Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/422/14-ц

28 травня 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області

в складі головуючої - судді
Безбородько В.А.

секретаря: Дмитрук
С.І.

позивача: ОСОБА_1

представник позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні приміщенням та виселення
,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом в суд до
ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні приміщенням та виселення.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав, суду пояснив,
що йому на праві власності належить
домоволодіння АДРЕСА_1. В належному
йому будинку зареєстрований і проживає
його син відповідач ОСОБА_3

26.12.2012 року Надвірнянський районний
суд затвердив мирову угоду між ним та
відповідачем, згідно якої
домоволодіння АДРЕСА_1 розподілена на 2
окремі будинковолодіння з реєстрацією
в Зеленській сільській раді окремого
по господарського номера відповідачу.

Відповідно до мирової угоди
відповідач зобов»язався провести
ремонт в наданому приміщенні під
літерою «Г» та на протязі року
звільнити займане ним приміщення під
літерою «А».

Однак в кінці грудня 2013 року термін
передбачений мировою угодою пройшов, а
відповідач не виконує умови угоди,
затвердженої судом, добровільно не
бажає переселятися у приміщення, яке
після укладення мирової угоди є його
власністю.

Просить суд постановити рішення,
яким зобов»язати відповідача усунути
перешкоди в користуванні житлом та
виселити його із займаного ним
приміщення в домоволодінні АДРЕСА_1 під
літерою А в приміщення під літерою Г.

Відповідач позов не визнав, суду
пояснив, що він від народження
проживає та зареєстрований в спірному
домоволодінні. З ним проживають також
його дружина та троє дітей. ІНФОРМАЦІЯ_2
померла його мати, а батько оформив
право власності незаконно на себе. Він
звернувся до Надвірнянського
районного суду з позовом про визнання
рішення сільської ради незаконним та
свідоцтва про право приватної
власності на нерухоме майно недійсним.
Між ним та позивачем була укладена
мирова угода, яку затвердив суд, згідно
якої йому виділено на праві власності
літню кухню, стодолу та стайню.
Зобов»язання про виселення з будинку
ухвалою суду не передбачено, він не
чинить ніяких перешкод позивачу у
користуванні майном.

Просить постановити рішення, яким в
позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін ,
вивчивши матеріали справи, прийшов до
висновку, що позов до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

ОСОБА_3 являється сином ОСОБА_1 та з
народження проживає та зареєстрований
в будинку АДРЕСА_1

Рішенням Зеленської сільської ради
від 23.03.1994 року ОСОБА_3 неправомірно був
знятий з реєстрації, рішенням
Надвірнянського районного суду від
14.02.2012 року дії Зеленської сільської
ради визнано неправомірними та
зобов»язано сільську раду
зареєструвати відповідача по місцю
проживання в домоволодінні в АДРЕСА_1.

Згідно ст.. 64 ЖК України, до членів
сім"ї наймача належать дружина наймача,
їх діти і батьки. Членами сім"ї наймача
може бути визнано й інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

У відповідності до ст.. 156 ЖК до членів
сім"ї власника будинку належать особи,
зазначені в ст.. 64 ЖК України.
Припинення сімейних відносин з
власником будинку не позбавляє їх
права користування займаним
приміщенням.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві
власності належало домоволодіння
АДРЕСА_1.

В даному будинку зареєстрований і
проживає його син - відповідач по
справі, разом з сім»єю.

26.12.2012 року Надвірнянський районний
суд , Івано-Франківської області
затвердив мирову угоду між позивачем
та відповідачем, згідно якої
домоволодіння АДРЕСА_1 розподілена на 2
окремі будинковолодіння з реєстрацією
в Зеленській сільській раді окремого
погосподарського номера відповідачу.

За ОСОБА_3 визнається право власності
на приміщення: літню кухню-літера Г,
загальною площею 26,5 кв.м., стодолу -
літераД загальною площею 26,5 кв.м.,
стайню - літераЖ загальною площею 28,7
кв.м. та колонку - летера 2.

Решта майно залишається власністю
ОСОБА_1

Відповідно до мирової угоди
відповідач зобов»язався провести
ремонт в наданому приміщенні під
літерою «Г».

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_3
частково набув право власності на
домоволодіння, яке знаходиться в
с.Черник присілок Зелениця-Верхня,
Надвірнянського району,
Івано-Франківської області, тому що
згідно чинного житлового
законодавства особі при визнанні
права власності у домоволодінні не
може бути виділено тільки господарські
споруди та будівлі.

Оскільки ОСОБА_3 визнаний
співвласником спірного майна, то
підстав для виселення його немає.

Згідно ст.. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ст..109 ЖК України
виселення із займаного приміщення
допускається з підстав, установлених
законом. Виселення проводиться у
добровільному або судовому порядку.

Відповідно до ст. 47 Конституції
України кожен має право на житло. Ніхто
не може бути примусово позбавлений
житла інакше як на підставі закону за
рішенням суду.

Позивачем також не доведено суду, що
відповідач чинить йому перешкоди у
користуванні житлом.

Враховуючи вищенаведене , суд
дослідивши всі зібрані докази по
справі прийшов до переконання , що
позов до задоволення не підлягає .

Особа може бути виселена з будинку
без надання іншого жилого приміщення
лише з підстав, передбачених законом.

На підставі ст.47 Конституції України,
ст. 64, 321 ЦК України, ст.109,156 ЖК України,
керуючись ст.209, 213-215, 224, 225 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні
приміщенням та виселення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Надвірнянський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Безбородько В.А.

Повний текст рішення виготовлено
02.06.2014 року