АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1092/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : Скляренко В. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
Подорога В. М. РІШЕННЯ
07 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоПодорога В. М.
суддівДемченко В. А. , Василенко Л. І. при
секретаріБражнюк О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення
Придніпровського районного суду міста
Черкаси від 05 березня 2014 року в справі
за позовом ОСОБА_6 до Комунального
підприємства «Придніпровська служба
утримання будинків» Черкаської
міської ради, третя особа ОСОБА_7 про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої залиттям квартири,-
в с т а н о в и л а :
У серпні 2012 року ОСОБА_6 звернулась до
Придніпровського районного суду міста
Черкаси із вказаним позовом.
Свої позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що 27 липня 2012 року в житловому
приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, що
належить їй на праві власності, в її
відсутність було виявлено затоплення
стічними водами, які витекли з
каналізаційної системи житлового
будинку за вказаною адресою.
Одразу була викликана аварійна служба
та працівники КП «Придніпровська СУБ».
Після наполягань позивачки та її сина
працівниками СУБ були розпочаті роботи
по прочищенню каналізаційної системи.
В той же день нею було викликано
уповноважених представників
відповідача, проте лише 30 липня 2012 року
на місце аварії прибув уповноважений
представник КП «Придніпровська СУБ»
ОСОБА_8 для складення акту обстеження
приміщення, проте склав лише «чернетку
акту», в якій ним було зафіксовані не
всі наслідки аварії, фіксувати
зіпсований кухонний гарнітур та
зіпсовані дерев'яні плінтуса
Таким чином, 02 серпня 2012 року позивачу
вручено акт від 30 липня 2012 року, в якому
окрім ОСОБА_8, зазначено майстра ОСОБА_9,
який не був присутній при складенні
«чернетки» на місці аварії. Також в
акті не було зазначено даних про
зіпсовані меблі, а саме: зіпсований
кухонний гарнітур та зіпсовані
02 серпня 2012 року позивачка направила на
адресу КП «Придніпровська СУБ» вимогу
про відшкодування завданої шкоди,
проте відповідачем не було надано
відповіді та не відшкодована шкода.
Внаслідок неналежного виконання
відповідачем обов'язку з утримання
внутрішньої будинкової мережі
водовідведення в належному технічному
стані, що спричинило затоплення
стічними водами її квартири та
пошкодження майна, яке належить їй на
праві власності, їй завдано майнової
Просила стягнути з КП «Придніпровська
відшкодування шкоди майну.
Судові витрати покласти на КП
«Придніпровська СУБ».
Рішенням Придніпровського районного
суду міста Черкаси від 05 березня 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_6
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6
в своїй апеляційній скарзі посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просила його
скасувати та ухвалити нове, яким
повністю задовольнити її позовні
вимоги.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених в суді приходить до висновку
про те, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив із того, що 27 липня 2012
року в результаті порушення правил
користування каналізацією вище
розташованих квартир по стояку
АДРЕСА_1., сталося залиття квартири
НОМЕР_1 вказаного будинку, власником
якої, згідно технічного паспорту №
65-132-206, є позивачка ОСОБА_6 (а.с. 36).

Відповідно до висновку експерта за
результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи №
954/13-23 №2152/13-23 від 30 жовтня 2013 року,
розмір шкоди, завданої власнику
квартири АДРЕСА_2, в зв'язку з її
пошкодженнями, спричиненими залиттям в
межах будівельно-технічного
дослідження, визначена як вартість
відновлюваного ремонту, а саме 12110 грн.

Позивачці на підтвердження своїх вимог
про стягнення збитків, завданих їй
внаслідок затоплення квартири,
потрібно довести, що така шкода
відповідно до ст. 1166 ЦК України завдана
з вини відповідача, тобто надати суду
докази, які б свідчили про те, що шкода,
заподіяна відповідачем позивачеві,
містить всі її обов'язкові складові
елементи, а саме: протиправна
поведінка, настання шкоди, причинний
зв'язок між двома першими елементами та
вина.

З акту від 30 липня 2012 року, складеного
комісією КП «Придніпровська СУБ»
Черкаської міської ради, вбачається, що
27 липня 2012 року в будинку АДРЕСА_1
трапилося залиття, аварія на системі
водовідведення по стояку між кв. НОМЕР_1
та кв. НОМЕР_2, виникло засмічення
кухонного стояка каналізації, труби
ф-50. Внаслідок витікання води у
вищерозташованій кв. НОМЕР_2 із мийки, в
кухні сталося пошкодження приміщення
кухні кв. НОМЕР_1, а саме: на стелі
пошкоджені шпалери, загальною площею 9
кв. м.; на стіні частково пошкоджені
шпалери, площею 2 кв. м.; на підлозі
вздутий лінолеум площею 0,5 кв. м.

В акті зазначено, що причиною залиття,
аварії, що трапилась в системі
водовідведення є порушення правил
користування каналізацією вище
розташованих квартир по стояку
АДРЕСА_1.

