Провадження № 6/761/1715/2014
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2014 року Шевченківський
районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кравець
Д.І.,

при секретарі
Костюковій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Борейка М.В., боржник -
Публічне акціонерне товариство
«Мостобуд», стягувач - Публічне
акціонерне товариство «Альфа Банк»,
про встановлення тимчасового
обмеження керівнику боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Борейко М.В. (надалі - державний
виконавець) звернувся до суду з
поданням, згідно якого просить
встановити тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України керівнику
боржника - Публічного акціонерного
товариства (надалі - ПАТ) «Мостобуд»
ОСОБА_2 до виконання зобов'язань по
сплаті на користь Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк»
заборгованості.

В обґрунтування подання зазначено, що
на примусовому виконанні у Відділі
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
(надалі - ВПВР ДВС України) знаходиться
виконавче провадження № 43513870 з
примусового виконання наказу, виданого
22 травня 2014 року Господарським судом м.
Києва по справі № 910/17195/13 про солідарне
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Глоінвест» та ПАТ
«Мостобуд» на користь ПАТ «Альфа-Банк»
заборгованості за кредитом у розмірі 63
600 000 грн. 00 коп. та 4 200 000 доларів США, що
становить еквівалент 33 570 600 грн. 00 коп.
по курсу Національного банку України
станом на 30 грудня 2013 року,
заборгованості по процентам за
користування кредитом у розмірі 9 107 107
грн. 30 коп. та 423 958 доларів 33 центів США,
що становить еквівалент 3 388 698 грн. 93
коп. по курсу Національного банку
України станом на 30 грудня 2013 року, пені
за несвоєчасне повернення кредиту у
розмірі 1 087 298 грн. 63 коп. та 71 802 доларів
74 центів США, що становить еквівалент 573
919 грн. 30 коп. по курсу Національного
банку України станом на 30 грудня 2013
року, пені за прострочення сплати
процентів у розмірі 154 094 грн. 95 коп. та 3
671 долар 28 центи США, що становить
еквівалент 29 344 грн. 54 коп. по курсу
Національного банку України станом на
30 грудня 2013 року, та витрат по сплаті
судового збору у розмірі 70 540 грн. 50 коп..

29 травня 2014 рокувідповідно до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження та
встановлено боржнику строк для
добровільного виконання рішення суду.
Проте, у наданий державним виконавцем
семиденний строк для самостійного
виконання судового рішення
заборгованість погашена не була.

Разом з тим, державний виконавець
зазначає, що, незважаючи на задіяний
механізм засобів впливу на боржника
для погашення боргу, останній умисно
ухиляється від виконання рішення суду.

Так, в ході здійснення виконавчого
провадження до боржника ПАТ «Мостобуд»
було застосовано заходи примусового
виконання рішення суду та накладено
арешт на кошти боржника. Проте, ПАТ
«Мостобуд» ніяким чином не сприяє
виконанню зазначеного рішення, а
навпаки вчиняє дії, які ускладнюють
виконання рішення суду, а саме, після
винесення постанови про арешт коштів
боржника, ПАТ «Мостобуд» відкрито
новий рахунок в банківській установі.

У зв'язку з зазначеним та посилаючись
на значну суму заборгованості,
державний виконавець просить подання
задовольнити.

Відповідно до положень ч. 2 ст. ст. 3771
Цивільного процесуального кодексу
України (надалі - ЦПК України) суд
негайно розглядає подання про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Враховуючи вказані положення закону,
сторони виконавчого провадження у
судове засідання не викликались.

Державний виконавець у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду подання повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив.

Разом з ти, враховуючи те, що подання
про тимчасове обмеження боржника у
праві виїзду за межі України суд має
розглянути негайно, а державний
виконавець будучи належним чином
повідомленим про час та місце розгляду
подання в судове засідання не з'явився,
суд вважає, що неявка державного
виконавця у судове засідання не є
перешкодою для розгляду подання.

Дослідивши подання та додані до нього
матеріали, суд прийшов до наступного.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 3771
ЦПК України питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право,
зокрема, у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 6
Закону України «Про порядок виїзду з
України та в'їзду в Україну громадян
України» громадянинові України, який
має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9 ч. 1
цієї статті, зокрема, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.

Разом з тим, згідно вимог ст. 33
Конституції України кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

В судовому засіданні встановлено, що на
примусовому виконанні у ВПВР ДВС
України знаходиться виконавче
провадження № 43513870 з примусового
виконання наказу, виданого 22 травня 2014
року Господарським судом м. Києва по
справі № 910/17195/13 про солідарне
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Глоінвест» та ПАТ
«Мостобуд» на користь ПАТ «Альфа-Банк»
заборгованості за кредитом у розмірі
63600000 грн. 00 коп. та 4200000 доларів США, що
становить еквівалент 33 570 600 грн. 00 коп.
по курсу Національного банку України
станом на 30 грудня 2013 року,
заборгованості по процентам за
користування кредитом у розмірі 9 107 107
грн. 30 коп. та 423 958 доларів США 33 центів,
що становить еквівалент 3 388 698 грн. 93
коп. по курсу Національного банку
України станом на 30 грудня 2013 року, пені
за несвоєчасне повернення кредиту у
розмірі 1 087 298 грн. 63 коп. та 71 802 доларів
США 74 центів, що становить еквівалент 573
919 грн. 30 коп. по курсу Національного
банку України станом на 30 грудня 2013
року, пені за прострочення сплати
процентів у розмірі 154 094 грн. 95 коп. та 3
671 долар США 28 центи, що становить
еквівалент 29 344 грн. 54 коп. по курсу
Національного банку України станом на
30 грудня 2013 року, та витрати по сплаті
судового збору у розмірі 70 540 грн. 50 коп.

Звертаючись до суду з даним поданням,
державний виконавець зазначає, що у
наданий семиденний строк для
самостійного виконання судового
рішення заборгованість погашена не
була. При цьому, незважаючи на задіяний
механізм засобів впливу на боржника
для погашення боргу, останній умисно
ухиляється від виконання рішення суду,
ніяким чином не сприяє виконанню
зазначеного рішення, а навпаки вчиняє
дії, які ускладнюють його виконання, а
саме, після винесення постанови про
арешт коштів боржника, ПАТ «Мостобуд»
відкрито новий рахунок в банківській
установі.

Проте, жодного належного та
допустимого доказу, який би надавав
підстави вважати, що керівник боржника
ПАТ «Мостобуд» ОСОБА_2 ухиляється, чи
має намір ухилитись від виконання
судового рішення, у тому числі і шляхом
залишення території України, державний
виконавець до суду не надав, відсутнє
належне обґрунтування таких обставин і
в поданні.

Крім того, в матеріалах подання взагалі
відсутнє будь-яке підтвердження того,
що боржника ПАТ «Мостобуд» є належним
чином повідомлений про існування
вищезазначеного виконавчого
провадження в порядку,
регламентованому Законом України «Про
виконавче провадження». Більш-того, як
вбачається з матеріалів доданих до
подання, усі листи адресовані боржнику
датовані травнем-липнем 2014 року, а
ОСОБА_2 є керівником боржника лише з 01
серпня 2014 року, що виключає можливість
дійти обґрунтованого висновку про його
ухилення, чи наявності у нього наміру
ухилитись від виконання судового
рішення, у тому числі і шляхом
залишення території України.

При цьому, слід зазначити, що фактично,
при підготовці подання державний
виконавець обмежився лише посиланням
на наявність у ВПВ ДВС України
виконавчого провадження, значну суму
заборгованості, цитуванні положень
низки Законів та зазначенні його
суб'єктивної думки про небажання
керівника боржника виконувати судове
рішення, без належного обґрунтування
необхідності встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду за межі
України керівника боржника - ОСОБА_2,
так само як і без наведення жодних
обставин щодо проведення державним
виконавцем усіх можливих заходів для
виконання рішення суду, передбачених
ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження», у тому числі шляхом
звернення стягнення на численне майно
боржника, наявність якого
підтверджується доданими до подання
матеріалами.

Зважаючи на те, що норми Конституції
України є нормами прямої дії, з
урахуванням того, що державним
виконавцем не надано до суду доказів,
які б свідчили, що керівник боржника,
який є належним чином повідомленим про
існування виконавчого провадження,
ухиляється від виконання зобов'язань
за рішенням суду, суд дійшов висновку,
що у даному випадку встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон керівнику боржника ПАТ
«Мостобуд» ОСОБА_2 є прямим та грубим
порушенням його конституційних прав та
свобод.

Окрім того, згідно прохальної частини
подання державний виконавець просить
встановити тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України керівнику
боржника ПАТ «Мостобуд» ОСОБА_2 до
виконання зобов'язань по сплаті
заборгованості на користь ПАТ «ВТБ
Банк», наявності якої в судовому
засіданні не встановлено.

За таких обставин суд прийшов до
висновку, що подання є необґрунтованим
та таким, що не підлягає задоволенню, а
тому у його задоволенні слід відмовити,
що не позбавляє можливості звернення
до суду з аналогічним питання у
майбутньому у встановленому законом
порядку.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 33
Конституції України, ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду
з України та в'їзду в Україну громадян
України» та керуючись ст.ст. 57-59, 209, 210,
212, 3771 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Борейка М.В., боржник -
Публічне акціонерне товариство
«Мостобуд», стягувач - Публічне
акціонерне товариство «Альфа Банк»,
про встановлення тимчасового
обмеження керівнику боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд міста
Києва шляхом подання апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: