Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого
судді Марцинкевич В.А.

при секретарі
Бовкун О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дніпровського
районного суду м. Києва цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Державне
акціонерне товариство
«Чорноморнафтогаз» про захист прав, що
виникли з трудових відносин стягнення
середнього заробітку за час затримки
виплати заробітної плати, лікарняних
та компенсації за невикористану
відпустку при розрахунку після
звільнення,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ПАТ «Державне акціонерне
товариство «Чорноморнафтогаз» про
захист прав, що виникли з трудових
відносин стягнення середнього
заробітку за час затримки виплати
заробітної плати, лікарняних та
компенсації за невикористану
відпустку при розрахунку після
звільнення, мотивуючи свої вимоги тим,
що вона наказом №8-К від 01.04.2014 року була
прийнята на посаду заступника
головного бухгалтера ПАТ «Державне
акціонерне товариство
«Чорноморнафтогаз». Наказом №29-к від
15.08.2014 року була звільнена з займаної
посади за власним бажанням.
Ознайомлена з наказом про звільнення
18.08.2014 року.

При звільненні 18.08.2014 року відповідачем
ПАТ «Державне акціонерне товариство
«Чорноморнафтогаз» не було здійснено
жодних виплат відповідно до ст. 116
Кодексу законів про працю України. Так,
на виконання вимог ст. 117 Кодексу
законів про працю відповідач має
сплатити середній заробіток
останнього за прострочення виплати
заробітної плати за липень 2014 року на
строк 10 робочих днів у сумі 10273,70 грн.
*1027,37 грн. середнього заробітку та
сплатити середній заробіток
останнього за прострочення виплати
лікарняних за період хвороби позивача
з 11.08.2014 року по 15.08.2014 року та
компенсації за невикористану
відпустку на строк 18 робочих днів в
сумі 16731,36 грн. = 18 робочих днів*929,52 грн.
середнього заробітку.

Представником відповідача було подано
заперечення відповідно до вказувалось,
що якщо працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня
після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок.
Позивачка ОСОБА_1 в день звільнення не
працювала, вимога про проведення
розрахунку від позивачки не надходила.
Посилання позивачкою на порушення
відповідачем вимоги ст. 117 КЗпП не
підлягає застосуванню до відносин, що
склалися між позивачем та
відповідачем, оскільки відсутній факт
порушення строків розрахунку при
звільненні та відсутня вина
відповідача.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримала позовні вимоги та просила
задовольнити позов в повному обсязі.

У судовому засіданні представник
відповідача Потутуєв В.П. проти
задоволення позову заперечив в повному
обсязі.

Судом встановлено, що Наказом №8-К від
01.04.2014 року позивачка ОСОБА_1 була
прийнята на посаду заступника
головного бухгалтера ПАТ «Державне
акціонерне товариство
«Чорноморнафтогаз». Наказом №29-к від
15.08.2014 року позивачка була звільнена з
займаної посади за власним бажанням.
Ознайомлена з наказом про звільнення
18.08.2014 року.

За розрахунками при звільненні позивач
звернулась 21 серпня 2014 року та їй було
виплачено всю заборгованість, окрім
компенсації за невикористану
відпустку та лікарняних. Вказані кошти
були виплачені позивачу лише через 21
робочий день - 17 вересня 2014 року.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.ч.1,4
ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
позовних вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Тобто, сторони мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ст. 233 КЗпП
України, працівник може звернутися з
заявою про вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права, а у справах про
звільнення - в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення
або з дати вручення трудової книжки. У
порушення законодавства про оплату
праці працівник має право звернутися
до суду з позовом про стягнення
належної йому заробітної плати без
обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Оцінивши належність, допустимість та
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
до ПАТ «Державне акціонерне товариство
«Чорноморнафтогаз» про захист прав, що
виникли з трудових відносин стягнення
середнього заробітку за час затримки
виплати заробітної плати, лікарняних
та компенсації за невикористану
відпустку при розрахунку після
звільнення підлягають до задоволення
частково.

З ПАТ «Державне акціонерне товариство
«Чорноморнафтогаз» на користь ОСОБА_1
підлягає стягненню середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку, а саме 16731 грн. 36 коп.
(середньоденна заробітна плата 929,52 * 18
днів).

В задоволенні вимог, щодо стягнення
компенсації за період з 08 серпня 2014
року по 21 серпня 2014 року слід відмовити,
оскільки позивач не заперечував в
судовому засіданні той факт, що вона
звернулась до відповідача за
отриманням заробітної плати лише 21
серпня 2014 року.

Оскільки позивач при подачі позову був
звільнений від сплати судових витрат
та заявлені вимоги залишені судом без
задоволення, судові витрати по справі
відповідно до ст. 88 ЦПК України
підлягають стягненню з відповідача на
користь держави.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 58, 60, 88, 208, 209, 212-215,
218 ЦПК України, ст. ст. 47, 116,117,233 КЗпП
України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Державне
акціонерне товариство
«Чорноморнафтогаз» про захист прав, що
виникли з трудових відносин стягнення
середнього заробітку за час затримки
виплати заробітної плати, лікарняних
та компенсації за невикористану
відпустку при розрахунку після
звільнення - задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Державне акціонерне
товариство «Чорноморнафтогаз» на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за
час затримки розрахунку в сумі 16731 грн.
36 коп.

Стягнути з ПАТ «Державне акціонерне
товариство «Чорноморнафтогаз» на
користь держави судові витрати по
справі в сумі 243 грн. 60 коп.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

С у д д я :