Справа № 1019/1157/12 Головуючий у І
інстанції Овдієнко К.М.Провадження №
22-ц/780/6020/14 Доповідач у 2
інстанції Я.С. МельникКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

25 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Мережко М. В.,

та секретаря Микитенко Д. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 16 вересня 2014 року у справі за
позовом Національного
історико-етнографічного заповідника
«Переяслав» про визнання виконавчих
листів такими, що не підлягають
виконанню,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року представник НІЕЗ
«Переяслав» Панченко Т. А. звернулася
із заявою про визнання такими, що не
підлягають примусовому виконанню
виконавчі листи від 17 квітня 2014 року,
виданих Переяслав-Хмельницьким
міськрайонним судом Київської області
по справі № 1019/1157/12 про стягнення з НІЕЗ
«Переяслав» на користь ОСОБА_2
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, моральної шкоди та судових
витрат.

Заява мотивована тим, що НІЕЗ
«Переяслав» судове рішення у частині
стягнення на користь ОСОБА_2 моральної
шкоди у розмірі 15 000 грн. та понесених
нею судових витрат у розмірі 1089 грн.
виконав у добровільному порядку у
повному обсязі, а в частині стягнення
на користь ОСОБА_2 середнього заробітку
за час вимушеного прогулу у розмірі 178
628 грн. 75 коп. дане рішення скасоване
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 липня 2014 року,
а справа направлена на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 16 вересня 2014 року заяву задоволено.

Визнано такими, що не підлягають
виконанню виконавчі листи від 17 квітня
2014 року на виконання рішення
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
по вищевказаній справі про стягнення з
НІЕЗ «Переяслав» на користь ОСОБА_2
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, моральної шкоди та судових
витрат.

Зобов'язано ОСОБА_2 після набрання
законної сили ухвалою суду повернути
до канцелярії суду першої інстанції
виконавчий лист від 17 квітня 2014 року
про стягнення з НІЕЗ «Переяслав» на її
користь моральної шкоди та судових
витрат.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій
просить її скасувати та передати
матеріали для продовження розгляду до
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, неправильного застосування
матеріального права та неповного
з'ясування судом усіх обставин справи.

У обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що виконавчі листи
виконані боржником не у повному обсязі,
а тому не можуть бути визнані такими, що
не підлягають виконанню.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи, вважає необхідним задовольнити
апеляційну скаргу з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про визнання
такими, що не підлягають виконанню
виконавчі листи від 17 квітня 2014 року на
виконання рішення
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
по вищевказаній справі про стягнення з
НІЕЗ «Переяслав» на користь ОСОБА_2
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, моральної шкоди та судових
витрат, суд виходив з того, що
відповідач у повністю виконав судове
рішення, добровільно сплативши на
рахунок позивача належні кошти.

Однак, колегія суддів не може повністю
погодитися з такими висновками суду з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 27 серпня 2013 року позов ОСОБА_2 до
НІЕЗ «Переяслав» задоволено частково.

Даним рішенням стягнуто з відповідача
на користь позивачки середній
заробіток за час вимушеного прогулу у
розмірі 178 628, 75 грн., моральну шкоду у
розмірі 15 000 грн. та 1089 грн. судових
витрат (а. с. 4-8).

Ухвалою Апеляційного суду Київської
області від 03 квітня 2014 року рішення
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 27 серпня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 16 липня 2014 року, касаційна
скарга НІЕЗ «Переяслав» на зазначені
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій задоволена
частково.

Рішення Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 27 серпня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 03 квітня 2014 року скасовано у
частині стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
направлено в цій частині на новий
розгляд до суду першої інстанції..

Також, з матеріалів справи вбачається,
що 17 квітня 2014 року ОСОБА_2 видані два
виконавчі листи на виконання
зазначеного вище судового рішення про
поновлення її на роботі, про стягнення
з відповідача на її користь середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
розмірі 178 628, 75 грн., та про стягнення
моральної шкоди у розмірі 15 000 грн. і 1089
грн. судових витрат.

Згідно із платіжними дорученнями № 229,
№ 230. № 231 відповідач перерахував на
рахунок ОСОБА_2 1089 грн. судових витрат,
12750 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди та сплатив прибутковий
податок на рахунок державного бюджету
від перерахованої моральної шкоди в
розмірі 2250 грн.

Відповідно до ч. 2, ст. 369 ЦПК України,
суд, який видав виконавчий лист, може за
заявою стягувача або боржника може
визнати.

Відповідно до ч. 4, ст. 369 ЦПК України,
якщо обов'язок боржника відсутній
повністю або частково у зв'язку із його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою, суд визнає
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню повністю або частково.

Суд першої інстанції, визнаючи два
вищезазначених виконавчих листи
такими, що не підлягає виконанню,
належним чином не з'ясував та не
врахував, що відповідачем не було
належним чином виконано рішення суду,
та, що ним на рахунок позивачки було
лише частково перераховано кошти,
зазначені в цих виконавчих листах.

Крім того, судом не було витребувано та
досліджено матеріали виконавчого
провадження за цими виконавчими
листами.

Таким чином, оскаржувана ухвала
постановлена з порушенням порядку,
встановленого для його вирішення, без
повного дослідження усіх обставин
справи та не ґрунтується на вимогах
закону.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу задовольнити, а ухвалу суду
першої інстанції скасувати з передачею
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 16 вересня 2014 року скасувати та
передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: