АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-347/10 Номер провадження
22-ц/786/3636/14Головуючий у 1-й інстанції
Нечволод В.В. Доповідач ап. інст. Чічіль
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Чічіля В.А.,

Суддів: Винниченка Ю.М., Кузнєцової О.Ю.,

за участю секретаря: Самойлової М.Д.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 на рішення
Полтавського районного суду
Полтавської області від 21 травня 2010
року та додаткове рішення цього ж суду
від 17 грудня 2010 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
акціонерного банку "Укргазбанк" до
ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на заставне
майно,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2010 року ПАТ АБ «Укргазбанк»
звернулось до суду з позовом, у якому
зазначало, що 14 вересня 2007 року ОСОБА_4
уклав з банком кредитний договір
№214-к-ф від 14 вересня 2007 року, за яким
отримав кредит у розмірі 36 600,00 доларів
США, а ОСОБА_3 поручився за належне
виконання позичальником зобов'язань за
вказаним кредитним договором, уклавши
договір поруки №21-к-ф від 14 вересня 2007
року.

Крім того, у забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_4 передав у заставу
банку належний йому автомобіль марки
Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. НОМЕР_1, про що між
сторонами було укладено договір
застави від 14 вересня 2007 року.

Оскільки відповідачами не виконуються
умови кредитного договору та договору
поруки, банк просив стягнути у
солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_3
кредитну заборгованість за кредитним
договором №214-к-ф від 14 вересня 2007 року
у розмірі 27 728,14 доларів США та у рахунок
погашення заборгованості звернути
стягнення на заставний автомобіль.

Під час судового розгляду справи, АБ
«Укргазбанк» подавав доповнення до
позовних вимог, у яких просив вжити
заходів для забезпечення позову,
вилучивши з безпідставного володіння
ОСОБА_5 автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport,
д.н.з. НОМЕР_1, та передати його на
відповідальне зберігання банку.

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 21 травня 2010
року позов задоволено повністю, у
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №214 к-ф від 14
вересня 2007 року у розмірі 27 728,14 доларів
США звернуто стягнення на автомобіль
марки Mitsubishi Pajero Sport, 2007 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_1, вилучено вказаний
автомобіль з безпідставного володіння
третьої особи ОСОБА_5 з передачею цього
автомобіля на відповідальне
зберігання ПАТ «Украгазбанк» в особі
Полтавської філії, стягнуто з ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 в солідарному порядку на
користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі
Полтавської філії судові витрати у
розмірі 1 820,00 грн.

Додатковим рішенням цього ж суду від 17
грудня 2010 року доповнено резолютивну
частину рішення суду, стягнуто
солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь
ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі
Полтавської філії заборгованість у
розмірі 27 728,14 доларів США, у іншій
частині рішення залишено без змін.

В апеляційному порядку рішення
місцевого суду та додаткове рішення
того ж суду оскаржено ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3, в апеляційній скарзі,
посилаючись на порушення і неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, просить
зазначене рішення суду першої
інстанції у частині задоволення
позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості скасувати, та ухвалити
у цій частині нове рішення, яким у
задоволенні цих вимог відмовити.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу слід
задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Виходячи з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є, зокрема,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено місцевим судом, що 14
вересня 2007 року між ВАТ «Укргазбанк»
(правонаступник - ПАТ «Укргазбанк») та
ОСОБА_4 було укладено кредитний договір
№214 к-ф, згідно з умовами якого банк
надав позичальнику кредит у сумі 36 600,00
грн. зі сплатою 12,5% річних.

Для забезпечення виконання кредитного
договору, ВАТ «Укргазбанк» уклало з
ОСОБА_3 договір поруки, за умовами якого
останній зобов'язувався перед банком
відповідати за виконання ОСОБА_4
зобов'язань за кредитним договором №214
к-ф від 14 вересня 2007 року.

З огляду на п. 1.1. кредитного договору,
кредит надавався на строк з 14 вересня
2007 року по 12 вересня 2014 року.

Відповідно до п. 5.1. договору поруки
дійсний договір набуває юридичної сили
з моменту підписання сторонами і діє до
припинення забезпеченого ним
зобов'язання позичальника за кредитним
договором.

У силу положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та у встановлений у
зобов'язанні строк (термін) його
виконання.

