Справа №463/206/14-ц
Провадження №2/463/661/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року Личаківський
районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Шеремета Г. І.

при секретарі Козак О.

за участю позивача

представника позивача

представників відповідачів

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління ДАІ ГУМВС України
у Львівській області, ЛМУ УМВС України
у Львівській області, Головного
управління Державного казначейства
України у Львівській області,
Казначейської служби України,
Прокурора Личаківського району м.
Львова в інтересах Державної
казначейської служби про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, суд -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, який уточнив в процесі
розгляду справи, відмовився від
заявлених вимог на підставі ст..1173 ЦК
України, просив на підставі ст..1167 ЦК
України відшкодувати заподіяну
матеріальну шкоду в сумі 3208 грн. та 2250
грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, суду пояснив, що
10.12.2012 року був незаконно зупинений
працівниками ДАІ за нібито перебування
в стані алкогольного сп»яніння. В
подальшому, постановою Сихівського
районного суду м.Львова його
притягнено до адміністративної
відповідальності за ст..130 ч.1 КУпАП,
однак постановою апеляційного суду
Львівської області скасовано
постанову Сихівського районного суду
м. Львова від 5.02.2013 року. Підставою
скасування постанови був висновок
лабораторії «Сінево» про те, що
наркотичні засоби в його крові були
відсутні. Вважає, що скасуванням
постанови не отримав належного захисту
своїх прав, такий захист вважає
недостатнім. Зазначив, що незаконним
затриманням йому спричинено
матеріальну шкоду в сумі 3208 грн. та
моральну шкоду 2250 грн.

В судовому засіданні представники
відповідачів заперечили проти позову.
Суду пояснили, що вважають, що
працівниками ДАІ було підставно
складено протокол про адміністративне
правопорушення ОСОБА_1, який на той
момент ґрунтувався на висновках
лікарів про перебування особи в стані
наркотичного сп»яніння. Заперечили
спричинення матеріальної та моральної
шкоди.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, оцінивши та дослідивши в
сукупності зібрані по справі докази,
суд приходить до висновку, що в позові
слід відмовити в повному об»ємі,
виходячи з наступних міркувань.

Вимоги ст.. 1167 ЦК України
передбачають, що моральна шкода,
завдана фізичній або юридичні особі,
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала за наявності її вини.
Підставою для відшкодування шкоди
позивач вважає, незаконні на його думку
дії працівників ДАІ.

Судом встановлено, що 10.12.2012 року
працівниками ДАІ при ЛМУ ГУМВСУ у
Львівській області складено протокол
про адміністративне правопорушення,
згідно якого, ОСОБА_1 керував
автомобілем в стані наркотичного
сп»яніння. Підставою для складення
протоколу був висновок амбулаторного
дослідження крові від 10.12.2012 року щодо
наявності вмісту наркотичних речовин
№7240.

5.02.2013 року постановою Сихівського
районного суду м.Львова ОСОБА_1 визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП та
позбавлено права керування
транспортними засобами строком на 1
рік.

Підставою для подальшого скасування
постанови від 5.02.2013 року був висновок
лабораторії «Сінево» від 11.12.2012 року,
відповідно до такого, амфетамінів в
організмі позивача не виявлено.

Як видно з матеріалів
адміністративної справи, ОСОБА_1 в
судовому засіданні був відсутній, тому
суду не могло бути відомо про наявність
іншого, протилежного висновку, щодо
наявності в його організмі наркотичних
речовин. Оскільки постанову про
притягнення до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП
скасовано, а провадження по
адміністративній справі закрито, то
суд вважає, що вищестоящою судовою
інстанцією відновлено право позивача
на справедливий судовий захист.

Однак, не дивлячись на здійснення
такого захисту в певний спосіб, суд не
вважає правильним твердження позивача
про незаконність складеного протоколу
від 10.12.2012 року, оскільки на той момент
були підстави для складення такого (
висновок амбулаторії). Тому в цій
частині твердження позивача є
необгрунтованими. Тому вважає, що в
діях працівників ДАІ були відсутні
порушення на які вказує позивач. Крім
цього, на дуку суду, позивач отримав
належний захист своїх прав та
відновлення їх.

Оскільки відповідальність за
заподіяну шкоду відповідно до ст..1167 ЦК
України передбачає наявність вини, то
за її відсутності і не може бути
відповідальності.

Керуючись ст.ст.3,4,10,60, 209,294, ст.ст.15,16,
1167 ЦК України,

суд,-

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до Управління ДАІ
ГУМВС України у Львівській області, ЛМУ
УМВС України у Львівській області,
Головного управління Державного
казначейства України у Львівській
області, Казначейської служби України,
Прокурора Личаківського району м.
Львова в інтересах Державної
казначейської служби про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до
апеляційного суду Львівської області в
порядок та строки передбачені ст.294 ЦПК
України.

Суддя: Шеремета Г.
І.