ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року м.
Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Червинської М.Є.,

Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором за касаційною
скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» на рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14 січня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ТОВ «ОТП Факторинг»
звернулося до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що згідно з умовами
договору купівлі-продажу кредитного
портфелю від 12 листопада 2010 року та 27
січня 2012 року, ПАТ «ОТП
Банк» відступило, а позивач прийняв
право вимоги за кредитним договором №
ML-308/161/2008 від 23 липня 2008 року та
кредитним договором № 308/582/08/1
від 23 липня 2008 року, які були укладені
між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 23 липня між
банком та ОСОБА_4 було укладено договір
поруки, відповідно до умов якого
поручитель зобов'язалася нести
солідарну відповідальність перед
банком за виконання в повному обсязі
зобов'язань позичальника за кредитним
договором № ML-308/161/2008 від 23
липня 2008 року. Разом із договорами
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 12 листопада 2010 року та 27 січня 2012
року були укладені договори комісії
від 12 листопада 2010 року та 27 січня 2012
року відповідно до умов яких,
комісіонер ПАТ «ОТП Банк» прийняв
зобов'язання приймати платежі за
кредитними договорами від
боржників/поручителів у національній
та іноземній валюті. У разі отримання
платежів від боржників/поручителів за
кредитними договорами у іноземній
валюті, - конвертувати за поточним
офіційним курсом в українській гривні
та тільки після цього перераховувати
їх на користь комітента - ТОВ «ОТП
Факторинг Україна». Ураховуючи, що
відповідачі не виконують своїх
зобов'язань стосовно повернення
кредиту, у зв'язку із чим станом на 17
січня 2013 року загальна
заборгованість відповідачів за
кредитними договорами перед ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» складає 1 533 536 грн. 23
коп., з яких солідарна заборгованість
відповідачів за кредитним договором №
ML-308/161/2008 від 23 липня 2008 року в
розмірі 1 531 318 грн. 77 коп. Заборгованість
ОСОБА_3 за кредитним
договором № 308/582/08/1 від 23 липня 2008 року
становить 2 217 грн. 46 коп. З урахуванням
викладеного позивач просив суд
задовольнити позов та стягнути
кредитну заборгованість з
відповідачів.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 4
жовтня 2013 року позов ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на користь ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» суму боргу за
кредитним договором
№ ML-308/161/2008 від 23 липня 2008 року в розмірі
1 531 318 грн. 77 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
суму боргу за кредитним договором №
308/582/08/1 від 23 липня 2008 року в розмірі
2 217 грн. 46 коп. Вирішено питання
про судовий збір.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14 січня
2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» просить скасувати рішення
апеляційного суду, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, виходив із того, що оскільки
зобов'язання за кредитними договором
належним чином не виконані, то кредитні
кошти підлягають стягнення з
відповідачів на користь позивача, так
як останній є новим кредитором за
кредитними зобов'язаннями
відповідачів.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
місцевого суду та ухвалюючи нове
рішення про відмову в позові в цілому,
виходив із того, що позивачем не
доведено того, що до нього перейшло
право вимоги за кредитним договором
№ 308/582/08/1 від 23 липня 2008
року.

Проте з такими висновками апеляційного
суду погодитись не можна.

Судом установлено, що кредитний
договір № ML-308/161/2008 від 23
липня 2008 року та кредитний договір №
308/582/08/1 від 23 липня 2008 року було
укладено між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3
на суму, строк та на умовах,
передбачених договорами.

Також 23 липня 2008 року між банком та
ОСОБА_4 було укладено договір поруки,
відповідно до умов якого поручитель
зобов'язалася нести солідарну
відповідальність перед банком за
виконання в повному обсязі зобов'язань
позичальника за кредитним договором №
ML-308/161/2008 від 23 липня 2008 року.