Порушенням зобов'язання, з огляду на ст.
610 ЦК України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Таким чином, кредитор позбавляється
можливості звернутись із вимогою до
поручителя про виконання його
зобов'язання за договором поруки в разі
непред'явлення вимоги до поручителя
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання.

ПАТ «Укргазбанк» пред'явив позов про
солідарне стягнення заборгованості за
кредитним договором до боржника та
поручителя у лютому 2010 року та просив
стягнути заборгованість, що виникла за
період, починаючи з вересня 2009 року та
достроково повернути залишок суми
наданих позичальнику кредитних коштів.

Тобто, вимоги банку до поручителя
пред'явлено до суду протягом
шестимісячного строку, встановленого
ст. 559 ЦК України від моменту настання
прострочення виконання чергового
платежу за зобов'язаннями по
кредитному договору.

З наданого ПАТ «Укргазбанк» розрахунку
заборгованості вбачається, що станом
на 22.01.2010 року заборгованість за
кредитним договором №214 к-ф
складається з боргу за тілом кредиту у
розмірі 2 178,55 доларів США, по відсоткам -
918,49 доларів США.

З урахуванням викладеного, місцевий
суд дійшов обґрунтованого висновку
щодо солідарного стягнення з
позичальника та поручителя на користь
банку заборгованості за кредитним
договором та дострокового повернення
кредиту.

Апелянт посилається на неналежність
проведення його викликів у судове
засідання суду першої інстанції,
неотримання процесуальних документів
та неможливості надати свої
заперечення проти позову, водночас, у
доводах апеляційної скарги ОСОБА_3
жодним чином не спростовується наданий
банком розрахунок заборгованості за
кредитним договором та не надано
доказів в обґрунтування його
неправильності.

Між тим, у частині вирішення судом
позовних вимог щодо звернення
стягнення на предмет застави та
витребування майна з безпідставного
володіння рішення місцевого суду
апелянтом не оскаржується, проте саме у
цій частині рішення суду не відповідає
нормам матеріального права, тому не
може залишатися у силі.

За положеннями ст. 61 Конституції
України ніхто не може бути двічі
притягнутий до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення.

У такому випадку, місцевим судом не
враховано, що одночасне звернення
стягнення суми боргу та звернення
стягнення на предмет застави, що
належить позичальнику ОСОБА_4 у рахунок
погашення боргу за кредитним
договором, є фактичним стягненням на
користь кредитора однієї і тієї ж самої
суми заборгованості (подвійне
стягнення).

Позов пред'явлено до двох відповідачів
ОСОБА_4 та ОСОБА_3, позовних вимог до
ОСОБА_5 у справі не заявлялось, питання
залучення вказаної особи до участі у
справі (ст. 33 ЦПК України) не
вирішувалось.

Таким чином, зобов'язуючи ОСОБА_5
передати банку належний ОСОБА_4
автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport, 2007 року
випуску, д.н.з. НОМЕР_1, місцевий суд
фактично вирішив спір про права та
обов'язки ОСОБА_5, яка не залучалась до
участі у справі у якості
співвідповідача.

Крім того, суд першої інстанції
допустив порушення положень ст. 88 ЦПК
України щодо солідарного стягнення з
обох відповідачів на користь банку
витрат по сплаті судового збору та
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільних справ,
оскільки солідарне стягнення суми
судових витрат законом не передбачено.

За таких обставин, апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду першої інстанції -
скасуванню, з ухваленням нового
рішення у справі по суті заявлених
вимог, додаткове рішення місцевого
суду слід залишити в силі.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 4, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 21 травня 2010
року скасувати, ухвалити нове, яким у
задоволенні позовних вимог Публічного
акціонерного товариства акціонерного
банку "Укргазбанк" до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет
застави, вилучення автомобіля з
безпідставного володіння третьої
особи ОСОБА_5 та передачі автомобіля на
відповідальне зберігання банку
відмовити.

Додаткове рішення Полтавського
районного суду Полтавської області від
17 грудня 2010 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
акціонерного банку "Укргазбанк" судові
витрати по 910 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
В.А. Чічіль

Судді:
Ю.М. Винниченко

О.Ю.
Кузнєцова

З оригіналом згідно:

суддя
В.А. Чічіль