АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 211/6741/13-ц 22-ц/774/992/К/14
Справа №211/6741/13-ц
Провадження 22ц/774/992/к/14
суддя Папарига В.А.
Категорія - 53 ( ІІІ )
Суддя-доповідач - Остапенко
РІШЕННЯ

Іменем України

28 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді -
Остапенко В.О.,

суддів - Митрофанової
Л.В., Савіної Г.О.

при секретарі -
Кузьміній Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі
цивільну справу за апеляційною
скаргою представника позивача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 на рішення Довгинцівського
районного суду м. Кривого Рогу від 20
березня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний
комбінат» про стягнення заробітної
плати за період затримки по день
фактичного розрахунку та зобовязання
вчинити дії.

Особи, що беруть участь у розгляді
справи:

позивач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_3;

представник відповідача Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» - Майтак Ігор
Валерійович.

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
(надалі - ПАТ «Кривбасзалізрудком») про
стягнення зарообітної плати,
посилаючись на те, що рішенням
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу від 30.10.2012 року з
відповідача на користь позивача
стягнуто середній заробіток за час
вимушеного прогулу за період з 25.01.2012
року по 28.03.2012 року у сумі 11 877 грн. та
моральну шкоду у розмірі 2 000 грн.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення
в частині стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу за
один місяць в сумі 5763, 14 грн. допущено до
негайного виконання.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 20.12.2012
року рішення Довгинцівського
районного суду від 30.10.2012 року
скасовано та ухвалено нове рішення про
відмову ОСОБА_2 в задоволенні позовних
вимог.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15.05.2013 року
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 20.12.2012
року скасовано рішення
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу від 30.10.2012 року залишено
без змін.

23 вересня 2013 року з позивачем було
здійснено повний розрахунок та
перераховано йому на банківський
рахунок 8124 грн.

Однак позивач вважає, що відповідач
повинен був повністю розрахуватись з
ним 18 квітня 2012 року в день його
звільнення з ПАТ «Кривбасзалізрудком».

В зв'язку з цим після уточнення
позовних вимог позивач просив суд
стягнути з відповідача на його користь
середню заробітну плату за період з 19
квітня 2012 року по 23 вересня 2013 року в
сумі 95 285 грн. 25 коп. Зобов'язати
відповідача здійснити нарахування та
виплату податку на доходи фізичних
осіб та єдиного соціального внеску по
заробітній платі, виплачені ОСОБА_2 за
період часу з 25.01.2012 року по 28.03.2012 року
та за період часу з 19.04.2012 року по 23.09.2013
року, зобов'язати відповідача надати
позивачу довідку про заробітну плату
за жовтень, листопад, грудень 2011 року та
за весь 2012 рік із зазначенням
заробітної плати позивіача.

Рішенням Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 20 березня 2014
року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Судом не взято до уваги, що ОСОБА_2
Було звільнено за власним бажанням 18
квітня 2012 року, а кінцевий розрахунок
по оплаті праці відповідач здійснив
лише 23 вересня 2013 року, чим порушив
вимоги ст. 116 КЗпП України.

Суд помилково дійшов висновку про
відсутність вини відповідача у
затримці кінцевого розрахунку по
заробітній платі, та не взяв до уваги,
що рішення ВССУ вступило в законну силу
15.05.2013 року, а тому суд мав застосувати
наслідки ч.2 ст. 117КЗпП України та
виплатити позивачу середній заробіток
за весь час затримки кінцевого
розрахунку.

Крім того судом не враховано, що
середній заробіток за час прогулу у
період з 25.01.2012 року по 28.03.2012 року є
заробітною платою і відповідно до ст. 168
ПК України, підлягає оподаткуванню
податком на доходи фізичних осіб і
нарахуванню та сплаті Єдиного
соціального внеску, чим порушив право
позивача на належне нарахування
пенсії, яка формується із страхових
внесків роботодавців.

В запереченнях на апеляційну скаргу
представник відповідача ПАТ
«Кривбасзалізрудком» просить
відхилити апеляційну скаргу позивача,
як необґрунтовану, та залишити рішення
суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених позовних вимог, доводів
апеляційної скарги та заперечень ПАТ
«Кривбасзалізрудком» колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2.
працював на ПАТ «Кривбасзалізрудком»
18.04.2012 року його було звільнено з роботи
на підставі ст. 38 КЗпП України. (а.с. 9).

Рішенням Довгинцівського
районного суду м. Кривого Рогу від
30.10.2012 року з відповідача на користь
позивача стягнуто середній заробіток
за час вимушеного прогулу за період з
25.01.2012 року по 28.03.2012 року у сумі 11 877 грн.
та моральну шкоду у розмірі 2 000 грн.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення
в частині стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу за
один місяць в сумі 5763, 14 грн. допущено до
негайного виконання.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 20.12.2012
року рішення Довгинцівського
районного суду від 30.10.2012 року
скасовано та ухвалено нове рішення про
відмову ОСОБА_2 в задоволенні позовних
вимог.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15.05.2013 року
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 20.12.2012
року скасовано рішення
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу від 30.10.2012 року залишено
без змін.

23 вересня 2013 року з позивачем було
здійснено повний розрахунок та
перераховано йому на банківський
рахунок 8124 грн.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з відсутності вини відповідача
у затримці виплати позивачу ОСОБА_2
зазначених коштів, в зв'язку з
розглядом справи в судах апеляційної
та касаційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
свідчить про неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
та порушення судом норм матеріального
права з огляду на наступне.

Згідно ст. 43 Конституції України право
на своєчасне одержання винагороди за
працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в
разі несплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
визначені в ст.116 КЗпП України, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Згідно ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явленим
звільнення працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Рішенням Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 30.10.2012 року з
відповідача на користь позивача
стягнуто середній заробіток за час
вимушеного прогулу за період з 25.01.2012
року по 28.03.2012 року у сумі 11 877 грн. та
моральну шкоду у розмірі 2 000 грн., які
виплачено позивачу лише 23.09.2013 року.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року,
установивши при розгляді справи про
стягнення заробітної плати у зв'язку
із затримкою розрахунку при
звільненні, що працівникові не були
виплачені належні йому від
підприємства, установи, організації
суми в день звільнення, коли ж він у
цей день не був на роботі, - наступного
дня після пред'явлення ним
роботодавцеві вимог про розрахунок,
суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на
користь працівника середній заробіток
за весь період затримки розрахунку, а
при непроведенні його до розгляду
справи - по день постановлення
рішення, якщо роботодавець не доведе
відсутності в цьому своєї вини. Сама по
собі відсутність коштів у роботодавця
не виключає його відповідальності

Таким чином, аналіз зазначених норм
наведених норм матеріального права
дають підстави для висновку, що
передбачений ч.1 ст. 117 КЗпП України
обов'язок роботодавця щодо виплати
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні настає за
умови невиплати з його вини належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 КЗпП України, при
цьому визначальними є такі юридично
значимі обставини, як невиплата
належних працівникові сум при
звільненні та факт проведення з ним
остаточного розрахунку.

Отже, непроведения з вини власника
або уповноваженого ним органу
розрахунку з працівником у зазначені
строки є підставою для
відповідальності, передбаченої
статтею 117 Кодексу, тобто виплати
працівникові його середнього
заробітку за весь час затримки по день
фактичного розрахунку. Після ухвалення
судового рішення про стягнення
заборгованості із заробітної плати
роботодавець не звільняється від
відповідальності, передбаченої
статтею 117 КЗпП України, а саме виплати
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні, тобто за
весь період невиплати власником або
уповноваженим ним органом належних
працівникові при звільненні сум.

Відповідно до абз. 3 п.2 Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року
(далі - Порядок), середньомісячна
заробітна плата визначається за
загальними правилами обчислення
середнього заробітку, виходячи з
виплат за останні два календарні
місяці, що передують події, якою
пов'язана відповідна виплата.

Згідно п. 5 Порядку нарахування виплат
у випадку збереження середньої
заробітної плати провадиться виходячи
з розміру середньоденної заробітної
плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із
середньої заробітної плати за останні
два місяці роботи провадяться шляхом
множення середньоденного (годинного)
заробітку на число робочих днів/годин,
у випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період. У разі коли середня
місячна заробітна плата визначена
законодавством як розрахункова
величина для нарахування виплат і
допомоги, вона обчислюється шляхом
множення середньоденної заробітної
плати на середньомісячне число робочих
днів у розрахунковому періоді (п. 8
Порядку).

Відповідно до довідки про середню
заробітну плату, видану 26.05.2014 року ПАТ
«Кривбасзалізрудком» середньоденна
заробітна плата відповідного
працівника за професією прохідник 4
розряду проходки ш. «Родіна»
становить 251 грн. 74 коп. В судовому
засіданні в суді апеляційної
інстанції позивач та його представник
погодились з даним розміром
середньоденної заробітної плати.

За таких обставин, з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
середній заробіток за весь час
затримки розрахунку по день розгляду
справи, тобто з 19.04.2012р. по 23.09.2013р.. який
складає 89 619, 44 гривні (251, 74 гривень
(середньоденний заробіток) х 356 дні
затримки розрахунку = 89 619, 44 гривні).

Таким чином, рішення суду в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до ПАТ «Кривбасзалізрудком»
про стягнення середнього заробітку за
затримку розрахунку при звільненні
підлягає скасуванню на підставі п.1,4 ч.1
ст.309 ЦПК України в зв`язку з порушенням
судом норм матеріального права та
неповного з'ясування обставин справи,
та ухваленням в цій частині нового
рішення про часткове задоволення
позовних вимог та стягнення з
відповідача на користь ОСОБА_2
середнього заробітку за затримку
розрахунку при звільненні за період з
19.04.2012р. по 23.09.2013р.. який становить 89 619,
44 гривень, без утримання прибуткового
податку та інших обов'язкових платежів.

В іншій частині рішення суду
відповідає нормам матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги що
підлягає оподаткуванню податком на
доходи фізичних осіб і нарахуванню та
сплаті Єдиного соціального внеску, чим
порушено право позивача на належне
нарахування пенсії, яка формується із
страхових внесків роботодавців.
Колегія суддів до уваги не бере,
оскільки виплата середньої заробітної
плати за вказаний період здійснювалась
відповідачем за рішенням суду, в той
час коли трудові відносини були уже
припинені.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1,4 ч.1 ст.309, ст.ст.
314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 20 березня 2014
року в частині відмови в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» про стягнення
заробітної плати за період затримки по
день фактичного розрахунку скасувати
та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» про стягнення
заробітної плати за період затримки по
день фактичного розрахунку
задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний
комбінат» на користь ОСОБА_2 середній
заробіток за затримку розрахунку при
звільненні за період з 19.04.2012 року по
23.09.2013 року у розмірі 89 619, 44 гривень без
утримання прибуткового податку та
інших обов'язкових платежів.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з моменту набрання ним законної
сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підпис)