Відповідачі належним чином умови
кредитних договорів не виконували
унаслідок чого в останніх утворилась
заборгованість, яка станом на 17 січня
2013 року загальна заборгованість
відповідачів за кредитними договорами
перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
складає 1 533 536 грн. 23 коп., з яких
солідарна заборгованість відповідачів
за кредитним договором № ML-308/161/2008 від
23 липня 2008 року в розмірі 1 531 318
грн. 77 коп. Заборгованість
ОСОБА_3 за кредитним договором № 308/582/08/1
від 23 липня 2008 року становить 2 217 грн. 46
коп.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і у
встановлений термін; відповідно до
умов договору та вимог чинного
законодавства. Порушенням зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України обов'язком
позичальника за кредитним договором є,
зокрема, порушення кредиту та сплата
відсотків за користування ним.

Відповідно до ст. 629, 638 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України
поручитель відповідає перед
кредитором за виконання боржником його
обов'язку, а у випадку такого обов'язку
боржник та поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники.

Звертаючись до суду з указаним позовом,
позивач указував на те, що згідно з
умовами договору купівлі-продажу
кредитного портфелю від 12
листопада 2010 року та 27 січня 2012 року,
ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» прийняло право
вимоги за кредитним договором №
ML-308/161/2008 від 23 липня 2008 року та
кредитним договором № 308/582/08/1 від 23
липня 2008 року, які були укладені між ЗАТ
«ОТП Банк» та ОСОБА_3, а також за
договором поруки № SR 308/161/2008 від
23 липня 2008 року, який був укладений
між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 (а.с. 46-56).

Відповідно до ст.. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги),
згідно зі ст. 514 вказаного Кодексу до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав.

Таким чином, до позивача перейшли всі
права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги
до відповідачів за кредитними
договорами та договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд
сприяє всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Апеляційний суд вирішуючи спір, у
своєму рішенні зазначив лише про
відсутність в матеріалах справи
договору купівлі-продажу кредитного
портфелю з відповідними додатками від
27 січня 2012 року в якому містяться
відомості про відступлення права
вимоги лише по кредитному договору №
308/582/08/1 про кредитування поточного
рахунку (овердрафт) від 23 липня 2008 року,
при цьому відмовивши відразу і по
солідарним зобов'язанням боржників за
кредитним договором № ML-308/161/2008 від 23
липня 2008 року та договором поруки
відповідно.

Отже, апеляційний суд, у порушення норм
ст. ст. 212-214, 316 ЦПК України відмовив в
позові по двом різним кредитним
зобов'язанням за умови відсутності в
матеріалах справи документу, в якому
мова йдеться лише по одному кредитному
зобов'язанню з двох. У рішенні
апеляційного відсутні причини,
підстави та мотиви відмови у
задоволенні позову про стягнення боргу
з солідарних боржників за кредитним
договором № ML-308/161/2008 від 23 липня 2008
року та договором поруки, який було
укладено на забезпечення вказаного
зобов'язання, вимоги за яким перейшли
до позивача на підставі договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 12 листопада 2012 року (який міститься
в матеріалах справи).

Разом із тим, апеляційний суд не
звернув уваги на те, що матеріали
справи містять відомості про те, що до
позивача перейшло право вимоги за
кредитним договором № 308/582/08/1 від 23
липня 2008 року на підставі договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 27 січня 2012 року (а.с. 57-58), яким судом
не надана оцінка у відповідності із ст.
212 ЦПК України. Крім того, апеляційний
суд не перевірив доводи позивача про
неможливість надати суду оригінали
документів, в яких містяться відомості
про відступлення права вимоги по
кредитному договору № 308/582/08/1 про
кредитування поточного рахунку
(овердрафт) від 23 липня 2008 року,
оскільки вказані документи містять
банківську таємницю щодо фінансового
стану не тільки боржників.

Такими чином, апеляційним судом
допущено порушення норм
процесуального права, що відповідно до
ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для
скасування судового рішення і
направлення справи на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«ОТП Факторинг Україна»
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14 січня
2014 року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник Судді:Б.І.
Гулько А.О. Лесько М.Є. Червинська В.А.
Черненко