Провадження №2/761/5049/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 грудня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.,

при секретарях Булах Л.В., Гаркуші Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернувся до суду з даним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та
ОСОБА_2 (далі-відповідач) 30.12.1978 року
було зареєстровано шлюб Лівобережним
відділом державної реєстрації шлюбів
міста Києва з державним Центром
розвитку сім'ї, актовий запис № 3065. Від
шлюбу сторони мають двох спільних
дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2

Позивач зазначає, що спільне життя з
відповідачем не склалося внаслідок
того, що сторони мають різні погляди на
сімейне життя, ведення спільного
господарства, у зв'язку з чим між ними
були припинені шлюбні стосунки, вони
припинили вести спільне господарство.
Враховуючи розбіжність у поглядах на
життя, збереження шлюбу виявилось
неможливим, позивач зазначає, що його
збереження буде суперечити інтересам
сторін, а тому він виявив бажання
офіційно розірвати шлюбні відносини з
відповідачем.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав в повному обсязі з підстав,
викладених в позовній заяві, просив
позов задовольнити. Зазначив, що має
близько трьох років іншу жінку, з якою
планує продовжувати стосунки. Крім
того, зазначив, що відповідач заперечує
щодо розлучення, оскільки сторони
мають спір щодо майна.

В судовому засіданні відповідач
заперечив з приводу задоволення
позову, просив не розривати шлюб між
нею та позивачем. Просила суд перенести
судове засідання на два місяці,
оскільки позивач хворіє, а тому
потребує піклування з її сторони. Крім
того, зазначила, що вважає аргументи
позивача надуманими та
необґрунтованими, оскільки позивач
творчої професії та інакше сприймає
ситуацію, яка склалась.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснила, що є донькою позивача, та не
розуміє батька, який виявив бажання
розірвати шлюб. Зазначила, що позивач
хворіє, а тому потребує піклування
відповідача.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та
відповідачем, 30.12.1978 року було
зареєстровано шлюб Лівобережним
відділом державної реєстрації шлюбів
міста Києва з державним Центром
розвитку сім'ї, актовий запис № 3065.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України,
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що сторони не
підтримують подружніх стосунків.
Сторони не ведуть спільного
господарства. Шлюб існує формально,
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу неможливе, оскільки
суперечить інтересам позивача.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено,
що суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до Пленуму Верховного суду
№11 від 21.12.2007 року "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя" передбачене ч. 1 ст. 111 СК
вжиття судом заходів щодо примирення
подружжя застосовується у випадку
відсутності згоди одного з них на
розірвання шлюбу за ініціативою однієї
зі сторін або суду у формі відкладення
розгляду справи слуханням та надання
сторонам строку на примирення (ч. 5
ст. 191 ЦПК). Судам слід використовувати
надану законом можливість відкласти
розгляд справи для примирення
подружжя, особливо за наявності
неповнолітніх дітей.

Судом вживалися заходи щодо примирення
подружжя, оскільки відповідач бажала
зберегти шлюб, просила надати строк для
примирення, разом з тим, після
оголошеної перерви позивач наполягав
на розірванні шлюбу, оскільки позивач
не бажає в подальшому перебувати у
шлюбі з відповідачем, а відповідач
просила надати строк для примирення
повторно.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що шлюб між сторонами носить
формальний характер, розірвання шлюбу
відповідає дійсній волі позивача, а
тому є усі підстави для розірвання
шлюбу, оскільки подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу буде
суперечити їхнім інтересам, а також
положенням статті 51 Конституції
України, відповідно до яких шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки і
чоловіка.

За обставин, встановлених судом, суд
вважає за можливе задовольнити вимогу
позивача про розірвання шлюбу між ним
та ОСОБА_2, оскільки, його збереження не
відповідає інтересам позивача.

Керуючись ст. ст. 3, 57-61, 208, 209, 213, 214, 215, 218,
223 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстрований 30.12.1978 року
Лівобережним відділом державної
реєстрації шлюбів міста Києва з
державним Центром розвитку сім'ї,
актовий запис № 3065 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя: