Провадження №2/447/173/14 Справа №447/4104/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

21.05.2014 року Миколаївський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого -судді Бачун О.
І.

при секретарі Крочак І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю
третіх осіб Миколаївської державної
нотаріальної контори, Більченської
сільської ради Миколаївського району
Львівської області про визнання права
на обов"язкову частку у спадковому
майні та за зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про усунення від права на
спадкування ,-

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_2 про визнання права
на обов"язкову частку у спадковому
майні. Свої вимоги мотивує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Болоня, Миколаївського
району помер ОСОБА_3, з яким вона
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
09.08.1980р. Вони разом проживали в
житловому будинку та вели спільне
господарство. За житловим будинком
закріплена земельна ділянка, яку вона
обробляла для спільних потреб. З квітня
2011року позивачка проживала в АДРЕСА_1,
оскільки була посварена з чоловіком,
однак її особисті речі та спільне
нажите майно з чоловіком знаходилося в
с.Болоня. Після смерті ОСОБА_3 батьки
відповідачки самоправно розпорядилися
його майном, закрили вхідні двері
житлового будинку на замок та не
пускають її проживати. ОСОБА_2, в
користь якої складено заповіт не подає
в нотаріальну контору
правовстановлюючі документи, оскільки
не згідна з тим, що ОСОБА_1 належить
обов"язкова частка в спадковому майні
ОСОБА_3, а тому вирішила звернутися в
суд.

Крім цього, в суд із зустрічним позовом
до ОСОБА_1 звернулася ОСОБА_2, яка
просить усунути її від права на
спадкування. Свої позовні вимоги
мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
ОСОБА_3, який періодично проживав в
АДРЕСА_2 та за яким вона та її сім"я
здійснювали догляд, утримувала його.
У 2008р. ОСОБА_3, хворів, потребував
постійного піклування,
догляду,матеріальної допомоги, а
ОСОБА_1 ухилялася від надання такої
допомоги. ОСОБА_3 стверджував що
розірвав шлюб із ОСОБА_1, оскільки вона
його покинула, позаяк не мала бажання
йому допомагати і проживати з ним
однією сім"єю. 30.10.2009р. ОСОБА_3 склав
заповіт, згідно якого все своє майно
заповів ОСОБА_2 Оскільки ОСОБА_1 під час
хвороби ОСОБА_3 мала можливість, але
свідомо ухилялася від надання йому
матеріальної та моральної підтримки, а
тому просить усунути ОСОБА_1 від права
на спадкування після смерті ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач та її
представник ОСОБА_4 первісний позов
підтримали в повному обсязі , просять
його задоволити покликаючись на
обставини викладені в позовній заяві,
щодо заявленого зустрічного позову-
проти задоволення такого заперечили,
вважають що такий заявлений
безпідставно, свої обгрунтування
виклали в письмових запереченнях.

В судовому засіданні відповідач та її
представник ОСОБА_5 проти задоволення
первісного позову заперечили,
вважають, що такий заявлений
безпідставно. Щодо заявленого ними
зустрічного позову - просять такий
задоволити в повному обсязі,
покликаючись на обставини викладені в
зустрічній позовній заяві.

Представник третьої особи
Більченської сільської ради -
сільський голова Суховерський С.В.
проти заявленого первісного позову
заперечив, пояснив, що ОСОБА_1 він не
знає, таку вперше побачив в судовому
засіданні. Вона ніколи не здійснювала
догляд за покійним. Зустрічний позов
вважає підставним. Оскільки доглядом
та утриманням покійного займалася
виключно ОСОБА_2 та члени її сім"ї.

