч.1,2 ст. 321 Цивільного кодексу
України, право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні. Особа може бути
позбавлена права власності або
обмежена у його здійсненні лише у
випадках і в порядку, встановлених
законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК
України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою. п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 уклав договір
купівлі-продажу від 12.03.2013 року ? частки
житлового будинку, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, набувши право
власності на вказану частку будинку на
підставі рішення Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 23.11.2012 року, яке в
подальшому скасовано апеляційним
судом Закарпатської області, суд
вважає, що є достатні підстави для
визнання недійсним договору
купівлі-продажу від 12.03.2013 року.

У відповідності до ст. 26 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
записи до Державного реєстру прав
вносяться на підставі прийнятого
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень. У разі скасування на
підставі рішення суду рішення про
державну реєстрацію прав до
Державного реєстру прав вноситься
запис про скасування державної
реєстрації прав.

Таким чином, визнаючи недійсним
договір купівлі-продажу ? частини
житлового будинку, суд вважає за
можливе одночасно й скасувати державну
реєстрації права власності на ? частину
житлового будинку за ОСОБА_2

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 15, 16, 215, 321 ЦК України, ст. ст. 10, 60, ч.
4 ст. 169, 212 , 213, 215, 224, 226, 294 ЦПК України,
суд, -

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої
особи: приватного нотаріуса ОСОБА_4, про
визнання договору купівлі-продажу
недійсним - задовольнити.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу ? частини житлового
будинку, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, укладений 12.03.2013 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений
приватним нотаріусом Ужгородського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрований в реєстрі за №232.

Скасувати державну реєстрацію права
власності на ? частину житлового
будинку, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано до Ужгородського
міськрайонного суду протягом десяти
днів з моменту отримання рішення
відповідачем.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строків для подачі
апеляційної скарги, передбачених ст. 294
ЦПК

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Ротмістренко М.В.