РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7364/14-ц

пр. № 2/759/3382/14

04 грудня 2014 року Святошинський
районний суд м.Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко
Т.В.

при секретарі Вольф Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-тя особа ПАТ
«Українська охоронно-страхова
компанія» про стягнення шкоди, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому після уточнення та зменшення
розміру позовних вимог просить
стягнути з відповідачів солідарно
різницю між страховою виплатою та
визначеною висновком
автотоварознавчого дослідження
матеріальною шкодою в розмірі 9 464грн.
17коп., вартість витрат на проведення
незалежної експертизи в розмірі 819грн.
44коп., вартість витрат за іменною
позикою в розмірі 10 000грн., невиплачену
франшизу в розмірі 1000грн., вартість
початкового лікування в розмірі 316грн.
45коп., вартість білетів в розмірі 1
384грн. 36коп., витрати на правову
допомогу в розмірі 5 000грн., моральну
шкоду в розмірі 2 798грн. 43коп.,
посилаючись на те, що 27 квітня 2013р. на
перехресті вул. Петлюри та вул.
Жилянської в м. Києві сталася ДТП за
участю автомобіля «Опель Астра»
держномер НОМЕР_1, що належить йому на
праві власності та автомобіля «ВАЗ 21043»
держномер НОМЕР_2, який належить
відповідачу ОСОБА_3 під керуванням
відповідача ОСОБА_2

Внаслідок даної ДТП був пошкоджений
належний йому автомобіль і згідно
висновку ПАТ «Українська
охоронно-страхова компанія» йому
сплачено страхове відшкодування лише в
розмірі 23 012грн. 80коп. Тому просить
стягнути з відповідача ОСОБА_2, якого
визнано винним в ДТП та з відповідача
ОСОБА_3, який є власником автомобіля
«ВАЗ» держномер НОМЕР_2 солідарно
заподіяну йому даною ДТП та не
відшкодовану страховою компанією
шкоду.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти
позову заперечує, посилаючись на те, що
відповідальність відповідача
застрахована, а тому спричинену шкоду
повинна відшкодовувати страхова
компанія. Крім того, позивачем не
доведений розмір завданих збитків.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову
заперечує, посилаючись на те, що його
вини в ДТП немає. Крім того, позивач
отримав страхове відшкодування і
належних доказів того, що страхового
відшкодування не вистачило на ремонт
автомобіля не надав.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову
заперечує, посилаючись на те, що його
відповідальність застрахована, а тому
шкоду повинна відшкодовувати страхова
компанія.

3-тя особа - ПАТ «Українська
охоронно-страхова компанія»
покладається на рішення суду.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 27
квітня 2013р. на перехресті вул. Петлюри
та вул. Жилянської в м. Києві сталася
ДТП за участю автомобіля «Опель Астра»
держномер НОМЕР_1, що належить на праві
власності позивачу ОСОБА_1 та
автомобіля «ВАЗ 21043» держномер НОМЕР_2,
який належить відповідачу ОСОБА_3 під
керуванням відповідача ОСОБА_2,
внаслідок якої був пошкоджений
належний позивачеві автомобіль.

Згідно постанови Шевченківського
районного суду м. Києва від 29.05.2013р. ДТП
сталася з вини водія ОСОБА_2, який
порушив п. 16.6 ПДР /ас 82/.

Згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/2070860 від
3.04.2013р. відповідальність водія
автомобіля ВАЗ 21043 держномер НОМЕР_2
застрахована в ПАТ «Українська
охоронно-страхова компанія», ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
життю становить 100 000грн., за шкоду,
заподіяну майну - 50 000грн. та
встановлена франшиза в розмірі 1000грн.
/ас 66/.

Внаслідок ДТП автомобіль «Опель Астра»
держномер НОМЕР_1, що належить позивачу,
зазнав технічних ушкоджень.

Згідно звіту № 0895 з оцінки
транспортного засобу від 30.05.2013р.
вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля «Опель
Астра» держномер НОМЕР_1 внаслідок
пошкоджень при ДТП складає 62 045, 39грн. та
встановлено, що відновлювальний ремонт
є недоцільним з економічної точки зору
/ас 143-146/.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст.ст. 30.1, 30.2 вказаного
Закону транспортний засіб вважається
фізично знищеним, якщо його ремонт є
технічно неможливим чи економічно
необґрунтованим. Ремонт вважається
економічно необґрунтованим, якщо
передбачені згідно з аварійним
сертифікатом (рапортом), звітом (актом)
чи висновком про оцінку, виконаним
аварійним комісаром, оцінювачем або
експертом відповідно до
законодавства, витрати на
відновлювальний ремонт транспортного
засобу перевищують вартість
транспортного засобу до
дорожньо-транспортної пригоди. Якщо
транспортний засіб вважається
знищеним, його власнику
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, а також
витрати на евакуацію транспортного
засобу з місця дорожньо-транспортної
пригоди.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні» звіт про оцінку майна є
документом, що містить висновки про
вартість майна та підтверджує виконані
процедури з оцінки майна суб?єктом
оціночної діяльності.