Представник третьої особи Державної
нотаріальної контори Миколаївського
району Львівської області в судове
засідання не з"явився, про причини
неявки суд не повідомив, а тому суд
вважає, що справу слід слухати у їхній
відсутності.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12
пояснили, що їм було відомо про факт
одруження покійного з позивачкою,
однак остання з ним не проживала,
відносини в них були погані. В останній
рік життя догляд та утримання
покійного здійснювали відповідач та її
сім"я.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_13,
ОСОБА_14 пояснили, що є сусідами
позивачки та ОСОБА_3, остання постійно
проживала з покійним, здійснювала
догляд за ним. Вони разом вели спільне
господарство, доглядали худобу.
Останні 6 місяців позивачка з покійним
не проживала, переїхала жити в АДРЕСА_1,
оскільки за станом здоров"я сама
потребувала стороннього догляду і не
мала фізичної можливості доглядати, а
ні за покійним, а ні за господарством.

Дослідивши матеріали справи, надані
докази, покази свідків, оцінивши їх у
сукупності, суд дійшов висновку про
можливість задоволення первісних
позовних вимог ОСОБА_1,та відмову у
задоволенні зустрічних позовних вимог
ОСОБА_2, та вважає встановленими такі
факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Миколаївського районного
управління юстиції у Львівській
області. Після його смерті відкрилася
спадщина, яка складається з житлового
будинку та господарських будівель, що
належали ОСОБА_3

ОСОБА_3 залишив заповіт, відповідно до
якого все своє майно, де б воно не
знаходилося, з чого б воно не
складалося, він заповів ОСОБА_2 Таким
чином, заповітом охоплена уся спадщина.
Зазначена обставина підтверджується
заповітом, посвідченим 30.10.2009 року
секретарем виконкому Більченської
сільської ради.

ОСОБА_2 у встановленому законом
порядку звернулися до нотаріальної
контори із заявами про прийняття
спадщини, що підтверджується
матеріалами спадкової справи.

Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту половину
частки, яка належала б кожному з них у
разі спадкування за законом
(обов»язкова частка).

Позивачка за первісним позовом ОСОБА_1
вдова спадкодавця, на момент відкриття
спадщини була непрацездатно та
пенсіонеркою, а отже має право на
обов"язкову частку.

Відповідно до пп. «Д» п. 11 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №2 від
31.01. 1992 року "Про судову практику в
справах за скаргами на нотаріальні дії
аба відмову в їх вчиненні" при
вирішенні питання про додержання вимог
про право на обовязкову частку в
спадщині враховуються всі спадкоємці
за законом, які могли бути закликані до
спадкування (і ті, що не прийняли
спадщину або відмовилися від неї) і
незаповідане майно, що перейшло до
особи, яка має право на цю частку як до
спадкодавця за законом, в тому числі
предмети домашньої обстановки та
вжитку.

Судом встановлено, що єдиним
спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є
ОСОБА_2, як особа, яка зазначена в
заповіті. Крім цього, у випадку
відсутності заповіту, спадкоємицею
першої черги за законом була б ОСОБА_1

Враховуючи цю обставину, що ОСОБА_1, на
момент смерті ОСОБА_3, досягнула 73
річного віку, була пенсіонеркою,
непрацездатною, а відтак в силу вимог
ст..1241 ЦК України, вона має право на 12
частку спадкового майна.

Суд не бере до уваги покликання
відповідача на те, що шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 був розірваний 06.05.1997року, про що
свідчить виписка з рішення Стрийського
районного суду Львівської області, а
тому вона не може бути спадкоємцем,
оскільки в силу вимог ст. 44 КпШС України
шлюб вважається припиненим з моменту
реєстрації розлучення в органах
реєстрації актів громадянського стану.
Однак, як встановлено в судовому
засіданні, а ні позивач, а ні покійний з
відповідними заявами про припинення
шлюбу в органи РАГСу не зверталися,
натомість, як вбачається з матеріалів
справи останні надалі перебували в
шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва
про шлюб від 01.12.2011року.

Крім цього, слід зазначити,що
позивачка вчасно звернулася в
нотаріальну контору для прийняття
спадщини, про що свідчить копія
телеграми за №64 від 10.05.2012року, а відтак
висловила своє волевиявлення з приводу
спадкового майна

З огляду на вищевикладене, суд дійшов
висновку, що вимоги ОСОБА_1 є
обґрунтованими й такими, що підлягають
задоволенню.

