Справа № 275/562/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

04 грудня 2014 року
смт. Брусилів

Брусилівський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого -судді
Коваленко В. К.

при секретарі - Марієвській
Н.А.,

з участю:

позивача -
ОСОБА_1,

відповідача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Брусилів Житомирської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -служба у
справах дітей Брусилівської районної
державної адміністрації, про усунення
перешкод щодо участі у вихованні та
вільному спілкуванні з дитиною
батьком, який проживає окремо від неї,

В С Т
А Н О В И В:

11 липня 2014 року ОСОБА_1 (далі
позивач) звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 (далі відповідач) про усунення
перешкод щодо участі у вихованні та
вільному спілкуванні з дитиною
батьком, який проживає окремо від неї, в
обґрунтування заявлених вимог
позивач вказав, що він 19 липня 2008 року
одружився з ОСОБА_2 19 вересня 2008 року
на підставі їхньої спільної заяви про
визнання батьківства він був записаний
батьком стосовно позашлюбного сина
відповідачки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
ІНФОРМАЦІЯ_6 року народився в них
спільний син -ОСОБА_4. 3 січня 2013 року
рішенням Брусиловського районного
суду Житомирської області шлюб було
розірвано, неповнолітніх дітей :
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2 та,
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3 залишено проживати
з матір?ю. Після розірвання шлюбу він
продовжував брати активну участь у
вихованні та матеріальному утриманні
дітей. Між ними встановились мирні
стосунки та взаєморозуміння. В січні
місяці 2014 року, відповідачка без
попередження та попереднього
погодження з ним насильницьким
способом, змінила місце проживання
їхнього молодшого сина - ОСОБА_4.
ІНФОРМАЦІЯ_6 року вона несподівано,
посеред дня забрала сина з дитячого
садочка , який відвідував син та
перевезла його до міста Києва, де він по
сьогоднішній день перебуває. В лютому
місяці 2014 року , таким же насильницьким
способом, шляхом затягування дитини, що
чинила спротив, до автомобіля з
території школи до м. Києва
відповідачкою було вивезено і їхнього
старшого сина - ОСОБА_3, 2006 року
народження. З цього приводу він
звертався до міліції і прокуратури. З
того часу він майже півроку не бачив
дітей та не знав де вони перебувають і в
яких умовах живуть, він неодноразово
просив відповідачку дати можливість
побачитися з дітьми, або хоча б
розповісти де вони знаходяться,
відповідачка йому категорично
відмовляла. Щоб мати можливість
вільного спілкування з дітьми він
звернувся з відповідною заявою до
органу опіки та піклування за місцем
реєстрації дітей, йому було
встановлено графік спілкування з
дітьми, але у встановлений для відвідин
день, дітей так він і не побачив,
відповідачка відмовилась відкривати
йому двері.

Посилаючись на статті ч. 2,3 ст.157,
ст..158 СК України, позивач просить,
зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати
йому брати участі у вихованні та
вільному спілкуванні з дітьми,
визначити способи його участі у
вихованні синів та зобов'язати
відповідачку за два дні до дня його
зустрічі з синами надавати точну
інформацію щодо фактичного місця
навчання, проживання дітей.

17 листопада 2014 року відповідачка
ОСОБА_2 подала до суду письмові
заперечення на позов, в яких зазначила,
позов визнає частково і погоджується
на те, щоб суд виніс рішення за яким
позивач міг бачитися з синами у першу
і третю суботу кожного місяця з 09
години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин за
місцем перебування дітей, в період
літніх канікул за згодою сторін та за
бажанням дітей терміном на 20
календарних днів щодня з 09 години 00
хвилин до 20 години 00 хвилин з
обов'язковим поверненням дітей до
місця постійного проживання, а саме по
АДРЕСА_1 Також заперечує проти
перебування дітей з батьком в зимовий
період, оскільки діти взимку часто
хворіють респіраторними
захворюваннями, та категорично
заперечує щоб позивач забирав дітей на
довготривалий період.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав повністю з
підстав, зазначених в позовній заяві,
просив позов задовольнити, оскільки
відповідачка приховує інформацію
місця проживання дітей, на контакти не
йде, не дає можливості виконувати
позивачу батьківську роль у вихованні
дітей.

Відповідачка просила позов
задовольнити частково, мотивуючи тим,
що вона ніколи не була проти побачень
дітей з батьком та його дзвінків при
умові, якщо це не буде всупереч бажанню
дітей.

Представник Брусилівської
райдержадміністрації Житомирської
області в судове засідання не з'явився,
надіслав до суду клопотання про
розгляд справи за відсутності
представника третьої особи, позов
підтримав, також надав висновок органу
опіки і піклування про усунення
перешкод щодо участі у вихованні та
вільному спілкуванні з дитиною
батьком, який проживає окремо від неї,
вказуючи на те, що на початку січня 2014
року ОСОБА_2 змінила місце проживання
молодшого сина ОСОБА_5, забравши дитину
із дитячого садка , який він відвідував
та вивезла дитину в м. Київ. Таким же
способом в лютому місяці 2014 року
відповідачка змінила місце проживання
старшого сина ОСОБА_3. Щоб мати
можливість вільного спілкування з
дітьми позивач звернувся із заявою до
органу опіки та піклування
Брусиловської райдержадміністрації,
розпорядженням голови
райдержадміністрації позивачу надано
дозвіл на спілкування з дітьми
враховуючи їх інтереси в першу, третю
суботу та неділю кожного місяця за
місцем перебування дітей.

Вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, допитавши
свідка, дослідивши та оцінивши докази,
суд вважає, що в позов слід
задовільнити частково з наступних
підстав:

Свідок ОСОБА_6 в судовому
засіданні поазала, що діти після
спілкування з батьком плачуть і
б'ються, а мати не давала дітей бо знала
чим це закінчиться. Мама дітей ніколи
не ображає.

Сторони в судовому засіданні
домовилися про умови участі у
вихованні дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається як на підстави
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60
ЦПК України.

У даному випадку позивач, який
подав позов про усунення перешкод щодо
участі у вихованні та вільному
спілкуванні з дитиною батьком, який
проживає окремо від неї,

довів, що відповідачка перешкоджає
йому брати участі у вихованні та
вільному спілкуванні з дітьми.

Так, судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи в
їх сукупності, що сторони з 19 липня 2008
року перебували у зареєстрованому
шлюбі, який рішенням Брусилівського
районного суду Житомирської області
від 03 січня 2013 року розірваний, після
розірвання шлюбу ОСОБА_2 обрано
прізвище «ОСОБА_2», за згодою сторін
дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, залишено проживати з
матір'ю. (а.с. 7).

Копіями свідоцтв про народження
підтверджується, що матір'ю дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, є відповідачка ОСОБА_2,
батьком записаний позивач ОСОБА_1 (а.с.
5,6).

Відповідно до ст.141 СК України,
мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою.

Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

В січні, лютому 2014 року
відповідачка ОСОБА_2 забрала дітей з
смт.Брусилів і переїхала проживати з
дітьми в м. Київ, де проживають разом з
її чоловіком в орендованому житлі. (а.с.
10, 11).

Звернення позивача до органів
внутрішніх справ, Брусилівської
районної державної адміністрації,
розцінюються судом як підтвердження
виниклого між сторонами конфлікту з
питань виховання та визначення місця
проживання дітей.

З довідки про доходи позивача та
атестаційного листа вбачається, що він
має постійне місце роботи в смт.
Брусилів, працює вчителем історії,
правознавства в Брусилівській
гімназії ім..Готовчиця Брусилівської
районної ради Житомирської області,
має постійний дохід у вигляді
заробітної плати. (а.с. 22-24).

Відповідно до ст.. 157 СК України ,
питання виховання дитини вирішуються
батьками спільно. Той із батьків, хто
проживає окремо від дитини,
зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з дитиною. Той із батьків з
ким проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватись з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст.. 158 СК України ,
за заявою матері , батька дитини орган
опіки та піклування визначає способи
участі у вихованні дитини та
спілкуванні з нею того з батьків хто
проживає окремо від неї. Рішення
органу опіки та піклування є
обов'язковим до виконання.

Висновок органу опіки і
піклування Брусилівської
райдержадміністрації про усунення
перешкод щодо участі у вихованні та
вільному спілкуванні з дитиною
батьком, який, проживає окремо від неї,
підтверджує, що позивач звертався з
відповідною заявою до органу опіки чи
піклування та йому у надано дозвіл на
спілкування з дітьми - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.
36).

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212-215 ЦПК
України, на підставі ст..141,157 -159 СК
України, суд

В И
Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа -служба у справах дітей
Брусилівської районної державної
адміністрація, про усунення перешкод
щодо участі у вихованні та вільному
спілкуванні з дитиною батьком, який
проживає окремо від неї, - задовольнити
частково.

Визначити наступні способи
участі ОСОБА_1 в вихованні синів
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3:

- побачення один раз на тиждень :
щосуботи з 09 .00 години до 18.00 години за
місцем його проживання АДРЕСА_2

- спільний відпочинок не менш ніж
два періоди на рік а саме з 3 січня по 9
січня щороку та з 2 липня по 20 серпня
щороку через тиждень, а саме з 2 липня
по 9 липня , з 16 липня по 23 липня ,з 31
липня по 6 серпня, з 13 серпня по 19
серпня.

- ОСОБА_2 , матері дітей не
перешкоджати батьку ОСОБА_1 у їх
вихованні.

- В інші періоди вихованням дітей,
займається ОСОБА_2.

- Необмежене спілкування з синами
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , особисто за місцем їх
проживання, навчання чи перебування , а
також засобами телефонного, поштового,
електронного та іншого засобу зв'язку,
що не передбачають безпосереднього
фізичного спілкування між батьком та
синами.

В день його побачення з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
він має право забирати синів з дому
(школи) домашнього закладу особисто.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не було скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Житомирської області через
Брусилівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
В. К. Коваленко