АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 544/712/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3470/14
Головуючий у 1-й інстанції Ощинська Ю. О.
Доповідач Карнаух П. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого - судді Карнауха П.М.

суддів: Пилипчук Л.І., Кривчун Т.О.,

при секретарі - Ткаченко Т.І.

за участю: позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - Стоколос
В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві справу за
апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування»

на рішення Пирятинського
районного суду Полтавської області від
26 вересня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»,
третя особа Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОЗЗІ», ОСОБА_3 про
відшкодування майнової шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» про
відшкодування майнової шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки.

Рішенням Пирятинського районного суду
Полтавської області від 26 вересня 2014
року позовні вимоги задоволено
частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства «Страхова Компанія «АХА
Страхування» на користь ОСОБА_1
заподіяну шкоду ОСОБА_3 в результаті
дорожньо-транспортної пригоди у сумі
24365грн. 87 коп., а також у повернення 170
грн. 52 коп. судового збору та 1050 грн
сплачену вартість експертизи.

З рішенням не погодився відповідач та
подав апеляційну скаргу, в якій просив
дане

рішення суду першої інстанції
скасувати, та ухвалити нове, яким у
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі.

Вважає, що рішення ухвалене з
порушенням норма матеріального і
процесуального права, неповного
з'ясування обставин справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які брали участь у розгляді
справи, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як убачається з матеріалів
справи, та вірно встановлено судом
першої інстанції 18 травня 2012 року о 13
годині на дорозі М-03 Київ - Харків -
Довжанський на 156 км., водій автомобіля
Рено Магнум, реєстраційний номер
НОМЕР_1, ОСОБА_3, на відрізку дороги, де
проводяться ремонтні роботи і
Харківська смуга закрита на ремонт,
здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ
211440, реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_1, не надавши можливість
здійснити маневр розвороту, оскільки
він мав перешкоду справа, чим порушив
вимоги Правил дорожнього руху України.

Відповідно до постанови Шишацького
районного суду Полтавської області від
17.04.2013 вина ОСОБА_1 у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди не
доведена матеріалами справи.
Провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відносно нього закрито за відсутністю
в діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП (т.1 а.с. 11).

Відносно водія автомобіля Рено Магнум,
реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3
протокол про притягнення останнього до
адміністративної відповідальності
працівника ДАІ не складався.

Як вбачається з матеріалів справи про
адміністративне правопорушення №
551/395/13-п про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП, останні неодноразово
поверталися в органи ДАІ для належного
оформлення протоколу про
адміністративне правопорушення та
проведення повторного
консультативного дослідження
експертом автотехніком, що не було
виконано, оскільки при матеріалах
справи міститься дві схеми ДТП, що
суперечать одна одній.

Відповідно до висновку спеціаліста
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
від 30.07.2012 № 19 за результатами
проведеного дослідження було
встановлено, що в умовах завданої
пригоди технічна можливість уникнути
зіткнення з боку водія автомобіля
НОМЕР_3 полягала у виконання ним вимог
п.п. 10.1, 10.4 ПДР для чого у нього не було
будь-яких перешкод які б не дозволили
йому виконати вимоги даних пунктів
правил. В умовах заданої пригоди
встановити технічну можливість
уникнути зіткнення з автомобілем
ВАЗ-211440, для водія Рено Магнум д.н.з.
НОМЕР_1 з напівпричепом Когель д.н.з.
НОМЕР_4 ОСОБА_3, не представилось за
можливе. Таким чином, в діях водія
ВАЗ-211440 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 вбачається
невідповідність вимогам п.п. 10.1, 10.4 ПДР,
які з технічної точки зору знаходяться
в причинному зв'язку з виникненням
даної пригоди (а.с. 36-39 адміністративної
справи № 221/395/13-п).

За станом на час дорожньо-транспортної
пригоди цивільно-правова
відповідальність власників обох
транспортних засобів була
застрахована: ОСОБА_1 - в ТДВ «СК
«Провіта», у ТОВ «ОЗЗІ» - в ПрАТ «СК «АХА
Страхування» (а.с. 45, а.с. 64 цив.спр. №
544/1405/13-ц).

У травні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
ПрАТ «СК «АХА Страхування» із заявою
про виплату страхового відшкодування.
Листом №3150/12цв від 04 червня 2013 року
ОСОБА_1 запропоновано подати документи,
що підтверджують вину ОСОБА_3 у
дорожньо-транспортній пригоді (а.с. 42).