З огляду на зазначені вимоги закону ПАТ
«Українська охоронно-страхова
компанія» виплатила позивачу страхове
відшкодування у розмірі 23 012грн. 80коп. -
різницю між вартістю транспортного
засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, витрати
на евакуацію транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди за
винятком франшизи в розмірі 1000грн. /ас
280-281/.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
/страховик/ зобов'язується у разі
настання певної події /страхового
випадку/ виплатити другій стороні
/страхувальникові/ або іншій стороні,
визначеній у договорі, грошову суму
/страхову виплату/, а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Оскільки відповідно до ст. 9 Закону
України «Про страхування» франшиза - це
частина збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування, суд вважає необхідним
стягнути з відповідача ОСОБА_2 як з
особи, відповідальної за заподіяння
шкоди на користь позивача
невідшкодовану ПАТ «Українська
охоронно-страхова компанія» частину
збитків в розмірі 1000грн.

Підстав для стягнення збитків з
відповідачів солідарно немає, оскільки
вини відповідача ОСОБА_3, який є
власником транспортного засобу «ВАЗ
21043» держномер НОМЕР_2, в заподіянні
шкоди позивачу не встановлено.

Твердження представника позивача про
те, що ОСОБА_3 повинен відповідати за
шкоду незалежно від вини як володілець
джерела підвищеної небезпеки суд
вважає безпідставними, оскільки згідно
ст. 1188 ЦК України шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Вимога позивача про стягнення з
відповідачів на його користь різниці
між страховою виплатою та визначеним
експертним висновком від 2.07.2013р.
розміром шкоди в сумі 9 464,17грн.
задоволенню не підлягає, оскільки на
особу, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність за договором
обов?язкового страхування
цивільно-правової відповідальності і
межа відповідальності страховика
достатня для виплати страхового
відшкодування, не може бути покладено
обов?язок по відшкодуванню шкоди, за
виключенням втрати товарного вигляду,
однак дана вимога позивачем не
заявлена, а також франшизи.

Відповідно до роз?яснень, що містяться
в постанові Пленуму Вищого
спеціалізовного суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справи «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» при пред'явленні позовних
вимог про відшкодування такої шкоди в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди безпосередньо до особи, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, суд має право
виключно в порядку, передбаченому
статтею 33 ЦПК, залучити до участі у
справі страхову організацію
(страховика), яка застрахувала цивільну
відповідальність володільця
транспортного засобу. Непред?явлення
вимог до страховика за наявності
підстав для стягнення завданої шкоди
саме зі страховика є підставою для
відмови в позові до завдавача шкоди у
відповідному розмірі.

З цих же підстав не підлягає
задоволенню вимога про стягнення з
відповідачів витрат на лікування в
розмірі 316грн. 45коп.

Крім того, як вбачається з заочного
рішення Солом?янського районного суду
м. Києва від 7.10.2014р. з ПАТ «Українська
охоронно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_1 стягнуто витрати на
відновлювальний ремонт автомобіля у
розмірі 12 297грн. 48коп. та вартість
експертизи в розмірі 819грн.Також не
підлягають задоволенню вимоги про
стягнення вартості витрат за іменною
позикою у розмірі 10 000грн. та вартість
білетів, придбаних на сім?ю позивача в
розмірі 1 384,36грн., оскільки дане не
відноситься до передбачених ст. 1192 ЦК
України способів відшкодування шкоди,
завданої майну потерпілого.

Відповідно до ст. 23 ч. 2 п. 3 ЦК України
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Суд вважає, що у зв'язку з пошкодженням
належного позивачу автомобіля йому
спричинена і моральна шкода.
Враховуючи суть позовних вимог,
тривалість моральних страждань
позивача, обсяг пошкоджень автомобіля,
суд вважає необхідним стягнути з
відповідача ОСОБА_2, вина якого
встановлена постановою суду, моральну
шкоду, яку зазнав позивач у зв'язку з
пошкодженням його майна, в розмірі
2000грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача
на користь позивача підлягає стягненню
судовий збір пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Не підлягають стягненню витрати на
правову допомогу в розмірі 5000грн.,
оскільки згідно довіреності,
посвідченої 15.10.2013р. /ас 6/ ОСОБА_4 є
представником позивача, а оплата
послуг представника чинним
законодавством не передбачена.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1167, 1188 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 76, 88,
209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду в розмірі 1000грн.,
моральну шкоду в розмірі 2000грн., судові
витрати в розмірі 243,60грн., а всього
підлягає стягненню 3 243грн. 60коп.

В решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя