Справа
Провадження 2/165/790/14
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської
області в складі :

головуючого судді
Галушки О.Г.,

при секретарі
Дячук С.Л.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Нововолинську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про втрату
права на користування житловим
приміщенням,-

встановив:

28 листопада 2014 року ОСОБА_1
звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3
про визнання його таким, що втратив
право на користування житловим
приміщенням.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що їй
на праві приватної власності належить
квартира АДРЕСА_2 у м. Нововолинську
Волинської області, про що свідчить
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно від 18.02.1995 року та витяг
КП «Волинське обласне бюро технічної
інвентаризації» про реєстрацію права
власності на нерухоме майно №22172837 від
16.03.2009 року. У вказаній квартирі
зареєстрований і фактично проживає її
чоловік ОСОБА_4 та крім того,
зареєстрований її син - відповідач
ОСОБА_3 Проте, починаючи з 2005 року
відповідач не проживає за місцем
реєстрації без поважних причин. Він
добровільно залишив спірну квартиру,
забрав все своє майно і особисті речі,
та віддавши ключ від вхідних дверей,
перейшов проживати до своєї
співмешканки, з якою мають спільну
дитину. Ніяких перешкод у користуванні
житлом йому ніхто не чинив. З 2005 року
відповідач не виконував обов'язків з
утримання житла, у зв'язку з чим
вимушена нести зайві витрати по оплаті
комунальних послуг. Оскільки
реєстрація відповідача в спірній
квартирі є перешкодою у вільному
розпорядженні нею своєю власністю, а
добровільно він знятись з реєстрації
не бажає, тому просить постановити
рішення, яким визнати ОСОБА_3 таким, що
втратив право користування квартирою
АДРЕСА_2 у м.Нововолинську Волинської
області.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та
пояснила, що відповідач ОСОБА_3 у 2005
році забрав із спірної квартири всі
свої особисті речі і з цього часу не
проживає за місцем реєстрації за
адресою: АДРЕСА_2, не виконуючи
обов'язків з утримання житла, а тому
вона змушена нести зайві витрати по
оплаті комунальних послуг. При цьому
пояснила, що жодних перешкод у
користуванні житлом відповідачу ніхто
не чинив. Просить визнати ОСОБА_3 таким,
що втратив право користування житловим
приміщенням, не заперечує щодо
заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явився, будучи
повідомленим про час і місце розгляду
справи належним чином, причину неявки
в судове засідання не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України
у разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки або
якщо зазначені ним причини визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача, суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_5 пояснив, що проживає по
сусідству із позивачем ОСОБА_1, знає їх
сім'ю, те що її син раніше проживав в
спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_2,
проте з 2005 року він, забравши власні
речі, виїхав із помешкання. Зазначив, що
ніяких перешкод у користуванні житлом
відповідачу ніхто не чинив.

Свідок ОСОБА_6 в судовому
засіданні пояснив, що був головою
житлово-будівельного кооперативу
«Юність», до якого належить будинок
АДРЕСА_2 проживає позивач ОСОБА_1 До 2005
року разом із позивачем у спірній
квартирі проживав її син - відповідач
ОСОБА_3, а потім він переїхав в іншу
квартиру і з цього часу фактично за
вказаною адресою не проживає та не
користується цим житлом. Йому не
відомо, щоб хтось чинив перешкоди
відповідачу у користуванні спірною
квартирою.

Заслухавши пояснення позивача,
показання свідків, дослідивши письмові
докази, суд прийшов до висновку, що
позов є підставним і підлягає до
задоволення в зв'язку з наступним.

З копії свідоцтва про право
власності на нерухоме майно слідує, що
квартира АДРЕСА_2 належить на праві
приватної власності ОСОБА_1 (а.с.3).

Згідно довідки про склад сім'ї,
виданої житлово-будівельним
кооперативом «Юність», відповідач
ОСОБА_3 зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2 (а.с.7).

Як вбачається із акту від 26.11.2014
року, складеного працівниками ЖБК
«Юність», відповідач ОСОБА_3 за місцем
реєстрації: АДРЕСА_2 не проживає з 2005
року (а.с.8).

Із повідомлення начальника
Нововолинського МВ УМВС України у
Волинській області від 26.11.2014 року №6102
вбачається, що гр.ОСОБА_3 не звертався
до правоохоронних органів із заявою
про перешкоджання йому в користуванні
житлом за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.10).

У відповідності до ст. 317 ЦК
України, власнику належать права
володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Згідно ст.319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним та
власником житла або законом.

Відповідно до ст.150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності квартиру, користуються нею
для особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатись цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

В судовому засіданні встановлено,
що відповідач ОСОБА_3 не проживає за
місцем реєстрації - в квартирі АДРЕСА_2
і не користується житловою квартирою
без поважних причин понад один рік.

Таким чином, суд вважає докази
надані позивачем на підтвердження
заявлених вимог переконливими, і
приходить до висновку, що відповідач
ОСОБА_3 без поважних причин, понад один
рік не проживає в квартирі АДРЕСА_2, а
тому втратив право користування цим
жилим приміщенням.

Понесені позивачем витрати по
оплаті судового збору в розмірі 243,60
грн. залишити за нею у зв'язку з
поданням про це письмової заяви.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 224-226
ЦПК України, на підставі ст.ст.316-319, 321,
ч.2 ст.405 ЦК України, ст.150, 158 ЖК України,
суд,-

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив
право користування квартирою АДРЕСА_2

Витрати, понесені позивачем
ОСОБА_1 по оплаті судового збору в
розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.,
залишити за нею.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення до
апеляційного суду Волинської області
через Нововолинський міський суд.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя
О.Г. Галушка