У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 10 грудня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах малолітнього
ОСОБА_8, третя особа - служба у справах
дітей адміністрації Ленінського
району виконавчого комітету
Миколаївської міської ради про
усунення перешкод у користуванні
квартирою шляхом виселення, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на заочне
рішення Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 11 червня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 25 вересня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, у якому просив усунути
перешкоди у користуванні нерухомим
майном шляхом виселення ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він є
власником двокімнатної квартири
АДРЕСА_2, яка була придбана ним на
прилюдних торгах з реалізації
нерухомого майна боржника ОСОБА_5

Посилаючись на те, що у спірному жилому
приміщенні зареєстровані та
продовжують проживати колишній
власник ОСОБА_5 та члени його родини -
дружина ОСОБА_6, сестра ОСОБА_7 та її
малолітній син, просив задовольнити
позов.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Миколаєва від
11 червня 2014 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 25 вересня 2014
року, позовні вимоги задоволено.

Усунуто перешкоди у користуванні
квартирою АДРЕСА_1 у м. Миколаєві, яка
належить на праві власності ОСОБА_4,
шляхом виселення з неї ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення та ухвалу судів
попередніх інстанцій, ухвалити нове
рішення про відмову в позові, мотивуючи
свою вимогу порушенням норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
того, що ОСОБА_4 на законних підставах
набув право власності на спірну
квартиру, а відповідачі продовжують
без будь-яких правових підстав займати
її, чим порушують права власника.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів.

Закон України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України» не
може бути застосований до спірних
правовідносин, оскільки у даному
випадку спір виник не з приводу
звернення стягнення, а з приводу
усунення перешкод у здійсненні права
власності.

За таких обставин, оцінивши всі
зібрані у справі докази, правильно
встановивши характер правовідносин та
вірно застосувавши норми
матеріального права, суди попередніх
інстанцій з урахуванням встановлених
обставин справи обґрунтовано дійшли
висновку про задоволення позову.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судами при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити,
заочне рішення Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 11 червня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 25 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова