Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Медведєва Л.П.
Справа № 2-300/13
Провадження № 22ц/782/2001/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Луганської
області в складі:

Головуючого - судді
Медведєвої Л.П.

Суддів - Соловей Р.С.,
Пащенко Л.В.

при секретарі - Івасенко І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду в місті Луганську
справу за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення грошового збору за
проведення експертизи, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу
Ленінського районного суду міста
Луганська від 28 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

12 березня 2013 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3
звернулись до Ленінського районного
суду міста Луганська із заявою про
стягнення грошового збору за
проведення експертизи у сумі 942,72
гривень з відповідача ОСОБА_4 і
вказали,що під час розгляду справи за
позовом про усунення перешкод у
користуванні житловим будинком та
земельною ділянкою,встановлення
земельного сервітуту,ухвалою
Ленінського районного суду міста
Луганська від 07 листопада 2012 року за
клопотанням позивачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3
була призначена будівельно-технічна
експертиза, витрати за якою покладені
на позивачів. Згідно квитанції №330420072
від 04.02.2013 року ОСОБА_2 сплатила у касу
ПАТ «Східно-промисловий комерційний
банк» за проведення експертизи 942,72
гривень.

Ухвалою Ленінського районного суду
міста Луганська від 28 березня 2014 року у
задоволенні заяви відмовлено.

Звернувшись з апеляційною скаргою,
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 посилаються на
порушення норм процесуального права та
ставлять питання про скасування ухвали
і постановлення нової, якою стягнути з
відповідача ОСОБА_4 на їх користь
судові витрати за проведення судової
будівельно-технічної експертизи у сумі
942,72 гривень.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з`явилися, про час
та місце останнього повідомлялись.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів встановила наступне.

У липні 2012 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 подали
до Ленінського районного суду міста
Луганська позовну заяву до ОСОБА_4 про
усунення перешкод у користуванні
житловим будинком та земельною
ділянкою,встановлення земельного
сервітуту.

Рішенням Ленінського районного суду
міста Луганська від 06 листопада 2013 року
у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 03 лютого 2014 року за
наслідками розгляду апеляційної
скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 рішення
Ленінського районного суду міста
Луганська від 06 листопада 2013 року
скасовано і ухвалено нове рішення,яким
позовні вимоги ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні житловим будинком та
земельною ділянкою,встановлення
земельного сервітуту, задоволено
частково.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд
першої інстанції, керуючись ст.220 ЦПК
України, зазначив, що при дослідженні
матеріалів справи встановлено, що
позивачами не заявлялись вимоги до
відповідача щодо стягнення судових
витрат.

За наслідками розгляду апеляційної
скарги колегія суддів визнала, що судом
першої інстанції порушено норми
процесуального права.

З матеріалів справи / а.с.65/ вбачається,
що 26 лютого 2013 року судом першої
інстанції одержано висновок судової
будівельно-технічної експертизи №2411/23
і з супровідного листа Луганського
відділення Донецького
науково-дослідного інституту судових
експертиз про надсилання суду
вказаного висновку вбачається, що
вартість експертизи 942,72 гривень
сплачено.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.79 ЦПК України,
яка передбачає види судових витрат, до
витрат, пов'язаних з розглядом судової
справи, належать: витрати, пов'язані із
залученням свідків, спеціалістів,
перекладачів та проведенням судових
експертиз.

Кошти на оплату судової експертизи
вносяться стороною, яка заявила
клопотання про проведення експертизи /
ч.2 ст.86 ЦПК України/.

Статтею 88 ЦПК України передбачено
розподіл судових витрат між сторонами.

Стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено / ч.1 ст.88 ЦПК /.

Як зазначено вище, рішенням
апеляційного суду Луганської області
від 03 лютого 2014 року ухвалено
рішення,яким позовні вимоги ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод
у користуванні житловим будинком та
земельною ділянкою,встановлення
земельного сервітуту, задоволено
частково.

Відповідно до ст.220 ЦПК України, суд, що
ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо: судом не вирішено питання про
судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового
рішення може бути подано до закінчення
строку на виконання рішення.

Суд ухвалює додаткове рішення після
розгляду питання в судовому засіданні
з повідомленням сторін. Їх присутність
не є обов'язковою.

З встановлених обставин та наведених
норм права, колегія суддів зазначає, що
позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 повинні
звернутися до апеляційного суду
Луганської області, яким ухвалено
рішення про задоволення їх позову , з
заявою про ухвалення додаткового
рішення щодо вирішення питання про
розподіл судових витрат, а саме:
судових витрат за проведення судової
експертизи.

При викладених обставинах, апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, ухвала суду має бути
скасована та постановлена нова ухвала
про відмову у задоволенні заяви з інших
підстав.

Керуючись ст.ст.209,307,312 ЦПК України,

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду
міста Луганська від 28 березня 2014 року -
скасувати і постановити нову
наступного змісту.

У задоволенні заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення грошового збору за
проведення експертизи - відмовити з
інших підстав.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді