АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 598/1801/14-ц Головуючий у 1-й
інстанції Гудима І.В. Провадження №
22-ц/789/1394/14 Доповідач - Бахметова
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 р. Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Бахметової В.Х.

суддів - Гірський Б. О., Ткач О. І.,

при секретарі - Майка Р.Ю.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" на
рішення Збаразького районного суду від
05 листопада 2014 року по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2014 року ПАТ КБ
"ПриватБанк" звернулося в суд із
вищевказаним позовом, посилаючись на
те, що 25.12.2007 року між сторонами
укладено кредитний договір, за умовами
якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку у розмірі 1500 грн. із
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з невиконанням
відповідачем своїх зобов'язань за
договором станом на 31 липня 2014 року
утворилась заборгованість, з яких:

3559,15 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

1964,50 грн. - заборгованість по
комісії за користування кредитом;

а також 500 грн. штрафу (фіксована
частина );

263,72 грн. штраф (процентна
складова).

Рішенням Збаразького районного суду
від 05 листопада 2014 року у задоволенні
позову ПАТ КБ "ПриватБанк" відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
"ПриватБанк" просить скасувати вказане
рішення суду та ухвалити нове, яким
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам у справі, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що судом першої
інстанції не враховано того, що
правовідносини між сторонами не
припинилися, мають триваючий характер,
оскільки за відсутності заяв сторін
про припинення договору - він
автоматично пролонгується на такий же
термін, а тому згідно вимог ст.257, ст.261
ЦК України Банк звернувся із позовом
про стягнення заборгованості за
кредитом в межах строку позовної
давності.

В судовому засіданні представник ПАТ
КБ "ПриватБанк" апеляційну скаргу
підтримав, зіславшись на обставини
викладені в ній.

ОСОБА_1 не погоджується з доводами
апеляційної скарги, вважає, що рішення
суду першої інстанції є законним,
відповідає матеріалам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши доводи апеляційної скарги
за матеріалами справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає до
часткового задоволення виходячи з
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову
суд першої інстанції виходив з того, що
Банк звернувся в суд з позовом про
захист свого цивільного права із
пропуском строку позовної давності,
оскільки протягом останніх чотирьох
років відповідачем не вносилися
платежі в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
оскільки він суперечить нормам
матеріального права.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що 25.12.2007 року між ЗАТ КБ
"ПриватБанк", правонаступником якого є
ПАТ КБ "ПриватБанк", і ОСОБА_1 укладено
кредитний договір №б/н, за умовами
якого останній отримав грошові кошти у
розмірі 1500 гривень у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку із сплатою відсотків у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості по кредиту, із
остаточним терміном повернення
кредиту та сплати відсотків,
винагороди, і комісійних по ньому, що
відповідає терміну дії платіжної
картки.

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК
України зобов'язання мають
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору, вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства та у встановлений строк.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Згідно ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Із змісту ч.5 ст.261 ЦК України
вбачається, що за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

Згідно ч.2 ст. 258 ЦК України позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4.
розділу ІІ Умов та правил надання
банківських послуг строк дії картки
вказано на лицевій стороні картки
(місяць і рік) і вона дійсна до
останнього календарного дня вказаного
місяця. Строк погашення процентів за
кредитом визначено щомісячними
платежами, а строк погашення кредиту в
повному обсязі визначено останнім днем
місяця, вказаного на картці (поле MONTH).

Із інформації про картку/рахунок,
вбачається, що строк дії картки НОМЕР_2,
яка видана ОСОБА_1 у 2007 році, становить
чотири роки, тобто по листопад 2011 року
включно ( а.с. 57 ).

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до
суду із заявою про захист свого
порушеного права у вересні 2014 року,
тобто в межах строку позовної давності.

Крім цього, із п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг за
договором №б/н від 25.12.2007 року, які є
невід'ємною частиною кредитного
договору, вбачається, що договір діє 12
місяців з моменту підписання та
пролонгується на такий же термін
щоразу, допоки одна із сторін не
поінформує іншу сторону про припинення
дії договору.

З матеріалів справи вбачається,
що з моменту підписання договору і до
подання позову жодна з сторін не
заявляла про свій намір припинити дію
вищевказаного договору.

Враховуючи вищевикладене, суд
першої інстанції дійшов помилкового
висновку про те, що строк позовної
давності за вказаними позовними
вимогами є таким, що сплинув.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позивальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України
передбачено, що позикодавець має право
на одержання від позичальника проценти
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюється договором.

Згідно п.6.5. та п.6.6. Умов та правил
надання банківських послуг ЗАТ КБ
"Приватбанк" позичальник зобов'язаний
погашати заборгованість по кредиту,
відсотки за користування кредитом, а
також оплачувати комісію на умовах, що
визначені цим договором.

Відповідно до п.8.6. при порушенні
позичальником строків платежів по
кожному з грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж на 120
днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +
5% від суми позову.

Враховуючи, що Банк звернувся в
суд з позовом у вересні 2014 року,
відповідно він вправі стягнути кошти
за три роки, що передували зверненню до
суду.

Станом на вересень 2011 року
заборгованість по процентам за
користування кредитом становила 2006,86
грн., тому стягненню підлягає лише 1552,29
грн. (3559,15 грн. - 2006,86 грн.); і аналогічно
слід зменшити суму комісії до 1020,00 грн. (
1964,50 грн. - 944,50 грн. ).

Враховуючи умови кредитного
договору, стосовно штрафу, який
становить 5 відсотків від суми позову,
тому штраф слід стягнути в сумі 78,60 грн.
( 1552,29 грн. + 1020,00 грн.) х 5% ).

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення, є порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Оскільки має місце порушення норм
процесуального і матеріального права
рішення суду першої інстанції слід
скасувати і ухвалити нове рішення.

Тому позовні вимоги ПАТ КБ
"ПриватБанк" задовольнити частково і
стягнути з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ
"ПриватБанк" всього на суму 3150,89 грн. з
яких:

1552,29 грн. заборгованість по
процентам за користування кредитом;

1020,00 грн. заборгованість по
комісії за користування кредитом;

штраф в сумі - 500 грн. ( фіксована
частина );

78,60 грн. ( відсоток від суми позову
1572,29 грн. ) та судовий збір в сумі 243,60грн.

Керуючись ст. ст. 307,309 ЦПК України,
колегія суддів,

В
И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" задовольнити
частково.

Рішення Збаразького районного суду від
05 листопада 2014 року скасувати, ухвалити
нове рішення.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса
реєстрації: АДРЕСА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк", 49094, м.
Дніпропетровськ, вул Набережна
Перемоги, 50, (р/р №
3111- для погашення заборгованості,
МФО 305299, заборгованість за кредитним
договором без номера від 25.12.2007 року в
розмірі 3150,89 грн., з яких:

1552,29 грн. заборгованість по
процентам за користування кредитом;

1020,00 грн. заборгованість по
комісії за користування кредитом;

штрафи - 500 грн. ( фіксована частина
);

78,60 грн. ( відсоток від суми
позову) та судовий збір в сумі 243,60грн.
на р/р 00001 - для відшкодування
судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області В.Х. Бахметова