Даним актом мешканцям житлових
будинків рекомендовано дотримуватись
правил експлуатації труб стояків
каналізації для уникнення аварійної
ситуації.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує, чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи; які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову суд першої
інстанції, виходив з того, що
відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
сторони не довели ті обставини, які б
достовірно свідчили про те, з чиєї саме
вини сталося залиття квартири.

Проте погодитись з такими висновками
суду не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27
березня 1992 року, «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що відповідно до
ЦК шкода, заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Таким чином деліктна відповідальність
за загальним правилом настає лише за
вини заподіювача шкоди. Причинний
зв'язок між протиправною поведінкою
особи та завданою шкодою є обов'язковою
умовою відповідальності, яка
передбачає, що шкода стала об'єктивним
наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Як встановлено судом першої інстанції
будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі
КП «Придніпровська СУБ» Черкаської
міської ради.

15 липня 2010 року між КП Придніпровська
СУБ» Черкаської міської ради та ТОВ
«Спецдревцентр» було укладено Договір
№2 на технічне обслуговування
внутрішньобудинкових інженерних
систем житлового фонду КП
«Придніпровська СУБ», відповідно до
умов якого Замовник (КП
«Придніпровська СУБ») передає на
технічне обслуговування, а Виконавець
(ТОВ «Спецдревцентр») приймає
внутрішньобудинкові інженерні системи
холодного та гарячого водопостачання,
водовідведення та теплопостачання
фонду замовника, від мережі розподілу
до внутрішньоквартирної мережі
споживача, для забезпечення їх
належного функціонування згідно
відповідних норм та правил (а.с. 21-22).

Відповідно до п. 1.2 вказаного договору
Виконавець зобов'язується виконувати
весь комплекс робіт з технічного
обслуговування та поточного ремонту
внутрішньобудинкових інженерних
систем згідно з вимогами
нормативно-правових актів у сфері
житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 3.4.1 вказаного Договору
Виконавець зобов'язувався здійснювати
технічне обслуговування внутрішньо
будинкових інженерних систем згідно з
нормативними документами в терміни,
передбачені узгодженими Замовником
графіками. Згідно графіка технічного
обслуговування внутрішньобудинкових
систем каналізації, гарячого
водопостачання, центрального опалення
житлового фонду, що знаходиться у
віданні КП «Придніпровська СУБ» у 2012
році, затвердженого Директором КП
«Придніпровська СУБ» та погоджено
Директором ТОВ «Спецдревцентр» від 30
грудня 2011 року технічне обслуговування
будинку АДРЕСА_1 заплановано два рази
на рік, а саме: на січень та липень 2012
року (а.с. 23-24).

Технічне обслуговування вказаного
будинку проводилось згідно графіку, а
саме в січні та липні 2012 року, що
підтверджується актами приймання
виконаних робіт за січень 2012 року та
липень 2012 року (а.с. 25, 41).Проте у акті за
січень зазначено, що здійснене
прочищення каналізації в підвалі Ф 190
мм., підфарбовані раструби та ущільнені
стики труб.Тобто, в акті не вказано про
проведення робіт з прочищення
каналізаційної мережі на 1-9 поверхах
багатоквартирного будинку. Як
вбачається з пояснень свідка ОСОБА_10
даних в судовому звсіданні 13.02.2014 р.
провести прочищення каналізаційної
мережі на 1-9 поверхах будинку із
підвального приміщення технічно
неможливо. В акті за липень 2012 року
вказано, що здійснювались роботи по
прочистці каналізаційної мережі,
прочистці систем водовідведення, огляд
та перевірка мережі на відсутність
протікань, герметизація стояків
каналізаційної мережі. Проте,
враховуючи що в даному акті не вказана
конкретна дата його складання,
неможливо встановити коли саме
проводились зазначені профілактичні
роботи: до затоплення стічними водами
квартири позивача, в день затоплення
27.07.2012 року, чи після цього.

Суд першої інстанції необґрунтовано
не прийняв до уваги пояснення свідків
ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про те, що їм
невідомий жоден факт проведення
планових робіт щодо прочищення
каналізаційної мережі на 1-9 поверхах
житлового будинку, який розташований
по АДРЕСА_1 упродовж останніх семи
років.

Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.. 59 ЦПК України суд не
бере до уваги докази, які одержані з
порушенням порядку, встановленого
законом. Обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Національним стандартом України
«Державна уніфікована система
документації. Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлювання
документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженим
наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
технічної політики від 7 квітня 2003 року
№ 55 (далі-національний стандарт),
визначено вимоги до оформлення
організаційно - розпорядчих документів
- постанов, розпоряджень, наказів,
положень, рішень, протоколів, актів,
листів тощо, які створюються в
результаті діяльності органів
державної влади України, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій та їх об'єднань
усіх форм власності.

Національний стандарт установлює:
склад реквізитів документів; вимоги до
змісту і розташування реквізитів
документів; вимоги до бланків та
оформлювання документів; вимоги до
документів, що їх виготовляють за
допомогою друкувальних засобів.

