АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3001/14 Справа №
інстанції - Мороз В.П.
Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

20 травня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді : Ткаченко І.Ю.

Суддів: Рудь В.В., Повєткіна В.В.

При секретарі:
Шаботинець С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу

за позовом МКП «Дніпропетровські
міські теплові мережі» до ОСОБА_2 про
стягнення боргу по оплаті за
теплопостачання

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 24 квітня
2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2011 року МКП «Дніпропетровські
міські теплові мережі» звернулося до
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська з вищезазначеним
позовом про стягнення боргу по оплаті
за теплопостачання, посилаючись на те,
що згідно Договору № 01014 від 15.12.2008 року
про постачання теплової енергії,
укладеного між позивачем та
відповідачкою, за умовами якого МКП
ДМТМ постачало до відповідача за
адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Правди,
145 теплову енергію. Однак, відповідачем
було порушено умови договору та не
сплачувались кошти за постачання
теплової енергії. У зв'язку із чим
виникла заборгованість за спожиту
теплову енергію у розмірі 47 273,75
грн.

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 24 квітня
2013 року позовні вимоги МКП
«Дніпропетровські міські теплові
мережі» про стягнення боргу по оплаті
за теплопостачання - задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь МКП
Дніпропетровські міські теплові
мережі» заборгованість за наданні
послуги з теплопостачання в розмірі 47
273 грн. 75 коп., судові трати у розмірі 502,74
грн., а всього 47 776,49 грн. (а.с.97-98).

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити (а.с.103-104).

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, заявлених
вимог та з урахуванням заяви позивача
про відмову в частині позовних вимог,
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення в частині стягнення з
відповідача заборгованості в сумі 15178,50
грн. - скасувати, прийняти відмову МКП
«Дніпропетровські міські теплові
мережі» в частині позовних вимог,
закрити провадження по справі в цій
частині, в іншій частині рішення -
залишити без змін, а апеляційну скаргу
слід відхилити, з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що 15
грудня 2008 року між МКП «ДМТМ» та
відповідачкою було укладено договір №
01014 про постачання теплової енергії. За
умовами вказаного договору, МКП «ДМТМ»
постачало теплову енергію до
відповідачки за адресою: м.
Дніпропетровськ, пр. Правди, 145, за яку
остання повинна здійснювати згідно п.
7.2 Договору оплату до 10 числа місяця
слідуючого за розрахунком. На протязі
опалювального періоду з 2010-2011 рр.,
відповідачкою було порушено
зобов'язання щодо оплати за
отриману теплову енергію, тому
заборгованість за нею склала 46 958,22 грн.
Відповідно до п. 8.2.3 Договору та Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань», за несвоєчасну оплату
спожитої теплової енергії
відповідачці слід сплатити позивачу
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України за
кожен день прострочення платежу, яка
складає суму в розмірі 315,53 грн. Таким
чином, загальна сума боргу
відповідачки становить 47 273,75 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд 1
інстанції виходив з того, що у з»явку із
неналежним виконанням відповідачкою
забов»язань щодо оплати за отриману
теплову енергію виникла
заборгованість, яка з урахуванням пені
становить 47 273,75 грн.

При цьому суд 1 інстанції правильно
керувався ст. 526 ЦК України, відповідно
до якої, зобов'язання має виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового або
інших вимог, що звичайно ставляться.

19 травня 2014 року до апеляційного суду
Дніпропетровської області надійшла
заява МКП «Дніпропетровські міські
теплові мережі» про відмову від позову
в частині стягнення з ОСОБА_2
заборгованості по оплаті за
теплопостачання в сумі 15178,50, яка була
підтримана представником позивача в
судовому засіданні.

Частиною 1 ст. 310 ЦПК України
передбачено, що рішення суду підлягає
скасуванню в апеляційному порядку із
закриттям провадження у справі або
залишенням заяви без розгляду з
підстав, визначених статтями 205 і 207
цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд
закриває провадження у справі, якщо
позивач відмовився від позову і
відмова прийнята судом.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 174, ч. 3
ст. 206 ЦПК України в суді апеляційної
інстанції представник позивача
попереджений про наслідки відмови від
позову, оскільки провадження у справі
закривається і вони не зможуть
повторно звернутися до суду з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет, і з тих самих
підстав.

Підстав для не прийняття відмови від
позову судом апеляційної інстанції не
встановлено.

За таких обставин колегія суддів
вважає за можливе прийняти відмову МКП
«Дніпропетровські міські теплові
мережі» від позову в частині стягнення
з ОСОБА_2 на користь МКП
«Дніпропетровські міські теплові
мережі» заборгованість по оплаті за
теплопостачання в сумі 15178,50 грн.,
скасувати рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
24 квітня 2013 року в цій частині та
закрити провадження і цій частині.

В іншій частині рішення суду є законним
і обґрунтованим, вказані висновки суду
зроблені без порушення норм
матеріального та процесуального права.
Відповідачка не скористалася наданими
їй правами, не обґрунтувала свої
заперечення щодо позовні вимоги та не
надала суду доказів на їх
підтвердження, а згідно із ч.1 ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів, наданих
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, а відповідно до ч.3 ст.10,
ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана надати суду докази на
підтвердження своїх вимог або
заперечень.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються та зводиться до переоцінки
доказів по справі і незгоди з
висновками суду по їх оцінці, тоді як,
згідно ст. 212 ЦПК України, оцінка
доказів є виключним правом суду. Судом 1
інстанції у досить повному обсязі
з'ясовані права та обов'язки сторін,
обставини справи, доводи сторін
перевірені і їм дана належна оцінка,
порушень норм матеріального та
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
чи зміни рішення - не встановлено,
справа розглянута в межах позовних
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів, тому апеляційний суд
приходить до висновку, що рішення суду
є законним і обґрунтованим, і його слід
залишити без змін

Керуючись ст. 205, 307, 308, 310 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 24 квітня
2013 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на
користь МКП «Дніпропетровські міські
теплові мережі» заборгованість по
оплаті за теплопостачання в сумі 15178,50
грн. - скасувати.

Прийняти відмову МКП
«Дніпропетровські міські теплові
мережі» від позову в частині стягнення
з ОСОБА_2 на користь МКП
«Дніпропетровські міські теплові
мережі» заборгованість по оплаті за
теплопостачання в сумі 15178,50 грн.

Закрити провадження по цивільній
справі в частині стягнення з ОСОБА_2 на
користь МКП «Дніпропетровські міські
теплові мережі» заборгованість по
оплаті за теплопостачання в сумі 15178,50
грн.

В іншій частині рішення
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 24 квітня 2013 року -
залишити без змін, а апеляційну скаргу
ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: