У Х В А Л А

2 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Завгородньої І.М.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 квітня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, треті
особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
управління Держкомзему в м. Запоріжжі,
про встановлення земельного сервітуту;
за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя
особа - Запорізьке міське управління
земельних ресурсів про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 22 листопада 2012 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 2012 року, позов ОСОБА_4, ОСОБА_5
задоволено. Встановлено сервітут щодо
користування ОСОБА_4, ОСОБА_5 земельною
ділянкою, яка належить ОСОБА_3 та
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на
безоплатній основі, безстроково.
Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено
частково. Зобов'язано ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5 знести
паркан між земельними ділянками НОМЕР_1
та НОМЕР_2, та між ділянкою НОМЕР_2 і
будинком АДРЕСА_2. В задоволенні решти
позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 квітня 2013 року
ОСОБА_3 у відкритті касаційного
провадження в указаній справі
відмовлено.

У квітні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 квітня
2013 року з підстав неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, з пропуском
встановленого ст. 356 ЦПК України строку.

Згідно з ч. 1 ст. 356 заява про перегляд
судових рішень подається протягом
трьох місяців з дня ухвалення судового
рішення, щодо якого подано заяву про
перегляд, або з дня ухвалення судового
рішення, на яке здійснюється посилання,
на підтвердження підстав, установлених
пунктом 1 частини першої статті 355
цього Кодексу, якщо воно ухвалено
пізніше, але не пізніше одного року з
дня ухвалення судового рішення, про
перегляд якого подається заява.

Заявником не порушено питання про
поновлення пропущеного строку, вона
лише посилалась на те, що про судові
рішення у справі вона дізналась лише 1
квітня 2014 року. У зв'язку з цим колегія
суддів вважає, що заявником пропущено
строк на звернення до суду, оскільки ч. 1
ст. 356 ЦПК України не містить такого
порядку обчислення строку на подання
заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 356 ЦПК України
заява про перегляд судового рішення
залишається без розгляду, якщо особа,
яка її подала, не порушує питання про
поновлення цього строку, а також якщо в
поновленні строку відмовлено.

Керуючись ст. 356 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 квітня 2013 року залишити без
розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С.
Висоцька

І.М. Завгородня

О.В. Умнова

І.М. Фаловська