У х в а л а

іменем україни

29 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Коротуна
В.М.,

Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Староміського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції про визнання права власності
та зняття арешту, за касаційною скаргою
ОСОБА_2 в особі його представника -
ОСОБА_4, на рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від 28
жовтня 2013 року та ухвали апеляційного
суду Вінницької області від 13 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3,
Староміського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції про
визнання права власності та зняття
арешту.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 28 жовтня 2013 року
в задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 13 грудня 2013 року в
задоволенні заяви ОСОБА_2 про залишення
позовної заяви без розгляду
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 13 грудня 2013 року рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 28 жовтня 2013 року
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі його
представника - ОСОБА_4, просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права й неправильним
застосуванням норм матеріального
права, та ухвалити нове рішення, яким
позовну заяву ОСОБА_2 залишити без
розгляду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишенням
заяви без розгляду з підстав,
визначених ст. ст. 205, 207 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд до
завершення розгляду справи
постановляє ухвалу про залишення заяви
без розгляду, якщо позивач подав заяву
про залишення позову без розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 208 ЦПК України судовий
розгляд закінчується, зокрема,
ухваленням рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 28 жовтня 2013 року
в задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

Вказане рішення суду позивачем
оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду.

Частиною 1 ст. 304 ЦПК України
передбачено, що справа розглядається
апеляційним судом за правилами,
встановленими для розгляду справи
судом першої інстанції, з винятками і
доповненнями, встановленими цією
главою.

Із роз'яснень, викладених у п. 16
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ в апеляційному порядку»
вбачається, що відповідно до статті 304
ЦПК суд апеляційної інстанції при
розгляді справи керується правилами
розгляду справи судом першої
інстанції, з винятками й доповненнями,
встановленими главою І «Апеляційне
провадження» розділу V ЦПК.

Тобто, ст. 310 ЦПК України, яка відсилає
до ст. 207 ЦПК України, застосовується
лише для тих підстав, які спеціально
передбачені в главі першій «Апеляційне
провадження».

Аналіз цих норм дає підстави для
висновку, що відповідно до ст. 310 ЦПК
України, якою передбачена можливість
закриття провадження у справі та
залишення позову без розгляду, позов не
може бути залишений без розгляду за
заявою позивача, оскільки він вже
вирішений по суті шляхом ухвалення
рішення.

Принцип диспозитивності реалізується
сторонами на стадії апеляційного
розгляду відповідно до ст. 306 ЦПК
України, згідно якої в апеляційному
суді позивач має право відмовитися від
позову, а сторони - укласти мирову угоду
відповідно до загальних правил про ці
процесуальні дії незалежно від того,
хто подав апеляційну скаргу.

Отже, встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 28 жовтня 2013 року та ухвали
апеляційного суду Вінницької області
від 13 грудня 2013 року ухвалені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права при їх
постановленні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі його
представника - ОСОБА_4, відхилити,
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 28 жовтня 2013 року
та ухвали апеляційного суду Вінницької
області від 13 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
М.В.
Дем'яносов

Судді:
В.М.
Коротун

С.П. Штелик