Справа № 683/1335/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
м.
Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області

в складі: головуючої -
судді Сагайдак І.М.

секретаря
Борикіної Л.В.

розглянувши у судовому засіданні в
місті Старокостянтинів справу за
позовом публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту,

в с т а н о в
и в:

У травні 2014 року ПАТ «Альфа-Банк»
звернулось суд з позовом до ОСОБА_1 і
просить стягнути з неї на свою користь
14533 грн. 40 коп. заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування заявленого
позову посилається на те, що 02 липня 2008
року між ТОВ «ПростоФінанс» та ОСОБА_1
укладено кредитний договір №0, за
яким вона отримала кредит в сумі 82080
грн. зі сплатою 14,5 % річних на строк до 10
липня 2014 року.

18 травня 2012 року між ТОВ
«ПростоФінанс» та ПАТ «Альфа-Банк»
було укладено договір відступлення, за
яким позивач набув права вимоги до
ОСОБА_1

ОСОБА_1 належним чином не виконує
свої зобов»язання за кредитним
договором, внаслідок чого станом на 10
березня 2014 року має прострочену
заборгованість по тілу кредиту сумі
12850 грн. 89 коп., по відсотках в сумі 470
грн. 44 коп. та комісії в сумі 467 грн. 85
коп. Крім того, за порушення виконання
зобов»язань відповідачці нараховано
неустойку (штраф) в розмірі 744 грн. 22 коп.

Оскільки ОСОБА_1 неналежно виконує
зобов»язання за договором кредиту,
тому позивач просить дострокового
погашення кредиту в сумі 14533 грн. 40 коп.

В судове засідання позивач, який
належним чином повідомлений про час і
місце розгляду справи, свого
представника не направив, подавши
письмову заяву (а.с.24) про розгляд
справи у відсутності представника.

Відповідач ОСОБА_1, яка належним
чином повідомлена про час і місце
розгляду справи, до суду не з»явилась,
причини неявки суду не повідомила.

Ухвалою Старокостянтинівського
районного суду від 29 травня 2014 року
ухвалено провести по справі заочний
розгляд.

Дослідивши надані докази, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова

установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

В силу ч.1 ст.1048 цього Кодексу
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Судом встановлено, що 02 липня 2008
року між товариством з обмеженою
відповідальністю «ПростоФінанс» та
ОСОБА_1 укладено кредитний договір
№0, за умовами якого ТОВ
«ПростоФінанс» надало ОСОБА_1 на
придбання автомобіля грошові кошти в
сумі 82080 грн. на строк до 10 липня 2014
року. Сторони передбачили, що кредит
надається ОСОБА_1 зі сплатою 14,5% річних
від непогашеної суми кредиту, а також
зі сплатою щомісячної комісії за
управління кредитом в розмірі 0,19% від
початкової суми кредиту /п.п.1.1-1.2, 2.1, 2.3
договору кредиту/. За умовами договору
ОСОБА_1 взяла на себе зобов»язання
повернути кредит, сплачувати відсотки
за користування кредитом та комісію у
терміни та в розмірах, що встановлені
графіком погашення кредиту. Сторони
також домовились, що у разі невиконання
або неналежного виконання
відповідачкою грошових зобов»язань
щодо сплати щомісячних платежів згідно
умов договору, кредитодавець має право
вимагати сплати неустойки (штрафу) у
розмірі 20% від повної суми щомісячного
платежу, зобов»язання по сплаті якого
порушено /п.7.2 кредитного договору/.
Крім того, сторони погодили, що
незалежно від настання кінцевого
терміну повернення кредиту
кредитодавець має право вимагати від
позичальника дострокового погашення
заборгованості по кредиту у повному
обсязі /п.6.2.3 договору кредиту/.

18 травня 2012 року між ПАТ
«Альфа-Банк» та ТОВ «ПростоФінанс»
укладено договір купівлі-продажу
кредитного портфелю, за яким ТОВ
«ПростоФінанс» відступило, а ПАТ
«Альфа-Банк» набуло права вимоги до
ОСОБА_1 за договором кредиту №0
від 02 липня 2008 року.

Відповідно до положень ст.ст.1077,
1078 ЦК України за договором факторингу
(фінансування під відступлення права
грошової вимоги) одна сторона (фактор)
передає або зобов»язується передати
грошові кошти в розпорядження другої
сторони (клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов»язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

Предметом договору факторингу
може бути право грошової вимоги, строк
платежу за якою настав (наявна вимога),
а також право вимоги, яке виникне в
майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі ст.1081 ЦК України клієнт
відповідає перед фактором за дійсність
грошової вимоги, право якої
відступається, якщо інше не
встановлено договором факторингу.

Статтею 1084 ЦК України визначено,
що якщо відповідно до умов договору
факторингу фінансування клієнта
здійснюється шляхом купівлі у нього
фактором права грошової вимоги, фактор
набуває права на всі суми, які він
одержить від боржника на виконання
вимоги.

Взяті на себе зобов»язання ТОВ
«ПростоФінанс» виконало у повному
обсязі, проте ОСОБА_1 порушила умови
договору щодо повернення кредитних
коштів, сплати відсотків за
користування ними та комісії, й з січня
2014 року перестала вносити будь-які
кошти на погашення кредиту, що
підтверджується розрахунком
заборгованості за кредитним договором.

Згідно ст.526 ЦК України зобов»язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов»язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов»язання
(неналежне виконання).

Оскільки ОСОБА_1 перестала
виконувати зобов»язання по договору
кредиту, тому позивач набув права
вимагати дострокового погашення
кредиту. Станом на 10 березня 2014 року
заборгованість ОСОБА_1 за договором
кредиту становить 14533 грн. 40 коп., з яких:
заборгованість по кредиту - 12850 грн. 89
коп., заборгованість по відсотках - 470
грн. 44 коп., заборгованість за комісією -
467 грн. 85 коп., штраф - 744 грн. 22 коп., а тому
саме ця заборгованість підлягає
стягненню з відповідачки на користь
позивача.

При розподілі судових витрат, суд
виходить із положень ст.88 ЦПК України
та стягує з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Альфа-Банк» судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.10, 11, 88, 224-226 ЦПК України,
ст.ст. 526; 610; 1048 ч.1; 1054 ч.1, 1077, 1078, 1081, 1084 ЦК
України, суд

в и р і ш и
в:

Позов публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«АльфаБанк» заборгованість за
кредитним договором №0 від 02
липня 2008 року, яка утворилась станом на
10 березня 2014 року в сумі 14533 грн. 40 коп., з
яких: заборгованість по кредиту - 12850
грн. 89 коп., заборгованість по відсотках
- 470 грн. 44 коп., заборгованість за
комісією - 467 грн. 85 коп., штраф - 744 грн. 22
коп., а також 243 грн. 60 коп. судового
збору.

На рішення через суд першої інстанції,
який його ухвалив, позивачем може бути
подана апеляційна скарга протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідачки, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. Лише у разі залишення заяви
про перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачкою в
апеляційному порядку.

Суддя: