Провадження № 2/200/1138/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2014 року Бабушкінський
районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Кудрявцевої Т.О.

при секретарі
Ханберовій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
повернення грошових коштів, -

В С Т
А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом до відповідача. В
обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що ним 08.10.2010 року та
08.11.2010 року було сплачено відповідачу
грошову суму у розмірі 11 840,00 грн. та 2400,00
грн. за поставку паркетної дошки «масив
тик». Продавцем було постановлено
товар, але в зв»язку з невідповідною
якістю товару за домовленістю сторін
його було повернуто продавцеві, яка
взяла усно на себе зобов»язання
повернути йому грошові кошти у
загальній сумі 14 240,00 грн., сплачені за
поставку товару Проте, станом на дату
подання цього позову вказана сума не
була йому повернута, а товар не
поставлений, про причини невиконання
замовлення його не повідомлено.

Позивач просить стягнути з відповідача
безпідставно утримувані грошові кошти
у розмірі 14 240,00 грн. та понесені витрати
по справі.

В судове засідання позивач не з»явився,
про розгляд справи повідомлений
належним чином, його представник надав
суду заяву про розгляд справи у його
відсутність та в заочному порядку.

Відповідач в судове засідання повторно
не з»явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224
ЦПК України з урахуванням згоди
представника позивача вважає можливим
провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

У відповідності до змісту ст.ст. 11, 509, 526
ЦК України однією з підстав виникнення
зобов»язання є договори, зобов»язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов»язковим для виконання
сторонами.

Згідно до п.2 ч.1 ст. 4 Закону
України «Про захист прав споживачів»
споживачі під час придбання,
замовлення або використання продукції,
яка реалізується на території України,
для задоволення своїх особистих потреб
мають право на належну якість
продукції та обслуговування.

Відповідно до ст. 6 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
ст. 673, 675 ЦК України продавець (виробник,
виконавець) зобов»язаний передати
споживачеві продукцію належної якості,
а також дати інформацію про продукцію.
У разі відсутності в договорі
купівлі-продажу умов щодо якості
товару продавець зобов»язаний
передати покупцеві товар, придатний
для мети, з якою товар такого роду
звичайно використовується. Виробник
(виконавець) зобов»язаний забезпечити
технічне обслуговування та
гарантійний ремонт продукції.
Договором або законом може бути
встановлений строк, протягом якого
продавець гарантує якість товару
(гарантійний строк).

Відповідно до положень ст. 4 Закону
України «Про захист прав споживачів»
споживачі під час придбання,
замовлення або використання продукції,
яка реалізується на території України,
для задоволення своїх особистих потреб
мають право, зокрема, на звернення до
суду та інших уповноважених органів
державно влади за захистом порушених
прав.

У відповідності до ч.2 ст.530 ЦК України
якщо строк (термін) виконання боржником
обов»язку не встановлений або
визначений моментом пред»явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов»язок у
семиденний строк від дня пред»явлення
вимоги, якщо обов»язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набула
майно), зобов»язана повернути
потерпілому це майно. Особа
зобов»язана повернути майно і тоді,
коли підстава, на якій воно було набуто,
згодом відпала.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін, при
цьому кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Як встановлено в судовому
засіданні, позивачем 08.10.2010 року та
08.11.2010 року було сплачено відповідачу
ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 11 840,00 грн.
та 2400,00 грн. за поставку паркетної дошки
«масив тик», що підтверджується
товарними чеками №8/10 від 08.10.2010 року та
№ 8/11/2010.

Продавцем ОСОБА_2 було поставлено
позивачеві товар, але в зв»язку з
невідповідною якістю товару за
домовленістю між ними його було
повернуто продавцеві, яка взяла усно на
себе зобов»язання повернути
позивачеві грошові кошти у загальній
сумі 14 240,00 грн., сплачені ним за
поставку товару.

Разом з цим встановлено, що
вказана сума не була повернута
позивачеві відповідачем, а товар
поставлений не був, про причини
невиконання замовлення його
повідомлено не було.

Оскільки домовленістю між
позивачем та відповідачем не було
встановлено строку виконання
відповідачем зобов»язання, позивач
звернувся до відповідача з письмовою
вимогою від 19.07.2013 року про повернення
вказаних грошових коштів у семиденний
строк, вказана вимога була вручена
відповідачеві особисто, проте грошові
повернуті не були і відповідь на вимогу
не була надана.

Таким чином, зважаючи на те, що
відповідач безпідставно утримує у себе
належні позивачеві грошові кошти у
розмірі 14 240,00 грн., вони підлягають
стягненню з неї на користь позивача.

Будь-яких належних та допустимих
доказів в спростування вимог позивача
відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені ним
витрати у справі у розмірі 229 грн. 41 коп.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И
В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, реєстраційний
номер фізичної особи-підприємця ЄДР
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 грошові кошти
у розмірі 14 240,00 грн., понесені витрати
по справі в сумі 229 грн. 41 коп., а всього 14
469 грн. 41 коп.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заява
про перегляд заочного рішення може
бути подана протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти
денний строк з дня проголошення
апеляційної скарги.

Суддя Т.О.
Кудрявцева