Справа № 127/3993/14-ц
Провадження № 2/127/2330/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

28 травня 2014 року
Вінницький міський суд
Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.

при секретарі Чінаровій Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вінниці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за
участю третьої особи без самостійних
вимог на стороні позивача служби у
справах дітей Вінницької міської ради
про усунення перешкод щодо участі у
вихованні та вільному спілкуванні з
дитиною,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2 за участю третьої особи без
самостійних вимог на стороні позивача
служби у справах дітей Вінницької
міської ради про усунення перешкод
щодо участі у вихованні та вільному
спілкуванні з дитиною.

В позовній заяві зазначено, що
малолітній син позивача ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає окремо від нього,
разом з матір'ю ОСОБА_2 та її батьками
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, за адресою: АДРЕСА_1,
які чинять всілякі перешкоди участі
позивача у вихованні сина, не дають
можливості зустрічатись, спілкуватись,
займатись розвитком дитини, мотивуючи
це тим, що відповідач вийшла заміж та
проживає з іншим чоловіком.

Сторони в шлюбі не перебували, в кінці
2012 року після розірвання стосунків з
відповідачем позивач мав можливість
зустрічатись з сином один раз на
тиждень - в неділю. Крім того дитина
мала можливість спілкуватись зі своєю
бабусею - матір'ю позивача та тіткою -
сестрою позивача, з якими у хлопчика
були теплі, родинні відносини.

ОСОБА_1 є членом правління Спілки
ветеранів війни в Афганістані, офіс
якої знаходиться в м. Вінниці в будинку,
в якому проживає ОСОБА_2 з сином, тому
позивач раніше постійно брав сина з
собою на різні заходи, які проводила
спілка, для того щоб прищепити дитині
патріотичні почуття, виховати в дусі
поваги та любові до своєї родини,
народу, Батьківщини. Проте в червні 2013
року ОСОБА_2 перестала давати
можливість позивачу спілкуватись з
дитиною та чинити перешкоди з метою
припинити його побачення з сином, не
допустити батька до участі у вихованні
дитини.

Всі намагання ОСОБА_1 вирішити цю
проблему призводять лише до конфліктів
з відповідачем та її батьками, які
чинять перешкоди його зустрічам з
сином.

01.08.2013 року позивач змушений був
звернутися за допомогою до служби у
справах дітей Вінницької міської ради
з проханням визначити спосіб його
участі у вихованні сина, встановити
конкретні дні зустрічей з ним,
зобов'язати ОСОБА_2 інформувати про
стан здоров'я дитини.

Протягом двох місяців відповідач
ігнорувала запорошення на співбесіди з
спеціалістами служби у справах дітей,
не з'явилась вона і на два засідання
комісії з питань захисту прав дитини.
Лише після виїзду працівників служби
за місцем проживання батьків ОСОБА_2
вона з'явилась на засідання третьої
комісії та обіцяла в подальшому не
чинити перешкод участі позивача у
вихованні дитини.

Рішенням виконавчого комітету
Вінницької міської ради від 10.10.2013 року
№223 «Про визначення порядку участі у
вихованні малолітніх дітей» ОСОБА_1
встановили дні та години зустрічей з
сином, а саме: середа з 16 год. до 20 год.;
п'ятниця з 16 год. до 20 год.; неділя з 16
год. до 20 год. Також зобов'язали обох
батьків попереджати один одного про
свої дії щодо дитини та узгоджувати їх
з урахуванням режиму харчування, стану
здоров'я, інтересів дитини.

Після зазначеного рішення ОСОБА_2
через свою матір надала ОСОБА_1
можливість зустрітись з дитиною лише
три рази.

Згодом ОСОБА_2 взагалі перестала давати
дитину батьку, на телефонні дзвінки в
дні зустрічей вона жодного разу не
відповіла. З позивачем спілкувалась її
мати, яка повідомляла, що ОСОБА_2 з сином
поїхали в м. Київ на невизначений
термін, а потім взагалі повідомила, що
відповідач вийшла заміж і у неї тепер
інші плани. З того часу дитину позивачу
більше жодного разу не дали, по
телефону йому постійно повідомляли, що
ОСОБА_2 з сином вдома не має або вони не
бажають розмовляти.

В зв'язку з не виконанням
відповідачем рішення виконавчого
комітету Вінницької міської ради від
10.10.2013 року №223 «Про визначення порядку
участі у вихованні малолітніх дітей»
позивач звернувся до відділу міліції у
справах неповнолітніх. Працівник даної
служи неодноразово намагався
поспілкуватись з ОСОБА_2 та з'ясувати
причини невиконання рішення
виконавчого комітету Вінницької
міської ради. Проте розшукавши її, він
з'ясував, що вона не має наміру
виконувати рішення виконкому та
порекомендувала позивачу звернутись
до суду.

