Провадження по справі № 2/260/429/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2014 року Ленінський районний
суд м. Донецька у складі:

головуючого судді: Олещенко Л.Б.

при секретарі: Дєловєнко О.О., Коваленко
А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
розірвання шлюбу з відповідачкою,
зазначивши, що з 15 лютого 1997 року він
перебуває у шлюбі з відповідачкою
ОСОБА_2, який було зареєстровано у
відділі РАЦС Ленінського РУЮ у м.
Донецьку, актовий запис № 64. Від шлюбу
вони мають двох неповнолітніх дітей:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2. З часом їх сімейні
відносини почали погіршуватись, між
ними постійно виникали побутові сварки
та скандали, вони не могли знайти
спільної мови по жодному питанню. В
решті решт вони втратили почуття та
повагу один до одного та з початку 2001
року вони проживають окремо один від
одного - різними сім'ями. На даний час як
у нього так і у відповідачки є інші
сім'ї. Діти проживають разом з
відповідачкою. Розірвання шлюбу з
відповідачкою йому потрібне для
реєстрації шлюбу з іншою жінкою.
Вважає, що причиною припинення їх
сімейних стосунків послужила
несумісність характерів та поглядів на
життя. Спору з приводу майна між ними не
має, вважає, що примирення між ними не
можливе, тому просив шлюб з
відповідачкою розірвати.

Позивач в судовому засіданні
13.02.2014 року позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та пояснив, що він з
відповідачкою уклав шлюб у 1997 році, від
шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. З
2009 року він не проживає разом з
відповідачкою однією родиною. Діти
проживають з матір'ю, він з ними
спілкується один раз на тиждень.
Матеріальну допомогу на утримання
дітей він не надає, оскільки у дружини є
інший чоловік, який їх утримує.
Майнового спору між ними не має. Просив
розірвати шлюб з відповідачкою. В
подальшому позивач у судове засідання
не з'явився, надав суду заяву, в якій
просив справу розглянути у його
відсутність, при цьому наполягав на
розірванні шлюбу, зазначивши, що за
наданий судом строк для примирення
вони з відповідачкою не примирились.

Відповідачка в судовому засіданні
13.02.2014 року позовні вимоги визнала, та
не заперечувала проти розірвання шлюбу
з позивачем, пояснивши, що з позивачем
вони не проживають разом з 2011 року,
оскільки не зійшлись характерами. Діти
проживають з нею, позивач матеріальної
допомоги на утримання дітей не надає,
посилаючись на відсутність у нього
грошових коштів. Вони не намагалась
примиритись із чоловіком. Спору з
приводу майна не мають.

В наступні судові засідання
відповідачка не з'явилась, про час та
місце розгляду справи була повідомлена
належним чином, про що свідчить поштове
повідомлення про отримання судової
повістки, причину неявки суду не
повідомила, своїх заперечень не
надіслала, у зв'язку із чим суд вважає
можливими розглянути справу у її
відсутність.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 105 Сімейного
Кодексу України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання за позовом
одного з подружжя на підставі рішення
суду, відповідно до ст.110 СК України. На
підставі ст. 110 СК України позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним з подружжя.

Так, судом встановлено, що 15
лютого 1997 року сторони зареєстрували
шлюб у відділі РАЦС Ленінського РУЮ у м.
Донецька, про що було зроблено актовий
запис № 64, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб (а.с.8).

Від шлюбу сторони мають двох
неповнолітніх дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
про що свідчить копія свідоцтва про їх
народження від 06.05.1997 р. та від 30.01.2004
року відповідно (а.с.8).

Судом також встановлено, що сторони
разом не мешкають та не підтримують
шлюбні відносини тривалий час, між ними
втрачено почуття любові та поваги.
Таким чином, суд приходить до висновків
про те, що шлюб сторін розпався,
збереження сім'ї неможливе, збереження
шлюбу суперечило б інтересам сторін.
Крім того, судом був наданий сторонам
строк на примирення тривалістю три
місяці, проте за цей строк сторони не
примирились, у зв'язку з чим суд
приходить до висновків, про
необхідність задоволення позовних
вимог та розірвання шлюбу сторін.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 105, 110, 112 СК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання
шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, 1979 року
народження та ОСОБА_2, 1978 року
народження, який зареєстровано 15
лютого 1997 року у відділі РАЦС
Ленінського РУЮ м. Донецька, актовий
запис № 64 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня його проголошення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні під час оголошення рішення у
10-ти денний строк з дня отримання його
копії.

Суддя: