АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача
Стрижеуса А.М.,

суддів:
Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при
секретарі: Луцькій Л.С.

за участю: представника позивача
ОСОБА_2

представника
відповідача Омельченка Д.О.

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_4, який діє на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_5 на
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 12 вересня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_5 до Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль», третя особа: Приватне
акціонерне товариство «Луч АО» про
визнання поруки такою, що припинилася, -

Справа №757/6407/2014 № апеляційного
провадження:22-ц-796/12883/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Новак
Р.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Стрижеус А.М. В С Т А Н О В И
Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен банк Аваль» третя особа
ПрАТ «Луч АО» про визнання поруки
такою, що припинилася.

В обґрунтування вимог, позивач
посилався на те, що після укладання 14
вересня 2012 року між ПрАТ «Луч АО» та ПАТ
«Райффайзен банк Аваль» додаткової
угоди № 010/02-01/02/138/19 до генеральної
угоди, за умовами якої термін дії даної
угоди було продовжено до 28 лютого 2013
року, зміни до договору поруки укладені
не були, отже поручителем не було
надано згоди на зміну кінцевого
терміну повернення кредитних коштів за
генеральною угодою до 28 лютого 2013 року,
тому, на думку позивача, порука має бути
визнана такою, що припинилася.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 12 вересня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_5 до ПАТ
«Райффайзен банк Аваль», третя особа
ПрАТ «Луч АО» про визнання поруки
такою, що припинилася - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представником позивача ОСОБА_4, який
діє на підставі довіреності в
інтересах ОСОБА_5, подано апеляційну
скаргу, в якій він просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_5,
підтримала доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача Омельченко
Д.О., який діє на підставі довіреності в
інтересах ПАТ «Райффайзен банк Аваль»,
проти доводів апеляційної скарги
заперечував, посилаючись на законність
та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
обґрунтованість та законність
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно із ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні рішення, суд зобов'язаний
прийняти рішення, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 10 грудня 2004 року між
акціонерним поштово-пенсійним банком
«Аваль», правонаступником якого є
публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль», та
акціонерним товариством закритого
типу «Луч АО», правонаступником якого є
приватне акціонерне товариство «Луч
АО», було укладено генеральну кредитну
угоду №010/02-01/02/138. Відповідно до умов
якої, кредитор зобов'язався надавати
позичальнику гарантії, кредити,
кредитні лінії, кредити в режимі
овердрафт в порядку і на умовах,
визначених в угоді, договорах про
надання гарантій, кредитних договорах
та договорах овердрафту, укладених в її
рамках, а позичальник зобов'язався
забезпечити повернення одержаних
кредитів та сплатити нараховані
відсотки.

В подальшому до генеральної кредитної
угоди, було підписано ряд додаткових
угод.

14 вересня 2012 року між ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» та ПрАТ «Луч АО» було
підписано додаткову угоду №010/02- 01/02/138/19
до Генеральної кредитної угоди
№010/02-01/02/138 від 10 грудня 2004 року, якою
термін дії Генеральної кредитної угоди
продовжено до 28 лютого 2013 року».

В рамках генеральної кредитної угоди, 13
серпня 2009 року між ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» та ПрАТ «Луч АО» укладено
Кредитний договір №010/14/535
«Невідновлювальна кредитна лінія на
поповнення обігових коштів для
корпоративних клієнтів», за умовами
якого ПрАТ «Луч АО» надано кредит у
формі невідновлювальної кредитної
лінії з лімітом 6592000 гривень під 22%
річних, з кінцевим терміном погашення
кредиту 30 липня 2010 року.

В подальшому до Кредитного договору
було підписано ряд додаткових угод.

Так, 14 вересня 2012 року до Кредитного
договору підписано Додаткову угоду
№010/14/535/10, якою було продовжено
кінцевий термін погашення кредиту до 28
лютого 2013 року, а також встановлено, що
кредитор зобов'язується надати
позичальнику кредит в формі
невідновлювальної кредитної лінії з
лімітом 2200000 гривень. Також сторони
дійшли згоди, що з дати укладання цієї
додаткової угоди подальша видача
кредитних коштів за договором не
здійснюється.

В забезпечення виконань зобов'язань, що
витікають з генеральної кредитної
угоди між кредитором та ОСОБА_5 10 грудня
2004 року укладено договір поруки.

Відповідно до п. 1.2. договору поруки,
сторони встановили, що поручитель на
добровільних засадах бере на себе
зобов'язання перед кредитором
відповідати по зобов'язаннях боржника -
АТЗТ «Луч АО», які виникають з умов
генеральної кредитної угоди №010/02-01/02/138
від 10 грудня 2004 року в повному обсязі
цих зобов'язань.

П. 2.1. Договору поруки встановлено, що у
випадку невиконання боржником взятих
на себе зобов'язань по генеральній
кредитній угоді, поручитель несе
солідарну відповідальність перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу за генеральною кредитною угодою,
комісійної винагороди, штрафів та
неустойки.

13 серпня 2009 року між ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» та ОСОБА_5 було підписано
додаткову угоду №010/02-01/02/138/1 до
договору поруки від 10 грудня 2004 року,
якою сторони домовились викласти текст
договору поруки в новій редакції.

18 грудня 2010 року додатковою угодою
№010/02-01/02/138/2 до договору поруки від 10
грудня 2004 року внесено зміни до п. 1.2.
договору поруки, а саме встановлено, що
поручитель на добровільних засадах
бере на себе зобов'язання перед
кредитором відповідати по борговим
зобов'язаннях боржника, які виникають з
умов генеральної кредитної угоди
№010/02-01/02/138 від 10 грудня 2004 року, з
додаткової угоди № 010/02-01/02/138/15 від 18
жовтня 2010 року та з додаткових угод до
неї та кредитними договорами,
договорами про надання гарантій, що
укладені та будуть укладені в її
рамках.

Відмовляючи в позові суд пертої
інстанції не врахував, що між
поручителем та Банком не укладалися
додатковий договір до договору поруки
надання згоди відповідати за зміненим
зобов'язанням про продовження термін
дії Генеральної кредитної угоди до 28
лютого 2013 року.

Судом першої інстанції не було
враховано, що 18 жовтня 2010 року між
поручителем та ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» було укладено Договір поруки №
12/14/1000, відповідно до п.1.1, п.1.1.1.,
п.1.1.2,п.1.1.3 якого поручитель
зобов'язується відповідати перед
кредитором солідарно з боржником - ПрАТ
«ЛУЧ АО» за виконання Кредитних
зобов'язань, які випливають з умов
кредитного договору ( № 010/14/535
«Невідновлювальна Кредитна лінія на
поповнення обігових коштів для
корпоративних клієнтів» від 13 серпня
2009 року, за умовами якого боржник
зобов'язаний повернути Кредит в
розмірі 3 159 274 гривні, сплатити проценти
за користування кредитом в розмірі 20 %
річних , сплатити комісію за внесення
змін до кредитного договору, договору
застави/іпотеки за ініціативою
Позичальника в розмірі 500 гривень.

В п.1.3 Договору поруки від 18 жовтня 2010
року встановлено, що у випадку внесення
змін до Кредитного договору, внаслідок
яких збільшується обсяг
відповідальності поручителя, сторони
встановили наступний порядок
отримання згоди Поручителя на такі
зміни: кредитор направляє Поручителю
письмове повідомлення із зазначення
умов, що підлягають зміні у Кредитному
зобов'язанні та збільшують обсяг
відповідальності поручителя (п.1.3.1);.
Поручитель зобов'язаний протягом 10
банківських днів з моменту отримання
зазначеного в п.1.3.1 Договору письмового
повідомлення надіслати кредитору
письмову згоду на зміну кредитного
зобов'язання або письмово повідомити
кредитора про непогодження змін.

Кредитний договір № 010/14/535
«Невідновлювальна Кредитна лінія на
поповнення обігових коштів для
корпоративних клієнтів» від 13 серпня
2009 року, був укладений в рамках
Генеральної кредитної угоди.

Таким чином, згода поручителя на
збільшення своєї відповідальності
перед кредитором солідарно з боржником
ПрАТ «ЛУЧ АО» за виконання Кредитних
зобов'язань, які випливають з умов
кредитного договору № 010/14/535
«Невідновлювальна Кредитна лінія на
поповнення обігових коштів для
корпоративних клієнтів» від 13 серпня
2009 року мала бути оформлена додатковою
угодою до договору поруки, що
передбачено п.1.3 Договору поруки.

Отже, ОСОБА_5, як поручитель, у спосіб,
передбачений договором, згоди на
збільшення обсягу відповідальності не
надавав.

Крім того, в додатковій угоді № 010/14/535/10
про зміну графіку погашення кредиту до
кредитного договору від 14 вересня 2012
року в п. 1.2 зазначено, що кінцевий
термін погашення позичальником
кредиту встановлено до 28 лютого 2013 року
вступає в дію з 01 серпня 2912 року, тобто
раніше укладення додаткового договору,
а саме 14 вересня 2012 року. Однак, умова
договору про зміну кінцевого терміну
погашення кредиту не може починати
діяти раніше дати внесення цих змін до
договору.

Також сторони дійшли згоди викласти п.
1.1 кредитного договору від 13 серпня 2009
року в новій редакції, відповідно до
якої Кредитор зобов'язується надати
Позичальнику кредит в формі
невідновлювальної кредитної лінії з
лімітом 2 200 000 гривень.

Таким чином, згода поручителя на
збільшення обсягу його
відповідальності має бути очевидною і
наданою у спосіб, передбачений
договором поруки. Поручитель хоча й
пов'язаний із боржником певними
зобов'язальними відносинами, є
самостійним суб'єктом у відносинах із
кредитором. Поручитель, зокрема, має
право висувати заперечення проти
кредитора і в тому разі, коли боржник
від них відмовився або визнав свій борг
(ч. 2 ст. 555 ЦК України).

В п. 4.2 Договору поруки від 10 грудня 2004
року встановлено, що строк та умови
виконання договору поруки можуть бути
переглянуті сторонами лише з їх
письмової згоди.

У постанові Верховного суду України по
справі № 6-101цс14, висловлена правова
позиція, яка є обов'язковою для всіх
судів України згідно ст. 360-7 ЩІК
України, відповідно до якої, вирішуючи
питання про надання поручителем згоди
на зміну зобов'язання, судами повинна
надаватися належна оцінка діям
поручителя, які б свідчили про надання
ним згоди на збільшення обсягу своєї
відповідальності.

Продовження строку користування
кредитом до 28 лютого 2013 року без
внесення змін до договору поруки на
погодження поручителем продовження
дії кредитного договору було збільшено
обсяг відповідальності поручителя
ОСОБА_5, оскільки в п.4.2 договору поруки
чітко передбачено, що строк та умови
виконання договору поруки можуть бути
переглянуті сторонами лише з їх
письмової згоди, а такої письмової
згоди поручителем надано не було.

За таких обставин безпідставним є
висновок суду першої інстанції проте,
що поручитель дав згоду на зміну
основного зобов'язання без додаткового
повідомлення поручителя та укладення
окремої угоди, оскільки п.4.2 договору
від 10 грудня 2004 року поруки передбачено
інше, а саме необхідна письмова згода
на таку зміну.

Крім того, згідно п.1.3 Договору поруки №
12/14/1000 від 18 жовтня 2010 року, поручитель
зобов'язується відповідати перед
кредитором солідарно з боржником ПрАТ
«ЛУЧ АО» за виконання кредитних
зобов'язань, які випливають з умов
кредитного договору № 010/14/535
«Невідновлювальна Кредитна лінія на
поповнення обігових коштів для
корпоративних клієнтів» від 13 серпня
2009 року яким встановлено, що у випадку
внесення змін до кредитного договору,
внаслідок яких збільшується обсяг
відповідальності поручителя, потрібна
письмова згода поручителя на такі
зміни.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
приходить до висновку що рішення суду
першої інстанції про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», третя
особа ПрАТ «Луч АО» про визнання поруки
такою, що припинилася підлягає
скасування з ухваленням нового рішення
про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_4, який діє на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_5 -
задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 12 вересня 2014 року скасувати
та ухвалити нове.

Позову ОСОБА_5 до Публічного
акціонерного товариства
«РайффайзенБанк Аваль», третя особа:
Приватне акціонерне товариство «Луч
АО» про визнання поруки такою, що
припинилася - задовольнити.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_5 за
Договором поруки від 10 грудня 2004 року,
укладеною між Публічним акціонерним
товариством «РайффайзенБанк Аваль» та
ОСОБА_5.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» на
користь ОСОБА_5 судовий збір в сумі 243
гривні 60 копійок.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Суддя-доповідач:

Судді: