Справа 534/2461/14-ц
Провадження № 2/534/1002/14
Рішення

Іменем України

10 грудня 2014 року
Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді
Окунь Т.В.

при секретарі
Гончар С.Т.

з участю сторін:

позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Комсомольську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", про
зобов'язання виконання умов договору
про банківський строковий вклад
(депозит) та притягнення до
відповідальності за порушення
грошового зобов'язання,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду із
зазначеним позовом до ПАТ "Банк
"Фінанси та Кредит" в особі начальника
відділення № 30, в якому просить
зобов'язати відповідача до виконання
умов договору про депозитний вклад,
укладеного нею 22 серпня 2013 року з ПАТ
"Банк "Фінанси та Кредит" в особі
начальника відділення № 30 шляхом
видачі готівкових коштів з депозитного
вкладу в розмірі 42 000 доларів США з
нарахованими відсотками з розрахунку 14
% річних.

В судовому засіданні, зменшивши обсяг
заявлених вимог до суми 37 450 доларів США
та 12,5 % річних відповідно (а.с. 27),
позивач позов підтримала повністю,
посилаючись на порушення відповідачем
умов п.6 укладеного договору та
положень ст.1060 ЦК України, відповідно
до якої договір банківського вкладу
укладається на умовах його повернення
зі спливом встановленого договором
строку. Відповідальність банка за
порушення грошового зобов'язання
визначає в розмірі 12,5 %.

Відповідач позов не визнав з підстав,
викладених в письмовому запереченні
проти позову (а.с. 23-24), в судове
засідання представник ПАТ "Банк
"Фінанси та Кредит" не з'явився. Про час
та місце розгляду справи повідомлений
у встановленому законом порядку
(а.с.13,18,22).

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши представлені нею на
обґрунтування заявлених вимог докази,
суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав:

Судом встановлено, що 22 серпня 2013 року
між позивачем та ПАТ "Банк "Фінанси та
Кредит" в особі начальника відділення
№ 30 філії "Придніпровське регіональне
управління ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит"
був укладений договір про банківський
строковий вклад № 24657/370-13 (а.с. 4),
відповідно до якого "Вкладник" вніс, а
"Банк" прийняв грошові кошти в
іноземній валюті на депозитний
рахунок № 2635.7.113524.002 в сумі 42 000 доларів
США на строк з 22 серпня 2013 року до 27
серпня 2014 року.

27 серпня 2014 року позивач звернулась до
"Банку" із заявою про повернення
банківського вкладу (а.с.7), в
задоволенні якої, за її поясненням, їй
було відмовлено в зв'язку з
необхідністю дотримання "Банком"
нормативно-правових вимог державних
наглядових та контролюючих органів
/зокрема Постанови правління НБУ № 540
від 29 серпня 2014 року/.

Визначаючи характер спірних
правовідносин, з врахуванням того, що
підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків сторін став Договір про
банківський строковий вклад, суд,
приймаючи до уваги положення
згаданого Договору щодо
відповідальності сторін та вирішення
суперечок, що виникають за цим
Договором, виходить з наступного:

Заперечуючи проти позову, відповідач,
посилаючись на положення ст. 99
Конституції України, ст.6 ЗУ "Про
Національний банк України», відповідно
до яких забезпечення стабільності
грошової одиниці є основною функцією
Національного банку України, констатує
необхідність дотримання "Банком"
нормативно-правових вимог НБУ, в даному
випадку - Постанови правління НБУ № 540
від 29 серпня 2014 року, яка є обов'язковою
для банка, з огляду на що, посилаючись
на відсутність правових підстав для
задоволення позову, просить
постановити рішення, яким відмовити в
його задоволенні.

Надаючи аналіз наведеним стороною
відповідача запереченням, керуючись
загальновизнаною нормою теорії права
щодо поняття нормативно-правового акту
та його ознак, в т.ч. поняття
нормативно-правових актів НБУ, як воно
визначене ст.56 ЗУ "Про національний
банк України", суд вважає що Постанова
НБУ, на яку посилається відповідач,
обгрунтовуючи заперечення проти
позову, не є підставою для порушення
договірних зобов'язань за договором з
таких підстав:

Враховуючи види правових актів за
суб'єктами нормотворчості в Україні, та
приймаючи до уваги провідне місце
Законів України, як актів
представницького вищого органу
державної влади в Україні, суд,
аналізуючи положення ЦК України про
зобов'язальне право, в т.ч. щодо
договору банківського вкладу
(ст.1058,1060,1061 ЦК України), та умови
Договору між "Банком" та "Вкладником»,
вважає, що спірні правовідносини,
виходячи із предмету спору, регулються
насамперед нормами ЦК України, як
нормативно-правовим актом вищої
юридичної чинності та положеннями
Договору про банківський строковий
вклад № 24657/370-13, за умовами якого
сторони підтвердили взяті по ньому
зобов'язання, в т.ч. із зазначенням
права "Вкладника" на повернення вкладу
після закінчення строку договору.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України. Згідно із ч.2 ст.1060 ЦК
України за договором банківського
вкладу незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника.
Станом на 09 грудня 2014 року вихідний
залишок по депозитному вкладу позивача
склав 37 450 доларів США (а.с. 28), отже, в
даному випадку має місце прострочення
виконання грошового зобов'язання, як
воно передбачене ст. 612 ЦК України, що в
свою чергу тягне за собою
відповідальність за порушення
грошового зобов'язання із
застосуванням до спірних
правовідносин положень ст.625 ЦК
України, як на цьому наполягає позивач.
Разом з тим, приймаючи до уваги, що
розмір процентів за порушення
грошового зобов'язання не був
визначений сторонами при укладення
договору, вимога позивача щодо
обрахування 12,5 % річних є такою, що не
ґрунтується на Законі, - в даному
випадку має бути застосована загальна
норма цивільного права щодо
відповідальності Боржника за
прострочення грошового зобов'язання,
як вона визначена ч.2 ст.625 ЦК України -
в розмірі 3% річних від простроченої
суми за весь час прострочення.

Отже, приймаючи до уваги, що в даній
ситуації "Банк" порушив взяті за
договором зобов'язання щодо повернення
строкового вкладу на вимогу
"Вкладника", вимоги позивача, з огляду
на застосування до даних правовідносин
акту вищої юридичної сили - ЦК України
та положень укладеного між сторонами
договору, підлягають до задоволення в
повному обсязі.

Судові витрати покладені судом на
сторону відповідача у відповідності із
вимогами ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 213,215 ЦПК України, ст.ст.
625, 1058, 1060 ЦК України, суд,

в и р и ш і в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Зобов'язати ПАТ "Банк "Фінанси та
Кредит" в особі начальника відділення
№ 30 повернути ОСОБА_1 залишок коштів з
Вкладного рахунку № 2635.7.113524.002 шляхом
видачі готівкою 37450 доларів США за
ставкою з розрахунку 3% річних на день
видачі вкладу із здійсненням
перерахунку процентів, нарахованих за
фактичний термін розміщення вкладу в
порядку, як він передбачений п.2
договору № 24657/370-13.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

На користь держави стягнути з ПАТ "Банк
"Фінанси та Кредит" в особі начальника
відділення № 30 судовий збір в розмірі 3
654 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Полтавської області через
Комсомольський міський суд
Полтавської області протягом 10 днів з
часу його проголошення.

Суддя
підпис Т.В. Окунь

Згідно з оригіналом:

Суддя
Т.В.Окунь