Національний стандарт встановлює 32
реквізита документа, кожен з яких має
певний код (див. Додаток 1). Усі
реквізити не можуть бути розміщені на
одному документі, оскільки деякі з них
є взаємовиключними. Конкретний набір
реквізитів залежить від виду
документа, його цільового призначення,
змісту, способу документування, етапів
його підготовки і роботи з ним.

Деякі з реквізитів документів є
обов'язковими, інші використовують за
потребою.

Обов'язковими реквізитами, що
використовують для складання
документів є такі

(п.4.4 Національного стандарту):

- назва організації;

- назва виду документа; дата документа;
реєстраційний індекс документа;

- текст документа; підпис.

Оскільки надані КП «Придніпровська
СУБ» акти не містять обов'язкових
реквізитів, передбачених Національним
стандартом, а саме: назви організації,
дати документа, реєстраційного індексу
документу, тому дані акти не є
документами і вони не є допустимими та
належними доказами у даній справі.

Відсутність зазначених реквізитів в
актах також суперечить вимогам п.2
статті 9 закону України про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні, оскільки вони не
можуть бути прийняті бухгалтерією та
зараховані до витратних робіт
підприємства - КП «Придніпровська СУБ».

Відповідно до статті 24 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
балансоутримувач повинен забезпечити
належну експлуатацію та утримання
майна, що перебуває на його балансі.

Як вбачається з матеріалів справи,
балансоутримувачем зазначеного
будинку та комунікацій, з вини якого і
сталося підтоплення квартири
позивачки стічними водами є КП
«Придніпровська СУБ».

Згідно п.2 Правил утримання жилих
будинків, затверджених наказом
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 року №76 технічне
обслуговування жилих будинків -
комплекс робіт, спрямованих на
підтримку справності елементів
будівель чи заданих параметрів та
режимів роботи технічного обладнання.

Система технічного обслуговування
жилих будинків повинна забезпечувати
безпечне безперебійне функціонування
будинків, інженерних мереж та
обладнання протягом встановленого
терміну служби будинку.

Пунктом 2.1.5 Правил визначено, що
профілактичне обслуговування будинків
є складовою технічного обслуговування
і полягає в усуненні дрібних
несправностей елементів будинків з
метою забезпечення їх безперебійної
роботи, а також попередження порушень
санітарно-гігієнічних вимог до
приміщень будинків, налагодження та
регулювання окремих видів технічних
пристроїв.

Крім того, відповідно до п. 5.3.4. Правил
під час обслуговування системи
водопроводу і каналізації необхідно:
регулярно проводити огляд
санітарно-гігієнічного устаткування,
водопровідно-каналізаційних систем та
будинкових засобів обліку та
регулювання води на них, контролюючи
промерзання трубопроводів, витік води
та ін.

Як вбачається з матеріалів справи,
зазначені вимоги відповідачем
належним чином не виконувались. В
матеріалах справи відсутні будь-які
належні та допустимі докази того, що
винними в затопленні квартири, яка
належить ОСОБА_6 є конкретні мешканці
квартир, що розташовані поверхами вище
квартири АДРЕСА_1.

Натомість, затоплення квартири
позивача стічними водами відбулося
внаслідок неналежного виконання КП
«Придніпровська СУБ» обов'язків щодо
забезпечення безпечного та
безперебійного функціонування
інженерних мереж. Судова колегія
уважає, що у відповідності до вимог
ст.1166 ЦК України відповідачем не
доведено, що матеріальна шкода
заподіяна не з його вини.Саме внаслідок
невиконання періодичного
профілактичного обслуговування
каналізаційної мережі відбулось
забиття каналізаційної труби жировими
відкладеннями, по причині чого
відбувся витік каналізаційних стоків в
квартиру НОМЕР_1, яка належить
ОСОБА_6чим заподіяні їй збитки в
розмірі 12110 грн, відповідно до
висновків експерта № 954/13-23, №2152/13-23 від
30.10.2013 року, які підлягають
відшкодуванню в повному розмірі
відповідачем.

Згідно вимог ст.309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Зазначені висновки відповідають
установленим обставинам справи та
вимогам норм матеріального права, які
регулюють спірні правовідносини.

Судова колегія уважає, що оскільки
судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи,
рішення суду ухвалено з порушенням
норм матеріального права тому,
апеляційна скарга підлягає до
задоволення, а рішення суду скасуванню
із ухвалення нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307, 309, 316 ЦПК
України, судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну ОСОБА_6 задовольнити

Рішення Придніпровського районного
суду міста Черкаси від 05 березня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позов ОСОБА_6 до
Комунального підприємства
«Придніпровська служба утримання
будинків» Черкаської міської ради,
третя особа ОСОБА_7 про відшкодування
матеріальної шкоди, завданої залиттям
квартири задовольнити.

Стягнути з комунального підприємства
«Придніпровська служба утримання
будинків» Черкаської міської ради на
користь ОСОБА_6 12110 грн. у відшкодування
матеріальної шкоди та 214 грн.60 коп.
судових витрат.

Рішення набирає чинності з моменту
його проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з
моменту набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :