АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа №22-ц/796/6144/2014
інстанції: Белоконна І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Шахової О.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Осауленко О.А.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в
інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 20 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ПАТ "Дельта Банк"
звернулося до суду із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що 20 червня
2008 року між ТОВ "Український
промисловий банк" та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір №
1292-0201001/1/ФКВ-08, за умовами якого банк
надав позичальнику кредит у розмірі 35706
доларів США з розрахунку 10,35 % річних, за
умови виконання позичальником п. 4.2.10
цього договору, і 11,5 % річних у разі
невиконання позичальником п. 4.2.10
договору строком до 19 червня 2015 року. У
забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_1 за кредитним договором, 20 червня
2008 року між ТОВ "Український
промисловий банк" та ОСОБА_2 був
укладений договір поруки №
1292-0201001/1/-ZФПОР-08. Взяті на себе
зобов'язання відповідач не виконав, у
зв'язку з чим виникла заборгованість в
розмірі 228 798 грн. 92 коп., право вимоги
щодо якої позивачу відступило ТОВ
"Український промисловий банк" за
договором про передачу активів та
кредитних зобов'язань від 30 червня 2010
року.

Посилаючись на викладене, ПАТ "Дельта
Банк" просило стягнути солідарно з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за
кредитним договором у розмірі 228 798 грн.
92 коп.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 20 березня 2014 року позов ПАТ
"Дельта Банк" задоволено. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь
ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за
кредитним договором у розмірі 228798 грн.
92 коп., з яких: сума тіла кредиту - 196202
грн. 92 коп., сума заборгованості за
відсотками - 28316 грн. 40 коп., комісія за
ведення кредиту - 4280 грн. 03 коп. Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк"
судовий збір у розмірі 1143 грн. 99 коп.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
"Дельта Банк" судовий збір у розмірі 1143
грн. 99 коп.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 в
інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову. Скаржник
зазначає, що оскільки новий кредитор не
вчинив дії щодо письмового
повідомлення про заміну кредитора у
зобов'язанні, передбаченого ч. 2 ст. 516 ЦК
України, то відповідно позивач, як
новий кредитор, вважається таким, що
прострочив виконання зобов'язання у
розумінні ст. 613 ЦК України, а відтак
відсутня вина боржника та він не
повинен сплачувати проценти за час
прострочення з вини кредитора;
позивачем не подано жодних доказів на
підтвердження належного повідомлення
відповідачів про заміну кредитора;
оскільки останній платіж був
здійснений позичальником 7 листопада
2011 року, то поручитель вважає, що
договір поруки припинив свою дію на
підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України у зв'язку
зі спливом шестимісячного строку
пред'явлення вимоги до поручителя від
дати прострочення чергової частини
повернення кредиту, тобто з 21 червня 2012
року.

Представник ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в
суді апеляційної інстанції підтримала
апеляційну скаргу з наведених в ній
підстав.

Представник ПАТ "Дельта Банк" в суд
апеляційної інстанції не з'явився, про
час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином. З
урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК
України його неявка не перешкоджає
розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення в цій частині,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Судом установлено, що 20 червня 2008 року
між ТОВ "Український промисловий банк"
та ОСОБА_1 був укладений кредитний
договір № 1292-0201001/1/ФКВ-08, за умовами
якого банк надав позичальнику кредит у
розмірі 35706 доларів США з розрахунку 10,35
% річних, за умови виконання
позичальником п. 4.2.10 цього договору, і
11,5 % річних у разі невиконання
позичальником п. 4.2.10 договору строком
до 19 червня 2015 року.

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором, цього ж дня між
ТОВ "Український промисловий банк" та
ОСОБА_2 укладено договір поруки
№1292-0201001/1/ ZФПОР-08., за яким поручитель
зобов'язалася солідарно відповідати
перед кредитором за всіма
зобов'язаннями ОСОБА_1 за кредитним
договором від 20 червня 2008 року.

30 червня 2010 року ТОВ "Український
промисловий банк" відступив ПАТ "Дельта
Банк" на підставі договору про передачу
активів та кредитних зобов'язань право
вимоги до відповідача за кредитним
договором № 1292-0201001/1/ФКВ-08 від 20 червня
2008 року, внаслідок чого права кредитора
перейшли до нього.

Як убачається з матеріалів справи,
внаслідок неналежного виконання
зобов'язання за кредитним договором
станом на 18 лютого 2013 року утворилась
заборгованість в розмірі 228798 грн. 92
коп., яка складається з: 196202 грн. 49 коп. -
заборгованість за кредитом, 28316 грн. 40
коп. - заборгованість за відсотками; 4280
грн. 03 коп. - комісія.

За положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

За умовами кредитного договору
позичальник зобов'язався здійснювати
повернення кредиту, сплачувати
проценти за користування ним, комісії,
штрафні санкції та інші платежі за цим
договором у передбачені цим договором
строки (п. 4.2.1 договору).

Відповідно до пп. 2.4, 2.5 кредитного
договору повернення кредиту
здійснюється щомісячно частинами у
розмірі не менше як 425,07 доларів США по 20
(двадцяте) число (включно) кожного
місяця, починаючи з місяця, наступного
за місяцем отримання кредиту, шляхом
безготівкового перерахування коштів з
рахунку позичальника (його
поручителів) та/або шляхом внесення
готівки до каси банку.

Нараховані проценти сплачуються
позичальником у валюті кредиту по 20
(двадцяте) число (включно) кожного
наступного місяця за місяцем
нарахування процентів та одночасно з
остаточним поверненням кредиту шляхом
безготівкового перерахування коштів з
рахунку позичальника та/або шляхом
внесення готівки до каси банку (п. 2.7.
кредитного договору).

Крім того, пунктом 2.10 кредитного
договору передбачено, що нарахована
комісія сплачується позичальником у
національній валюті по 20 (двадцяте)
число (включно) кожного наступного
місяця, що слідує за місяцем її
нарахування одночасно з остаточним
поверненням кредиту шляхом
безготівкового перерахування коштів з
рахунку позичальника та/або шляхом
внесення готівки до каси банку або
шляхом безготівкового перерахування
на відповідний рахунок.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до п. 3 договору поруки від 20
червня 2008 року сторони визначили, що
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи повернення кредиту,
сплату процентів, штрафних санкцій та
відшкодування збитків.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

У п. 24 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
судам роз'яснено, що при вирішенні
таких спорів суд має враховувати, що
згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору. Отже, якщо
кредитним договором не визначено інші
умови виконання основного
зобов'язання, то у разі неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором строк
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
зобов'язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов'язання у повному
обсязі або у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Зі змісту кредитного договору
вбачається, що кредитний договір від 20
червня 2008 року укладений на строк до 19
червня 2015 року.

При цьому, у пункті 10 договору поруки
сторони погодили, що цей договір
вступає в силу з моменту його
підписання сторонами та діє до повного
виконання зобов'язань по кредитному
договору боржником чи поручителем.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
припинення поруки на підставі ч. 4 ст. 559
ЦК України.

Установивши, що відповідачі не
виконують належним чином умови взятих
на себе зобов'язань, суд дійшов
правильного висновку про те, що позивач
має право на стягнення вказаних коштів
в солідарному порядку з боржника та
його поручителя й обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги банку.

Під час установлення зазначених фактів
судом першої інстанції не було
порушено норм процесуального права,
рішення суду відповідає вимогам
матеріального права та встановленим
обставинам справи.

Наведені в апеляційній скарзі інші
доводи не відносяться до тих підстав, з
якими процесуальне законодавство
пов'язує можливість ухвалення рішення
щодо скасування або зміни
оскаржуваного судового рішення.

Ураховуючи викладене, підстави для
скасування рішення суду першої
інстанції і задоволення апеляційної
скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Оболонського районного
суду м. Києва від 20 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий
Я.В. Головачов

Судді:
О.В. Шахова

Л.Д.Поливач