Справа № 127/2936/14-ц Провадження №
22-ц/772/1526/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Бойко В. М.Категорія:
55Доповідач: Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2014 р. м. ВінницяКолегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Стадника І.М., Голоти Л.О.,

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від 31
березня 2014 року в цивільній справі за
позовом

ОСОБА_2 до КС «Альянс Україна» про
захист цивільного права,-

встановила:

14 лютого 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з вказаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що 10.01.2010 року між нею і
відповідачем укладено договір №26-10д та
№27-10д про залучення внеску члена
кредитної спілки на депозитний рахунок
строком на 13 місяців під 30% річних із
закінченням строку 10.02.2011 року.

Свою частину договору позивач виконав
повністю, відповідач, навпаки, від
виконання умов договору ухилився, що
призвело до утворення боргу, розмір
якого невпинно щоденно зростає і
погашати який ухиляється, чим
посвідчується діяння поза межами
договору, статуту спілки і чинного
законодавства.

Позивач зазначає, що невиконання умов
договору потягнуло до ущемлення прав
позивача, порушення усталеного
розкладу життя, дискомфорту за відмови
отримувати очікуванні відсотки, якими
передбачалося поліпшити матеріальне
становище, оздоровитися та лікуватися,
чому перешкодила неочікувана
поведінка відповідача. Окрім того,
зазначене ставлення відповідача
потягнуло непередбачену втрату
особистого часу на судову тяганину,
завдання фізичних і моральних
страждань, а відтак спричинення
моральної шкоди, фактичного
позбавлення конституційного права
вільно володіти, користуватися і
розпоряджатися приватною власністю на
грошові кошти, покладені на депозитний
рахунок.

Позивач просив припинити дії,
порушуючи цивільне право позивача, чим
створено перешкоду у вільному
володінні, користуванні і
розпорядженні приватною власністю на
внесок, відсотки, а також упущену
вигоду, прямо передбачену п. 4.3.
договору. Відшкодувати збитки,
спричинені діями відповідача, згідно
ст. 530 ч. 2 ЦК України з погашенням боргу
у 7-денний строк.

Позивач неодноразово збільшував
позовні вимоги. В заяві від 27.03.2014 року
просив суд стягнути з відповідача на її
користь загальний борг по відсоткам та
упущеній вигоді за період 2010-2014 роки у
розмірі 740 865,32 грн., з урахуванням
банківського подорожчання збільшення
боргу матиме вигляд: 748 273,32 грн., а з
моральною шкодою 30 000 грн., загальна
ціна позову визначається 778 273,98 грн..

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 31 березня 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_2 до КС
«Альянс Україна» про захист цивільного
права відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення і ухвалити рішення
по суті основних вимог, при цьому
вказується на неповне з'ясування і
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважає
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, що мають місце в
оскаржуваному рішенні.

У своїх запереченнях на скаргу
представник відповідача Солдатова Н.І.
її доводи не визнала, вказавши на
безпідставність і на законність та
обґрунтованість рішення Вінницького
міського суду.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення позивача
та її представника, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
рішенням Ленінського районного суду м.
Вінниці від 05.04.2011р. позов ОСОБА_2
задоволено. Розірвано договори про
залучення внеску (вкладу) члена
кредитної спілки на депозитний рахунок
№26-10д та №27-10д від 10.01.2010р. укладені між
ОСОБА_2 та кредитною спілкою «Альянс
України». Стягнено з кредитної спілки
«Альянс Україна» на користь ОСОБА_2
заборгованість за договорами про
залучення внеску (вкладу) члена
кредитної пілки на депозитний рахунок
№26-10д та №27-10д від 10.01.2010р. на суму 215320, 22
грн..

Судом встановлено, що вказане рішення
не виконано в повному обсязі, борг
відповідача перед позивачем складає по
депозитному договору від 10.01.2010р. №27-10д
- 49830,00 грн., по депозитному договору від
10.01.2010р. №26-10д складає 42342,10 грн..

Враховуючи зазначене та беручи до
уваги ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, а тому суд
оцінивши докази в їх сукупності дійшов
висновку, що вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача на його
користь боргу по тілу внесків та
відсотків, є безпідставними та
необґрунтованими.