Оскільки на ОСОБА_3 не було складено
протоколу про адміністративне
правопорушення 21.08.2013 позивач
звернувся до Пирятинського районного
суду з позовом до ТОВ «ОЗЗІ» про
відшкодування шкоди завданої джерелом
підвищеної небезпеки. Рішенням
Пирятинського районного суду
Полтавської області від 29.01.2014 у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було
відмовлено за безпідставністю. Ухвалою
Апеляційного суду Полтавської області
від 12.03.2014 рішення Пирятинського
районного суду Полтавської області
було залишено без змін (цив.спр. 544/1405/13-ц
а.с. 2-4, 217-218, 267-270).

При розгляді справи судом першої
інстанції було встановлено, що 18 травня
2012 року в результаті ДТП автомобіль
ОСОБА_1 зазнав ушкоджень. Понесені
позивачем збитки оцінено у сумі 23105,87
грн.

Постанова суду про закриття
провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю
в його діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП не є достатнім і беззаперечним
доказом правомірності його дій у
розумінні цивільно-правової
відповідальності за деліктну
поведінку, тому останній,
використовуючи своє право надане ст. 143
ЦПК, заявив клопотання про призначення
по справі судової автотехнічної
експертизи.

У відповідності до висновку судової
автотехнічної експертизи від 16.07.2014 № 12
було встановлено, що в даній дорожній
ситуації невідповідності дій водія
ОСОБА_3 вимогам п. 12.3 ПДР знаходилися з
технічної точки зору в причинному
зв'язку з виникненням даної пригоди,
оскільки мав можливість шляхом
термінового гальмування уникнути
зіткнення. Водій ОСОБА_1 повинен був
діяти у відповідності з вимогами п. 10.1
ПДР для цього у нього не було перешкод
технічного характеру (а.с. 141-147).

Колегія суддів дослідивши матеріали
справи, висновок спеціаліста від 30.07.2012
року № 19, згідно якого дії водія
автомобіля ВАЗ-21140 ОСОБА_1 з технічної
точки зору знаходяться в причинному
зв'язку данної пригоди, висновок
судової автотехнічної експертизи № 12
від 16.07.2014 року згідно якого в даній
дорожній ситуації дії водія ОСОБА_3
знаходяться з технічної точки зору в
причинному зв'язку з виникненням
дорожньої пригоди і вважає, що районний
суд прийшов до вірного висновку про
задоволення позову ОСОБА_1 на підставі
висновку судової автотехнічної
експертизи де експерт попереджувався
про кримінальну відповідальність за
ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо
неправдивий висновок.

Відповідно до роз'яснень пункту 16
постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01 березня 2013 року,
відповідно до статті 21 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» на території України
забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього
Закону, зобов'язані застрахувати ризик
своєї цивільної відповідальності, яка
може настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів.

Згідно з ст. 22.1 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до квитанції з оцінки
транспортного засобу № 1942 від 29.05.2012
року, № 2032 від 10.07.2012, № 881 від 12.07.2012, та
накладної № 3 від 18.05.2012, виконаного на
підставі заяви ОСОБА_1, вартість
матеріального збитку, завданого
внаслідок ВАЗ 211440, реєстраційний номер
НОМЕР_2,що належить ОСОБА_1 внаслідок
пошкодження його при ДТП з Рено Мангу,
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3, складає 23105, 87 грн.,
вартість послуги евакуатора складає 1260
грн.

Відповідно до статті 23 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (із змінами та доповненнями),
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин, шкодою, заподіяною
життю та здоров'ю потерпілого у
результаті дорожньо-транспортної
пригоди, є шкода (в тому числі моральна
шкода), пов'язана, зокрема з лікуванням
потерпілого та зі смертю потерпілого.

Статтею 24 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
лікуванням потерпілого
відшкодовуються обґрунтовані витрати,
які пов'язані з доставкою, розміщенням,
утриманням, діагностикою, лікуванням
та реабілітацією потерпілого у
відповідному закладі охорони здоров'я,
медичним піклуванням, лікуванням у
домашніх умовах та купівлею лікарських
препаратів. Зазначені витрати мають
бути підтверджені документально
відповідним медичним закладом.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів, погоджується з висновками
першої інстанції, що підлягає
відшкодуванню майнова шкода завдана
джерелом підвищеної небезпеки.

Висновки суду першої інстанції
відповідають зібраним у справі
доказам, яким судом дана належна
оцінка, правильно визначена юридична
природа правовідносин, і закон який їх
регулює.

Отже, колегія суддів відхиляє
апеляційну скаргу та залишає рішення
місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст.303,304. 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» -
відхилити.

Рішення Пирятинського районного
суду Полтавської області від 26 вересня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом 20 днів шляхом подання
касаційної карги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий - суддя /підпис/
П.М. Карнаух

Судді:
/підпис/ Л.І. Пилипчук

/підпис/ Т.О. Кривчун

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області
П.М. Карнаух