Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 грудня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючого судді - Шклярука
Д.С.

при секретарі - Пугач Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення
аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 в якій просить суд
стягнути з відповідача аліменти на
утримання неповнолітньої дитини в
розмірі 1000,00 грн. щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує
на те, що з відповідачем вони
перебували у зареєстрованому шлюбі від
якого в них народився син. Шлюб між нею
та відповідачем було розірвано, та
після розірвання шлюбу дитина
залишилася проживати із нею.
Відповідач ухиляється від обов'язку
утримувати дитину, у зв'язку з чим вона
вимушена звернутися до суду.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала та
посилаючись на викладені у заяві
обставини, просила позов задовольнити.

Відповідач просив позов
задовольнити частково та стягнути із
нього аліменти у частці від його
заробітної плати.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи та
дослідивши письмові докази, встановив
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

З 02.10.1999 року сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі, який рішенням
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 12.08.2014 року було
розірвано.

Від шлюбу в сторін народилася дитина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає
разом із позивачкою. Відповідач
проживає окремо.

Договори про сплату аліментів та про
припинення права на аліменти у зв'язку
з передачею права власності на
нерухоме майно між сторонами не
укладалися.

Відповідно до закону батьки
зобов'язані утримувати своїх дітей
незалежно від того, перебувають вони в
шлюбі чи шлюб між ними розірвано.
Обов'язок батьків утримувати своїх
дітей є безумовним і не залежить від
того, чи є батьки працездатними й чи є в
них кошти, достатні для надання
утримання, а лише враховується судом
при визначенні розміру стягуваних
аліментів.

Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка дружини, батьків, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення. Матеріальне становище сторін
суд визначає, виходячи з вартості
приналежного їм майна, рівня доходів, а
також величини витрат, які вони
здійснюють на утримання себе й членів
своєї сім'ї.

Разом з тим, суд при визначенні розміру
аліментів, прагне не до зрівняння
матеріального становища платника й
одержувача аліментів, а до того, щоб
одержувач аліментів у разі їх сплати
перестав бути таким, що потребує
матеріальної допомоги. Окрім того,
розмір призначених аліментів має бути
виправданий дійсними потребами та з
урахуванням матеріального становища
сторін, має виходити з фактичних
обставин справи та мети зобов'язання
щодо утримання.

Враховуючи встановлені обставини, суд
вважає, що позовна заява ОСОБА_1
підлягає частковому задоволенню, з
відповідача слід стягнути аліменти на
утримання дитини, у судовому порядку в
розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку (доходів) відповідача, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи стягнення з моменту
звернення позивачки до суду, та до
повноліття дитини, оскільки відповідач
є батьком дитини та зобов'язаний її
матеріально утримувати. Таку допомогу
він має можливість надавати, оскільки є
працездатним, працює та має стабільний
і регулярний заробіток, так як працює
водієм автотранспортних засобів у ТОВ
«Наталі».

При цьому, суд також враховує, що
позивачка працює у ТОВ «Фрозен Імпекс»
головним бухгалтером та має заробітну
плату, розмір якої за період з березня
2014 року по серпень 2014 року склав 6367,45
грн.

В судовому засіданні не надано доказів
на підтвердження того, що відповідач
має мінливий (нестабільний та
нерегулярний) заробіток, у зв'язку з
чим, підстав для стягнення аліментів у
твердій грошовій сумі немає.

Отже, у задоволенні решти позовних
вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
судовий збір підлягає стягненню з
відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу
України, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 169, 209,212-215, 218,
367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 (і.к.
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (і.к. НОМЕР_2),
аліменти на утримання їхнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходу),
але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи стягувати
аліменти з 30 жовтня 2014 року та до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.к. НОМЕР_1) в дохід
держави судовий збір в розмірі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню у
межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Д.С. Шклярук