Позивач знову звернувся з заявою до
служби у справах дітей Вінницької
міської ради з проханням провести
роз'яснювальну роботу з ОСОБА_2, ще раз
довести їй вимоги законодавства про
участь батька у вихованні малолітнього
сина.

14.04.2014 року ОСОБА_1 надійшла відповідь
за №Д-31/1748/34-01-9 від 13.02.2014 року про те, що
працівники служби у справах дітей
Вінницької міської ради за його
письмовим зверненням виходили за
місцем реєстрації ОСОБА_2, проте їх не
впустили навіть у під'їзд, батько
відповідача повідомив по телефону, що
вдома їх немає та взагалі за даною
адресою вони більше не проживають,
повідомити нове місце проживання
відмовився. Своїми діями ОСОБА_2 та її
батьки порушують права позивача та
малолітньої дитини, що і стало
підставою звернення позивача до суду з
даним позовом.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась, про день, час та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином.

Представник третьої особи без
самостійних вимог на стороні позивача
служби у справах дітей Вінницької
міської ради позов підтримала, надала
суду висновок про доцільність
визначення способу участі ОСОБА_1 у
вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно цього висновку
орган опіки та піклування Вінницької
міської ради вважає доцільним
визначити такий спосіб участі ОСОБА_1 у
спілкуванні та вихованні малолітньої
дитини ОСОБА_3: середа з 16 год. до 20 год.;
п'ятниця з 16 год. до 20 год.; неділя з 16
год. до 20 год.; оздоровлення дитини з
батьком один раз протягом року;
рекомендувати матері дитини
повідомляти батька про зміну місця
проживання дитини. Крім того даним
висновком визначено рекомендувати
батькам попереджати один одного про
свої дії щодо дитини та узгоджувати їх
з урахуванням стану здоров'я та
інтересів дитини.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов до висновку про
задоволення позову з наступних
підстав.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1 від 18.02.2014 р. батьками ОСОБА_3 є
ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

Малолітній син позивача ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає окремо від нього,
разом з матір'ю ОСОБА_2 та її батьками
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, за адресою: АДРЕСА_1,
які чинять перешкоди щодо участі
позивача у вихованні сина, не дають
можливості зустрічатись, спілкуватись,
займатись розвитком дитини, мотивуючи
це тим, що відповідач вийшла заміж та
проживає з іншим чоловіком.

Сторони в шлюбі не перебували, в кінці
2012 року після розірвання відносин в з
відповідачем позивач мав можливість
зустрічатись з сином один раз на
тиждень - в неділю. Крім того дитина
мала можливість спілкуватись з бабою
та тіткою позивача.

ОСОБА_1 є членом правління Спілки
ветеранів війни в Афганістані, офіс
якої знаходиться в м. Вінниці в будинку,
де мешкає ОСОБА_2 з сином, тому позивач
раніше постійно брав сина з собою на
різні заходи, які проводила спілка з
метою патріотичного виховання сина
ОСОБА_6 в дусі поваги та любові до своєї
родини, народу, Батьківщини.

Проте з червня 2013 року ОСОБА_2
відмовилась давати можливість
позивачу спілкуватись з дитиною та
чинить перешкоди з метою припинити
його побачення з сином, не допускає
батька до участі у вихованні сина.

Всі намагання ОСОБА_1 розв»язати це
спірне питання в позасудовому порядку
призводять до конфліктів з
відповідачем та її батьками, які чинять
перешкоди його зустрічам з сином.

01.08.2013 року позивач звернувся до
служби у справах дітей Вінницької
міської ради з проханням визначити
спосіб його участі у вихованні сина,
встановити конкретні дні зустрічей з
ним, зобов'язати ОСОБА_2 інформувати про
стан здоров'я дитини.

Протягом двох місяців відповідач
ігнорувала запорошення на співбесіди з
спеціалістами служби у справах дітей,
не з'являлась на два засідання комісії
з питань захисту прав дитини. Лише
після виїзду працівників служби за
місцем проживання батьків ОСОБА_2, вона
з'явилась на засідання третьої комісії
та обіцяла в подальшому не чинити
перешкод участі позивача у вихованні
дитини. В присутності членів комісії
дала свій номер мобільного телефону, за
яким позивач зміг би звернутись до неї
з метою узгодження зустрічей з сином.

Рішенням виконавчого комітету
Вінницької міської ради від 10.10.2013 року
№223 «Про визначення порядку участі у
вихованні малолітніх дітей» ОСОБА_1
встановлено дні та години зустрічей з
сином, а саме: середа з 16 год. до 20 год.;
п'ятниця з 16 год. до 20 год.; неділя з 16
год. до 20 год. Також зобов'язано обох
батьків попереджати один одного про
свої дії щодо дитини та узгоджувати їх
з урахуванням режиму харчування, стану
здоров'я, інтересів дитини.

Після цього рішення виконкому ОСОБА_2
через свою матір надала ОСОБА_1
можливість зустрітись з дитиною лише
три рази. Зі слів позивача, на першій
зустрічі дитина розповіла, що мати
сказала нібито батько далеко, не зможе
приїхати, тому його потрібно забути.
Після закінчення кожної зустрічі
ОСОБА_2 часто телефонувала,
попереджала, що час зустрічі
закінчується, син нервував, плакав,
просив ще побути з батьком. Такі дії
матері вкрай негативно вплинули на
дитину, спричинили їй душевну біль і
страждання.

Згодом ОСОБА_2 перестала давати дитину
батьку, на телефонні дзвінки в дні
зустрічей не відповіла. З позивачем
спілкувалась її мати, яка повідомляла,
що ОСОБА_2 з сином поїхали в м. Київ на
невизначений термін, а потім взагалі
повідомила, що відповідач вийшла заміж
і у неї тепер інші плани. З того часу
дитину позивачу жодного разу не дали,
по телефону йому повідомляли, що
ОСОБА_2 з сином вдома не має або вони не
бажають розмовляти.

В зв'язку з не виконанням
відповідачем рішення виконавчого
комітету Вінницької міської ради від
10.10.2013 року №223 «Про визначення порядку
участі у вихованні малолітніх дітей»
позивач звернувся до відділу міліції у
справах неповнолітніх. Працівник цієї
служи неодноразово намагався
поспілкуватись з ОСОБА_2 та з'ясувати
причини невиконання рішення
виконавчого комітету Вінницької
міської ради. При відповідач
повідомила, що вона не має наміру
виконувати рішення виконавчого
комітету.

Позивач знову звернувся з заявою до
служби у справах дітей Вінницької
міської ради з проханням провести
роз'яснювальну роботу з ОСОБА_2 про
положення законодавства про участь
батька у вихованні малолітнього сина.

14.04.2014 року ОСОБА_1 надійшла відповідь
за №Д-31/1748/34-01-9 від 13.02.2014 року про те, що
працівники служби у справах дітей
Вінницької міської ради за його
письмовим зверненням виходили за
місцем реєстрації ОСОБА_2, проте їх не
впустили у під'їзд, батько відповідача
повідомив по телефону, що вдома їх
немає та взагалі за даною адресою
відповідач з дитиною більше не
проживають, повідомити нове місце
проживання відмовився.

Такими діями ОСОБА_2 та її батьки
порушують права позивача та
малолітньої дитини.

Виконавчий комітет Вінницької
міського суду Вінницької області від
14.05.2014 р. за №01-00-011-1982д надав висновок
про доцільність визначення способу
участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно
цього висновку орган опіки та
піклування Вінницької міської ради
вважає доцільним визначити такий
спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та
вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3:
середа з 16 год. до 20 год.; п'ятниця з 16
год. до 20 год.; неділя з 16 год. до 20 год.;
оздоровлення дитини з батьком один раз
протягом року; рекомендувати матері
дитини повідомляти батька про зміну
місця проживання дитини.

Проте з урахуванням фактичних обставин
справи суд не обмежується способами
участі батька у спілкуванні і
вихованні дитини, запропонованими
органом опіки і піклування, а вважає за
доцільне задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 СК України мати та
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебувають вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 157 СК України той з батьків,
хто проживає окремо від дитини,
зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею. Той із батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні.

Положеннями п.1 ст. 159 СК України
передбачено, якщо той із батьків, з ким
проживає дитина, чинить перешкоди тому
з батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий з батьків має право
звернутись до суду з позовом про
усунення цих перешкод.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 157, 158 СК України, ст.ст. 3,4,5,10, 224-226
ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов»язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1
перешкоди у вихованні та вільному
спілкуванні з сином ОСОБА_3.

Визначити ОСОБА_1 такі дні та години
зустрічей з сином та надати можливість
забирати сина до позивача додому,
гуляти з ним без присутності ОСОБА_2 :
середа з 16 год. до 20 год., п»ятниця з 16
год. до 20 год., неділя з 12 год. до 20 год.

Надати ОСОБА_1 можливість один раз в
літньо-осінній період і один раз в
зимовий період оздоровлювати сина
ОСОБА_3 в санаторно-курортних та
оздоровчих закладах на строк дії
путівки або не менше, ніж на 21 день, не
враховуючи часу на проїзд, без
присутності ОСОБА_2.

Зобов»язати ОСОБА_2 повідомляти ОСОБА_1
про місце проживання сина ОСОБА_3, про
зміну його місця проживання чи
перебування, в тому числі про наміри
виїхати з сином за межі м. Вінниці та
надавати підтверджуючі документи про
такі наміри.

Заочне рішення суду може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, яка
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Позивач може подати апеляційну скаргу
на рішення суду протягом десяти днів з
дня проголошення рішення суду.

Відповідач може подати апеляційну
скаргу на рішення суду протягом десяти
днів з дня постановлення ухвали про
залишення заяви про перегляд заочного
рішення суду без задоволення.

Суддя