03.12.2014 Справа № 756/8267/14-ц
№ 756/8267/14-ц
№ 2/756/3574/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

« 03» грудня 2014 року
Оболонський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого - судді
Великохацької В.В.

при секретарі
Бабак М.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Оболонської районної у місті Києві
державної адміністрації, треті особи:
Головне управління юстиції в місті
Києві, Державна реєстраційна служба
України, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
визнання права власності на спадкове
майно,-

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Оболонської районної у
місті Києві державної адміністрації,
треті особи: Головне управління
юстиції в місті Києві, Державна
реєстраційна служба України, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права
власності на спадкове майно. Свої
вимоги позивач мотивує тим, що згідно
зі свідоцтвом про право власності на
житло, виданим державним комунальним
управлінням житлового господарства
Мінського району м. Києва, їй, ОСОБА_1, та
членам її сім'ї: матері ОСОБА_5, чоловіку
ОСОБА_2, синам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних
долях на праві спільної сумісної
власності належить квартира АДРЕСА_1.
Вказане свідоцтво позивачем було
втрачено. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла.
Після її смерті відкрилась спадщина на
належне їй майно, зокрема на вказану
квартиру. Спадщину після ОСОБА_5 за
законом прийняла її донька - позивач
ОСОБА_1, яка постійно проживала з
померлою на час відкриття спадщини.
Державним нотаріусом Баришівської
районної державної нотаріальної
контори 07 жовтня 2014 року за заявою
ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право
на спадщину за законом було відкрито
спадкову справу № 356/2014. Однак
нотаріусом було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
квартиру АДРЕСА_1 у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документа на неї. У зв'язку з
неможливістю отримати дублікат
свідоцтва про право власності на житло,
позивач просить визнати за нею право
власності в порядку спадкування на 1/5
частину квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач уточнила
позовні вимоги, надала суду дублікат
втраченого свідоцтва про право
власності на житло - квартиру АДРЕСА_1
та рішення Оболонського районного суду
м. Києва від 12 вересня 2014 року, яким
встановлено факт постійного
проживання ОСОБА_1 разом зі
спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття
спадщини.

Позивач подала до суду заяву, в якій
просила справу розглядати без її
участі, позовні вимоги підтримала з
викладених вище підстав, та просила
позов задовольнити.

Представник відповідача подала до суду
заяву, в якій просила справу розглядати
без її участі.

Треті особи: Головне управління
юстиції в місті Києві та Державна
реєстраційна служба України - подали до
суду заяви, в яких просили справу
розглядати без їх участі.

Третя особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
судовому засіданні проти задоволення
позову не заперечували, просили справу
розглядати без їх участі.

Суд, заслухавши думку учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про смерть
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 75).

Зі свідоцтв про народження та про
одруження вбачається, що позивач
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є донькою ОСОБА_5
(а.с. 80-81).

07 жовтня 2014 року позивач звернулася до
Баришівської районної державної
нотаріальної контори із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом на частину квартири АДРЕСА_1
(а.с. 73).

Державним нотаріусом Баришівської
районної державної нотаріальної
контори 07 жовтня 2014 року було відкрито
спадкову справу № 356/2014 (а.с. 64).

Позивач ОСОБА_1 та треті особи ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснили, що Державним нотаріусом
Баришівської районної державної
нотаріальної контори було відмовлено
позивачу у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом на 1/5 частину
квартири АДРЕСА_1, яка належала її
матері - ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3, у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на
спадкове майно.

На даний час позивач отримала дублікат
втраченого свідоцтва про право
власності на житло. Згідно з вказаним
свідоцтвом, виданим 14 грудня 1999 року
державним комунальним управлінням
житлового господарства Мінського
району м. Києва, ОСОБА_1, та членам її
сім'ї: ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
рівних долях на праві спільної
сумісної власності належить квартира
АДРЕСА_1, загальною площею 57,65 кв.м, яку
приватизовано на підставі
розпорядження від 14 грудня 1999 року № 1801
відповідно до Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» (а.с. 65).

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 12 вересня 2014 року, яке
набрало законної сили, встановлено
факт постійного проживання ОСОБА_1
разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 на час
відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_3
(а.с. 71).

Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті. У разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 ЦК України.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Оскільки ОСОБА_5 за життя заповіту не
було складено, єдиною спадкоємицею
першої черги є її донька - позивач
ОСОБА_1

Відповідно до положень ст. 1268 ЦК
України спадкодавець за заповітом чи
за законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її; спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 ЦК України, він не
заявив про відмову від неї.

Враховуючи те, що судом встановлено
факт постійного проживання спадкоємця
ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 на
час відкриття спадщини, вона
вважається такою, що прийняла спадщину.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Згідно з положеннями ст.ст. 66-68 Закону
України «Про нотаріат» на майно, що
переходить за правом спадкоємства до
спадкоємців або держави, нотаріусом за
місцем відкриття спадщини видається
свідоцтво про право на спадщину.
Свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, встановленому цивільним
законодавством, на ім'я всіх
спадкоємців або за їх бажанням кожному
з них окремо. Нотаріус при видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом перевіряє факт смерті
спадкодавця, час і місце відкриття
спадщини, наявність підстав для
закликання до спадкоємства за законом
осіб, які подали заяву про видачу
свідоцтва, та склад спадкового майна.

Пунктом 4.15 Глави 10 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 № 296/5
передбачено, що видача свідоцтва про
право на спадщину на майно, яке
підлягає реєстрації, проводиться
нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

У ст. 392 ЦК України закріплено право
власника майна пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30 травня
2008 року «Про судову практику у справах
про спадкування», свідоцтво про право
на спадщину видається за письмовою
заявою спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, установленому
цивільним законодавством. За наявності
умов для одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину вимоги про визнання права на
спадщину судовому розглядові не
підлягають. У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Судом встановлено, що 1/5 частина
квартири АДРЕСА_1, на момент смерті
ОСОБА_5 належала їй на праві власності,
тобто, відповідно до ст. 1218 ЦК України,
ця квартира входить до складу спадщини.

Виходячи з того, що позивач прийняла
спадщину у встановлені законом строки
та бажає отримати свідоцтво про право
на спадщину за законом на 1/5 частину
квартири АДРЕСА_1, є всі підстави для
задоволення позову та визнання за нею
права власності на 1/5 частини вказаної
квартири.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 392, 1218, 1223, 1261, 1268, 1269, 1296 ЦК України,
ст.ст. 66-68 Закону України «Про
нотаріат», ст.ст. 1-11, 15, 60, 61, 208, 212-215, 223
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до Оболонської районної у
місті Києві державної адміністрації,
треті особи: Головне управління
юстиції в місті Києві, Державна
реєстраційна служба України, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права
власності на спадкове майно -
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3,
право власності на 1/5 частину квартири
АДРЕСА_2.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
В.В. Великохацька