РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року Центральний
районний суд м.Миколаєва

у складі: головуючого судді
Чулуп О.С.

при секретарі Гречко
А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Миколаїв цивільну справу
за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про визнання договору дійсним

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся із позовом до ОСОБА_2
про визнання дійсним договору
купівлі-продажу 58/100 часток
будинковолодіння АДРЕСА_1, що був
укладений між сторонами 16.09.1997р. на
Біржі нерухомості
"Нерухомість-південь" за №1220 та
зареєстрований в Миколаївському МБТІ.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує
нормами ст.16, ч.2 ст.220 ЦК України.
Позивач вказує, що 16.09.1997р. він та
відповідач уклали договір
купівлі-продажу 58/100 часток
будинковолодіння АДРЕСА_1, даний
договір був укладений на Біржі
нерухомості "Нерухомість-південь" за
реєстраційним №1220 та зареєстрований в
Миколаївському МБТІ 23.09.1997р. за №18408. В
даний час у позивача виникла
необхідність продати дану квартиру,
проте укласти договір купівлі-продажу
на сьогодні не є можливим, оскільки
нотаріус відмовляє у вчиненні такої
дії, тому що вказаний договір не був
нотаріально посвідчений. Позивач
вказує, що на момент укладення даного
договору на біржі - такий можливо було
не посвідчувати у нотаріуса, а тому
позивач вважав, що укладення договору
на біржі буде достатнім. В подальшому,
після укладення договору, відповідач
з?їхав з квартири, місце знаходження
відповідача позивачу не відоме,
позивач не мав можливості спілкуватися
із відповідачем та прийти до нотаріуса
для укладення договору. Позивач вказує,
що згоди щодо всіх істотних умов
договору сторонами досягнути, договір
виконано, а тому позивач вважає за
можливе визнати вказаний договір
дійсним. В судовому засіданні
представник позивача просив позов
задоволити.

Відповідач позов визнав. В судовому
засіданні відповідач пояснив суду, що
після продажу квартири позивачу, з?їхав
із вказаної квартири, ключі від
квартири передав позивачу. Відповідач
грошові кошти за договором отримав.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, давши
оцінку доказам, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити
Цивільному кодексу України, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Відповідно до ч.3 ст.203 Цивільного
кодексу України волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч.2 ст.220 Цивільного
кодексу України якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Судом встановлено, що сторони уклали
договір купівлі-продажу 58/100 часток
будинковолодіння АДРЕСА_1.Даний
договір був укладений на Біржі
нерухомості "Нерухомість-південь" за
№1220 16.09.1997р. Предмет договору
купівлі-продажу - цегляний житловий
будинок літ. А, я якому три житлові
кімнати 1-2,1-3,1-4, коридор 1-1, рік
побудови1938-й, відсоток зносу - 49,
кам'яної літньої кухні літ.В, дерев'яної
вбиральні літ.Г, цегляного душа літ.Д,
цегляного сараю літ.З, ? частини воріт
№1, огородження №2,5, басейну №6,
колонки №7, замощення -I. Пункт 11
договору містить вказівку на те, що
договір подальшому нотаріальному
посвідченню не підлягає.

Судом досліджено довідку КП
"Миколаївське МБТІ" від 16.10.2014р. згідно
якої відповідно до архівних матеріалів
КП "Миколаївське МБТІ" станом на 28.12.2012р.
позивач числиться власником 58/100 часток
будинковолодіння АДРЕСА_1, згідно
договору купівлі-продажу від 16.09.1997р.
р/№ 1220 посвідчений товарною біржою
"Нерухомість південь".

Таким чином судом встановлено, що між
сторонами було укладено договір
купівлі-продажу частини домоволодіння
квартири, сторони договору домовилися
щодо усіх істотних умов договору,
необхідних для договорів даного виду,
що підтверджується письмовим
договором укладеним на товарній біржі,
реєстрацією за позивачем права
власності на частину домоволодіння в
бюро технічної інвентаризації, тому
суд приходить до висновку, що між
сторонами відбулось повне виконання
укладеного між сторонами договору,
даний договір може бути визнаний
дійсним.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,60,212,224-226 ЦПК України, ч.2
ст.220,ч.1,3,4ст.203 ЦК України, суд

В И Р І ШИ В :

договір №1220 купівлі-продажу 58/100 часток
будинковолодіння АДРЕСА_1, укладений
16.09.1997 року на Біржі нерухомості
"Нерухомість-південь" між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, що зареєстрований Комунальним
підприємством "Миколаївське міжміське
бюро технічної інвентаризації" 23.09.1997р.
за №18408, - визнати дійсним.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку та у строки передбачені ст.223
ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Миколаївської
області. Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана протягом десяти
днів з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутні під час
проголошення рішення протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення до
Апеляційного суду Миколаївської
області через Центральний районний суд
м.Миколаєва.

Суддя