У Х В А Л А

26 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Гвоздика П.О.

суддів: Гончара В.П., Колодійчука В.М.,
Савченко В.О., Умнової О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 6 лютого 2014 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
комунального закладу охорони здоров`я
«Харківська міська поліклініка № 3»,
третя особа: ОСОБА_2, про скасування
наказів, відміни формулювання запису
про звільнення в трудовій книжці,
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом, в якому просила
скасувати наказ № 255-к від 9 липня 2013
року про її звільнення, скасувати
формулювання запису в трудовій книжці
№ 16 про її звільнення, поновити її на
займаній посаді, зобов'язати
адміністрацію КЗОЗ
«Харківська міська поліклініка №3»
виплатити заробітну плату за весь час
вимушеного прогулу у сумі 11 963,34 грн.,
скасувати наказ № 137 від 20 червня 2013
року про винесення догани за
систематичне порушення трудової
дисципліни, а саме: зa недотримання
графіку роботи, та наказ № 102 від 1
квітня 2013 року про притягнення її до
дисциплінарної відповідальності за
грубе порушення та невиконання своїх
обов'язків.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 3 грудня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 23 січня 2013 року, у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 6 лютого 2014 року
ОСОБА_1 відмовлено у відкритті
касаційного провадження на вказані
рішення судів попередніх інстанцій з
підстав, передбачених п.5 ч.4 ст.328 ЦПК
України.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_1 про перегляд даного рішення
суду касаційної інстанції в порядку,
визначеному главою 3 розділу 5 ЦПК
України.

В обґрунтування заяви позивач
посилається на неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, зокрема п.3 ч.1 ст.40
КЗпП України, що в свою чергу, потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Дослідивши подані заявником
матеріали колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

В обґрунтування своєї позиції щодо
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 6 лютого 2014 року, про
перегляд якої ставиться питання, та
ухвалу Верховного Суду України від 21
травня 2008 року у справі про поновлення
на роботі, стягнення середньої
заробітної плати за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди, ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 березня
2013 року у справі про визнання наказів
незаконними, поновлення на роботі,
стягнення середньої заробітної плати
та відшкодування моральної шкоди.

З поданих копій ухвал судів
касаційної інстанції, на які
посилається заявник в обґрунтування
заяви не вбачається наявність
неоднакового застосування судами норм
матеріального права у правовідносинах,
подібних, вирішеним у даній цивільній
справі.

Під подібними правовідносинами слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин з метою з`ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

В даному випадку, зі змісту
зазначених вище рішень, не вбачається
тотожність підстав позову, змісту
позовних вимог та фактичних обставин,
встановлених судом у іншій справі, ніж
встановлені у даному спорі.

Крім того, ухвалою Верховного Суду
України від 21 травня 2008 року, ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 березня 2013 року, на які
посилається заявник, були скасовані
рішення судів попередніх інстанцій з
передачею справ на новий розгляд до
судів першої інстанції. Вказаними
ухвалами не вирішено спору по суті та
не відбулося застосування норм
матеріального права для вирішення
спору по суті.

Підставами скасування судових рішень
з направленням справ на новий розгляд
стало неповне встановлення судами
фактичних обставин, які мають істотне
значення для правильного вирішення
справи, що в свою чергу свідчить про
відсутність тотожності встановлених
фактичних обставин у цих справах.

Враховуючи наведене, у допуску справи
до провадження Верховного Суду України
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 354, 355, 356, 360 ЦПК
України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_1 до
комунального закладу охорони здоров`я
«Харківська міська поліклініка № 3»,
третя особа: ОСОБА_2, про скасування
наказів, відміни формулювання запису
про її звільнення в трудовій книжці,
поновлення на роботі та стягнення
заборгованості по заробітній платі у
зв'язку з вимушеним прогулом, за заявою
ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 6 лютого 2014 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Гвоздик П.О. судді

Гончар В.П.

Колодійчук В.М.

Савченко В.О.

Умнова О.В.

3

Справа № 6-19279 зп 14Доповідач: Умнова О.В.