У х в а л а

іменем україни

28 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Дьоміної О.О.

суддів: Коротуна
В.М.,
Попович О.В.,

Cтупак О.В.,
Штелик
С.П.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Інспекції з питань
захисту прав споживачів в Одеській
області в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про захист прав споживачів, за
касаційною скаргою інспекції з питань
захисту прав споживачів в Одеській
області в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу
Суворовського районного суду м. Одеси
від 20 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
20 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Одеси від 20 грудня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
20 лютого 2014 року, позовну заяву
інспекції з питань захисту прав
споживачів в Одеській області в
інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про захист
прав споживачів визнано неподаною та
повернуто позивачу.

У касаційній скарзі інспекція з питань
захисту прав споживачів в Одеській
області в інтересах ОСОБА_3 просить
скасувати постановлені судові ухвали
та справу передати для продовження
розгляду до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Встановлено, що ухвалою Суворовського
районного суду м. Одеси від 11 грудня 2013
року позовну заяву інспекції з питань
захисту прав споживачів в Одеській
області в інтересах ОСОБА_3 було
залишено без руху та надано строк для
усунення недоліків - протягом п'яти
днів з дня отримання ухвали суду.

В ухвалі суд як на недоліки вказав на
те, що позовна заява Інспекції з питань
захисту прав споживачів в Одеській
області в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про захист прав споживачів не
відповідає вимогам ст. 119 ЦПК
України, а саме: інспекція з питань
захисту прав споживачів в Одеській
області не надала докази, які б
підтверджували наявність причин, що
унеможливлювали самостійне звернення
ОСОБА_3 до суду для захисту своїх прав
та інтересів.

Визнаючи неподаною та повертаючи
позовну заяву на підставі
ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суд першої
інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, вказував, що у наданий
судом строк недоліки позовної заяви
усунуті не були.

Проте з такими висновками судів
погодитися не можна.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124
Конституції України, ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в установленому
законом порядку звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, у межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 ЦПК України у
випадках, встановлених законом,
Уповноважений Верховної Ради України з
прав людини, органи державної влади,
органи місцевого самоврядування,
фізичні та юридичні особи можуть
звертатися до суду із заявами про
захист прав, свобод та інтересів інших
осіб, або державних чи суспільних
інтересів та брати участь у цих
справах. При цьому Уповноважений
Верховної Ради України з прав людини,
органи державної влади, органи
місцевого самоврядування повинні
надати суду документи, які
підтверджують наявність поважних
причин, що унеможливлюють самостійне
звернення цих осіб до суду для захисту
своїх прав, свобод та інтересів.

У ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 12 червня 2009 року № 2 «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» передбачено, що у випадках,
установлених законом, до суду можуть
звертатися органи та особи, яким
надано право захищати права, свободи
та інтереси інших осіб або державні чи
суспільні інтереси та брати участь у
цих справах.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про захист прав споживачів»
спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади у сфері захисту
прав споживачів та його територіальні
органи в областях, містах Києві та
Севастополі, а на території Автономної
Республіки Крим - орган виконавчої
влади Автономної Республіки Крим у
сфері захисту прав споживачів
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право
подавати до суду позови щодо захисту
прав споживачів.

Відповідно до п. 1 положення про
інспекцію з питань захисту прав
споживачів в Одеській області,
затвердженого Головою Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів 29 листопада 2011 року,
інспекція з питань захисту прав
споживачів в Одеській області є
територіальним органом Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів.

Згідно з п. 6.1.11 цього положення
інспекція з питань захисту прав
споживачів в Одеській області має
право подавати до суду позови щодо
захисту прав споживачів.

Згідно з абз. 4 п. 1 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14.06.2012 року № 10 «Про судову
практику розгляду цивільних справ у
касаційному порядку» під неможливістю
громадянина самостійно здійснювати
представництво своїх інтересів слід
розуміти не лише подання відповідної
заяви (про участь у справі), а й надання
інших документів, які підтверджують
неспроможність громадянина через свій
фізичний чи матеріальний стан, похилий
вік або з інших поважних причин
здійснювати захист його порушених,
невизнаних чи оспорюваних прав, свобод
чи інтересів.

Звертаючись до суду з позовом,
інспекція з питань захисту прав
споживачів в Одеській області
зазначала, що ОСОБА_3 є особою похилого
віку, пенсіонеркою, за своїм фахом не є
юристом та не має можливості на
отримання юридичної допомоги і на
підтвердження зазначених обставин
надала відповідні докази.

Враховуючи вказане, суди не надали
належної оцінки тому, що інспекція з
питань захисту прав споживачів в
Одеській області мала права звертатися
до суду з позовом в інтересах ОСОБА_3,
яка самостійно не мала можливості
звернутися до суду з позовом щодо
захисту своїх прав, що підтверджується
відповідними доказами.

Суд зобов'язаний розглядати справу в
межах заявлених позовних вимог і
відмова у прийнятті позову є відмовою в
судовому захисті та порушенням вимог
ст. 6 Європейської Конвенції з прав
людини та основоположних свобод щодо
доступу до правосуддя.

Також суди першої та апеляційної
інстанцій не дали належної оцінки
доводам інспекції з питань захисту
прав споживачів в Одеській області в
інтересах ОСОБА_3 з точки зору
дотримання права заявника на доступ до
правосуддя, проголошеного ст. 55
Конституції України.

Оскільки судом першої інстанції не
дотримано вимог чинного цивільного
процесуального закону, а апеляційним
судом вказані помилки не виправлено, то
ухвали судів першої та апеляційної
інстанції належить скасувати, а справу
передати до суду першої інстанції для
вирішення питання про відкриття
провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 344, 345, 349 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Інспекції з питань
захисту прав споживачів в Одеській
області в інтересах ОСОБА_3
задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м.
Одеси від 20 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 20 лютого 2014 року
скасувати, справу передати до суду
першої інстанції для вирішення питання
про відкриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді:
В.М. Коротун

О.В. Попович

О.В. Cтупак

С.П. Штелик