Крім цього, відповідно до ст.88 ЦПК
України , суд вважає за необхідне
стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 229,40
грн. сплаченого судового збору та 300
грн. витрат понесених на оплату
адвокатських послуг.

Щодо заявленого зустрічного позову
ОСОБА_2 то суд вважає такий
безпідставним, не доведеним і таким що
не підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1-5 ст.1224 ЦК України є два
види усунення від права на спадкування,
а саме:

1. Усунення, яке відбувається
автоматично в силу закону та не
потребує судового рішення про усунення
від права на спадкування. Випадки цього
виду усунення закон визначає у ч.1 та 2
ст.1224 ЦК України - за негативні дії щодо
спадкодавця; у ч.3 ст.1224 ЦК України - за
невиконання обов'язків щодо
спадкодавця, в тому числі при
підтвердженні певної обставини судом;
у ч.4 ст.1224 ЦК України - через відміну
певного правового статусу по
відношенню до спадкодавця. 2. Усунення,
яке відбувається в силу судового
рішення про усунення від права на
спадкування за законом (ч.5 ст.1224 ЦК
України).

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла ( спадкодавця), до
інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до
ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за законом або заповітом.

Правовою підставою для застосування
судом ч.5 ст.1224 ЦК України є сукупність
таких обставин:

1. Спадкоємець за законом ухилявся від
надання допомоги спадкодавцеві.

2. Спадкодавець через похилий вік, тяжку
хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

3. Спадкодавець потребував допомоги.

Для задоволення позовної заяви
необхідно встановити дані обставини
відносно ОСОБА_1

Вирішення питання щодо усунення права
на спадкування з підстав, передбачених
ст.1224 ЦК України, можливо за умови , якщо
таке право на спадкування існує.

Відповідно до положень закону, судової
практики від спадкування можуть бути
усунені тільки спадкоємці за законом.
Спадкоємці за заповітом не можуть бути
усунені від спадкування на підставі та
у відповідності із ст.1224 ЦК України.
Відповідач є спадкоємцем за законом.

Судом встановлено, що дійсно покійний в
останній рік свого життя, потребував
сторонньої допомоги через похилий вік
та хворобу, зазначена обставина
стверджується медичною документацією,
яка є наявою в матеріалах справи та
довідкою Миколаївської КЦРЛ за №91 від
18.02.2014року, яка свідчить про
неодноразову госпіталізацію
покійного.

Однак, суд вважає, що ОСОБА_1 не
ухилялася він надання допомоги
спадкодавцю, а таку не могла надавати в
силу об"єктивних причин, оскільки, на
момент смерті ОСОБА_3 відповідач
досягнула 73 річного віку, тобто сама
була особою похилого віку і теж
потребувала сторонньої допомоги.

Посилання ОСОБА_2 про конфліктні
відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не
дають підстав для усунення ОСОБА_1 від
права від спадкування.

При таких обставинах,суд приходить до
висновку,що в позові ОСОБА_2 слід
відмовити за безпідставністю позовних
вимог.

Також, відповідно до вимог ст.88 ЦПК
України, суд вважає за необхідне
стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 310
гривень 10 копійок недоплаченого
судового збору.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 212-214 ЦПК
України, ст.ст.3, 15, 16, 392, 1223, 1241, 1261, 1268, 1270
ЦК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року №7 ,,Про судову практику у справах
про спадкування, суд,-

в и р і ш и в :

Первісний позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право на обов"язкову
частку в розмірі 1/2 частини
спадкового майна, що залишилося після
смерті ОСОБА_3 , зокрема, на житловий
будинок та господарські будівлі, що
знаходяться в АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 229,40
грн. сплаченого судового збору та 300
грн. витрат понесених на оплату
адвокатських послуг, а всього 529
гривень 40 копійок.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 про усунення ОСОБА_1 від права
на спадкування після смерті ОСОБА_3 ,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити за
безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 310
гривень 10 икопійок недоплаченого
судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
протягом 10 днів з моменту його
проголошення.

Суддя :
Бачун О. І.