Волноваський районний суд
29 грудня 2014 року м.
Волноваський районний суд Донецької
головуючого судді
при секретарі судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Волноваського
районного суду Донецької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
19.12.2014 року позивач звернулася до суду з
позовом до відповідача з вимогою про
розірвання шлюбу, який було
зареєстровано між ними 12.12.1998 року
Кіровським відділом реєстрації актів
громадянського стану м. Донецька,
актовий запис № 730. В позовній заяві
зазначила, що від спільного шлюбу
неповнолітніх дітей не мають, однак
відповідач через органи РАГСу не бажає
розірвати шлюб. Спільне життя з
відповідачем не склалося через втрату
любові та взаємоповаги, що призвело до
припинення сімейних стосунків. Вважає
неможливим збереження сім'ї, а подальше
спільне життя з відповідачем буде
суперечити її інтересам.
Позивач в судове засідання не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи без її присутності. На позовних
вимогах наполягала, проти винесення
заочного рішення не заперечувала (а.с.
Виходячи з наведеного, а також положень
частини 2 статті 158 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України), суд вважає, що рішення у
справі можливо постановити при
проведенні судового засідання за
відсутності позивача.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про час і місце його
проведення повідомлялася належним
чином, причини своєї неявки судові не
повідомив, клопотань про відкладення
розгляду справи або про розгляд справи
без його участі не заявив, тому суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням
статті 224 ЦПК України.
У відповідності до вимог частини 2
статті 197 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось через неявку у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі.
Суд, з'ясувавши позицію позивача у
справі, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, надавши їм оцінку,
вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до положень статті 10 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 11 ЦПК України
встановлено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі..
Судом встановлені наступні обставини
у справі та відповідні їм
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено
12.12.1998 року, який зареєстровано
Кіровським відділом реєстрації актів
громадянського стану м. Донецька,
актовий запис № 730 (а.с. 6)
Від даного шлюбу сторони неповнолітніх
З матеріалів справи вбачається, що
подружні відносини між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 фактично припинилися в 2008 року з
причини непорозуміння. З'ясовано, що
подружжям втрачено почуття любові і
поваги один до одного. На даний час
сторони не намагаються зберегти сім'ю.
Спору про поділ спільного майна
подружжя між сторонами на час розгляду
даної справи немає.
Згідно положень статті 111 Сімейного
кодексу України (далі - СК України) суд
вживає заходів щодо примирення
подружжя, якщо це не суперечить
моральним засадам суспільства.
Клопотань від сторін про надання їм
строку для примирення, не надходило.
За такої сукупності обставин у справі
суд дійшов висновку про те, що причини,
які спонукали позивача ОСОБА_1 на
розірвання шлюбу, є обґрунтованими,
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу між ними є неможливим,
воно суперечить інтересам подружжя.
Відповідно до статті 24 СК України, шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно положень частини 2 статті 112 СК
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно положень статті 113 СК України
особа, яка змінила своє прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.
В позовній заяві позивач просила
залишити їй прізвище «ОСОБА_1».
Питання про розподіл судових витрат
позивачем не порушено.
Керуючись статтями 24, 110-113 СК України,
статтями 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд -
Розірвати шлюб між ОСОБА_2, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в селі
Гижли, Халларського району,
Азербайджану та ОСОБА_1, яка народилася
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Кирилівка
Волноваського району Донецької
області, зареєстрований 12.12.1998 року
Кіровським відділом реєстрації актів
громадянського стану м. Донецька,
актовий запис № 730.
Після розірвання шлюбу прізвище
позивача залишити «ОСОБА_1».
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив - Волноваським
районним судом Донецької області, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції - Волноваський
районний суд Донецької області шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10-денного строку з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду відповідно до частини 1
статті 223 ЦПК України набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: В.І.
Аксьоненко

29.12.2014