Щодо вимоги, про стягнення з
відповідача на користь позивача
упущеної вигоди, суд врахував те, що
відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України
упущена вигода є одним із видів
збитків, які визначаються як доходи,
які особа могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не
було порушене. З аналізу зазначеної
норми матеріального закону вбачається,
що для застосування такої міри
відповідальності як стягнення збитків
у вигляді упущеної вигоди, потрібна
наявність усіх елементів складу
цивільного правопорушення: 1)
протиправної поведінки; 2) збитків; 3)
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками; 4) вини
та встановлення заходів, вжитих
стороною для одержання такої вигоди,
проте позивачем в порушення цієї
вимоги закону позивачем не надано
доказів про наявність зазначених вище
обставин, крім того рішення
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 05.04.2011 року виконане частково. Таким
чином суд дійшов висновку про
безпідставність вимог позивача про
стягнення з відповідача на його
користь упущеної вигоди.

Також суд прийшов до висновку, що
вимога позивача про відшкодування йому
моральної шкоди є безпідставною та
необґрунтованою, оскільки позивачем не
надано суду жодного доказу про факт
заподіяння моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру щодо завдання йому з боку
відповідача шкоди у розмірі 30000 грн..

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що рішенням
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 05.04.2011р., яке вступило в законну
силу, позов ОСОБА_2 задоволено.
Розірвано договори про залучення
внеску (вкладу) члена кредитної спілки
на депозитний рахунок №26-10д та №27-10д
від 10.01.2010 року, укладені між ОСОБА_2 та
кредитною спілкою «Альянс України».
Стягнено з кредитної спілки «Альянс
Україна» на користь ОСОБА_2
заборгованість за договорами про
залучення внеску (вкладу) члена
кредитної пілки на депозитний рахунок
№26-10д та №27-10д від 10.01.2010р. на суму 215320, 22
грн..

З оглянутої в судовому засіданні
цивільної справи № 2-1663/11 встановлено,
що заборгованість за договорами в сумі
215320,22 грн. складається: 214880,00 грн. -
депозитний внесок (вклад), 440,22 грн. -
нараховані на внесок відсотки.

Проте позивач ОСОБА_2, посилаючись на
умови договорів №26-10д та №27-10д від
10.01.2010 року, повторно просить стягнути з
КС «Альянс Україна» на її користь
загальний борг по відсотках, з
розрахунку заборгованості за
неповернутий внесок за договорами в
сумі 261500,00 грн., починаючи з 2010 року. При
цьому позивач просить стягнути суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції з моменту укладення
договорів, що не передбачалося умовами
укладених між сторонами угод.

Відповідно до приписів статті 22 ЦК
України збитками є втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки), доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода). Таким чином,
у вигляді упущеної вигоди
відшкодовуються тільки ті збитки, які б
могли бути реально отримані.

Тягар доведення наявності і
обґрунтування розміру втраченої
вигоди покладається на позивача, який
повинен довести, що він міг і повинен
був отримати визначені доходи і тільки
неправомірні дії відповідача стали
єдиною і достатньою причиною, яка
позбавила його можливості отримати
прибуток.

Таким чином, незважаючи на те що
неодержаний прибуток - це результат,
який не наступив, вимоги про
відшкодування збитків у вигляді
втраченої вигоди теж повинні бути
належним чином обґрунтовані,
підтверджені конкретними підрахунками
і доказами на підкріплення реальної
можливості отримання потерпілою
стороною відповідних доходів у разі,
якби друга сторона виконала свої
зобов'язання належним чином.

Посилаючись на п. 4.3 договорів позивач
просила стягнути упущену вигоду з
посиланням на те, що якби належні
щомісячні відсотки відповідачем
завчасно були сплачені, то позивач міг
їх вкласти у ту ж спілку або іншу
фінансову установу на аналогічних
умовах й отримати прибутки, чого діями
відповідача позбавлена.

Враховуючи те, що ОСОБА_2, здійснюючи
розрахунок упущеної вигоди,
обґрунтовує свої вимоги припущеннями
можливості укладення іншого договору
на аналогічних умовах й можливістю
отриманням відповідних прибутків, суд
першої інстанції вірно прийшов до
висновку про безпідставність таких
вимог позивача.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги суттєвими не являються і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 31 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення і з цього часу може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: (підпис)
Войтко Ю.Б.

Судді: (підпис)
Стадник І.М.

(підпис)
Голота Л.О.

"З оригіналом вірно"

Суддя апеляційного суду
Войтко Ю.Б.