У х в а л а

02 червня 2014 року м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого:Ткачука О.С.,

суддів: Амеліна В.І., Висоцької В.С.,
Савченко В.О., Фаловської І.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Смілянської міської
ради, третя особа - ОСОБА_4, про визнання
права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом до Смілянської міської
ради про визнання права власності на
спадкове майно.

Рішенням Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 26 грудня
2011 року позов задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3
частину домоволодіння по АДРЕСА_1, що
залишилася після смерті ОСОБА_5 У
задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 06 лютого 2014 року,
скасовано ухвалу апеляційного суду
Черкаської області від 28
листопада 2013 року та додаткову ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 13 грудня 2013 року у частині
залишення без змін рішення
Смілянського міськрайонного суду
Черкаської області від 26 грудня 2011
року та скасовано рішення Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 26 грудня 2011 року і ухвалено
нове рішення, яким відмовлено у
задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03 березня 2014
року, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у відкритті
касаційного провадження, у справі за
позовом ОСОБА_2 до Смілянської міської
ради, третя особа - ОСОБА_6, про визнання
права власності на спадкове майно,
відмовити.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03 березня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема ст. 349
ЦК України, ст. ст. 548, 549 ЦК Української
РСР.

Як приклад неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, заявники наводять
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 лютого 2012 року
у справі про припинення права
власності та скасування реєстрації
права власності на неіснуючий будинок;
ухвалу Верховного Суду України від 24
березня 2010 року у справі про
встановлення факту прийняття спадщини,
визнання частково недійсними свідоцтв
про право на спадщину за законом та
визнання права власності на спадкове
майно.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Колегія суддів вважає, що справа за
заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03 березня 2014
року не підлягає допуску до
провадження Верховного Суду України,
оскільки з наданих для порівняння
ухвал Верховного Суду України та
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 березня 2010 року та 15 лютого
2012 року, не вбачається, що при розгляді
вказаних справ встановлені судом
фактичні обставини, які мають значення
для вирішення спорів, є тотожними у
порівнянні зі справою в якій
постановлена ухвала про перегляд якої
подано заяву, а, відповідно,
правовідносини між сторонами, які
брали участь у розгляді справ подібні,
і мало місце неоднакове застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
рішень.

Керуючись ст.ст. 354, 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_2
до Смілянської міської ради, третя
особа - ОСОБА_4, про визнання права
власності на спадкове майно за заявою
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03 березня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.С.
Ткачук

Судді:
В.І.
Амелін

В.С. Висоцька

В.О. Савченко

І.М. Фаловська