Справа № 614/506/14-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2014 року суддя Борівського районного
суду Харківської області Люба В.І.,

розглянувши в смт. Борова Харківської
області подання відділу державної
виконавчої служби Борівського
районного управління юстиції
Харківської області про тимчасове
обмеження в праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документа громадянина України, в
порядку ст. 158, 197 ЦПК України

В С Т А Н О В И В:

До Борівського районного суду
Харківської області 28.05.2014р. надійшло
подання відділу державної виконавчої
служби Борівського районного
управління юстиції Харківської
області про тимчасове обмеження в
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документа
громадянина України ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою:
АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий
18.03.1999 р. Борівським РВ МВС України в
Харківській області, оскільки ОСОБА_2
добровільно не виконує виконавчий лист
№ 614/1052/13-к від 14.10.2013р. по вироку
Борівського районного суду
Харківської області від 12.09.2013р. про
стягнення з неї на користь Управління
праці та соціального захисту населення
Борівської РДА надмірно отримані
кошти, допомогу на дитину одинокої
матері в сумі 25 419 грн. 00 коп.

Державним виконавцем 25.10.2013р.
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження та направлена
сторонам виконавчого провадження.

З метою з'ясування майнового стану
боржника ОСОБА_1 державним виконавцем
направлено запити до установ та
організацій, що реєструють право
власності на окремі види майна.

Відповідно до відповіді ВДАІ
Борівського РВ ГУМВС України в
Харківській області № 5953 від 02.12.2013р.на
гр. ОСОБА_1 транспортні засоби не
зареєстровані.

Відповідно до відповіді відділу
держземагенства у Борівському районі
Харківської області № 01-31/2755 від
12.11.2014р. за гр. ОСОБА_1 на території
Ізюмської сільської ради
зареєстровано право власності на
земельну ділянку (пай) площею 10,61 га.

Дані за 2013 р. по гр. ОСОБА_1 в
управлінні Пенсійного фонду України в
Борівському р-ні Харківської обл.,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, відсутні
в базі даних ВЕБ-СОК, згідно відповіді
№ 2998-08/05 від 12.11.2013р.

Державний виконавець в поданні
також вказав, що ухвалою Борівського
районного суду Харківської області від
01.11.2013р. ОСОБА_1 надано розстрочку
виконання вироку Борівського
районного суду Харківської області від
12.09.2013р. в частині стягнення надмірно
отриманих коштів, допомогу на дитину
одинокої матері в сумі 17402 грн., по 290
грн. 07 коп. щомісячно з 12.09.2013р. до
12.08.2017р., а в вересні 2017 р. - 288 грн. 36 коп.
Станом на 01.05.2014р. борг сплачений в сумі
1500 грн., залишок становить 15902 грн. 49 коп.

Представник відділу державної
виконавчої служби Борівського
районного управління юстиції
Харківської області Шульга Ю.О. просить
розглядати справу за її відсутності,
підтвердила вищевикладене, підтримала
свої вимоги.

Тому відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України,
суд розглядає цивільну справу без
участі сторін, тому що «особа, яка
бере участь у справі, має право
заявити клопотання про розгляд справи
за її відсутності».

На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України «у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі,
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється».

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що подання державного
виконавця ВДВС Борівського РУЮ
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України" передбачено, як
підставу для тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Також встановлено, що згідно копії
виконавчого листа 614/1052/13-к від 14.10.2013р.
по вироку Борівського районного суду
Харківської області від 12.09.2013р. про
стягнення з неї на користь Управління
праці та соціального захисту населення
Борівської РДА надмірно отримані
кошти, допомогу на дитину одинокої
матері в сумі 25 419 грн. 00 коп.

Відповідно до Узагальнення судової
практики щодо вирішення питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України Верховним Судом України
від 01.02.2013 року за змістом п. 18 ч. 3 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець під
час здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

З погляду значення словосполучення
"ухилення від виконання зобов'язань,
покладених судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи)", вжите
у п. 5 ч. 1 ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» та у п. 18 ч. 3
ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження», означає з об'єктивної
сторони такі діяння (дії чи
бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов'язків. Особа, яка має невиконані
зобов'язання, не може вважатися винною
в ухиленні, поки не буде доведено
протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови "доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання".

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК
України, згадане подання розглядається
судом негайно, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця, то саме на
останнього покладається тягар
доказування. Тим паче, що особа,
стосовно обмеження права якої внесено
подання, фактично позбавлена
можливості довести суду, що нею було
вжито усіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявність факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання. У зв'язку з цим саме
державний виконавець повинен довести
суду чи дійсно особа свідомо не
виконувала належні до виконання
зобов'язання в повному обсязі або
частково.

Саме невиконання боржником самостійно
зобов'язань протягом строку, про що
вказує державний виконавець в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

Державний виконавець, звертаючись з
клопотанням про тимчасове обмеження
права боржника на виїзд за межі
України, направив до суду подання,
копії постанов про відкриття
провадження та копії виконавчих
документів без надання будь-яких
доказів про ухилення боржника від
виконання зобов'язань.

Жодних доказів, окрім наявності
заборгованості, про будь-які свідомі
діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього об'єктивні
обставини (непереборної сили, події
тощо) відсутні. В справі немає доказів,
що маючи якесь майно чи грошові кошти
ОСОБА_1 його приховує, чи перешкоджає у
його вилученні чи реалізації, а
навпаки, відповідно до ухвали
Борівського районного суду
Харківської області від 01.11.2013р. ОСОБА_1
було надано розстрочку виконання
вироку Борівського районного суду
Харківської області від 12.09.2013р. в
частині стягнення надмірно отриманих
коштів, допомогу на дитину одинокої
матері в сумі 17402 грн., з оплатою по 290
грн. 07 коп. щомісячно, які вона сумлінно
сплачує (а.с. 158).

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Фактично, звернення державного
виконавця до суду з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України повинно бути як крайній
захід, який застосовується до боржника,
коли державним виконавцем виконані вже
всі можливі дії щодо примусового
виконання судового рішення, оскільки
це веде до обмеження вказаного
конституційного права громадянина.

У зв'язку з вищевикладеним, керуючись
ст. 33 Конституції України, п. 18 ч. 3 ст. 11
ЗУ «Про виконавче провадження», п. п. 2, 5
ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України», на підставі ст.377-1
ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання відділу
державної виконавчої служби
Борівського районного управління
юстиції Харківської області про
тимчасове обмеження в праві виїзду за
межі України, без вилучення
паспортного документа громадянина
України, ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Харківської області
через Борівський районний суд шляхом
подачі в 5-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги, а особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
Люба В. І.