Справа № 449/392/14 Головуючий у 1 інстанції: Борняк Р.О.
Провадження № 22-ц/783/5729/14 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Шашкіної С.А.

При секретарі: Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Перемишлянського районного суду Львівської області від 22 травня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії заступника начальника ВДВС Перемишлянського РУЮ.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити.

Апелянт вважає, що ухвалу суду постановлено з порушенням норм процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи. Покликається на те, що суд помилково не визнав, що при проведенні виконавчих дій державний виконавець Жовнір Г.Й. 02 березня 2014 року неправомірно наклала арешт на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого господарства по АДРЕСА_1 Перемишлянського району, склавши при цьому акт, оскільки вказана земельна ділянка належить іншій особі - ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 29.01.2001 року.

Крім того, суд першої інстанції не взяв до уваги того, що він не отримував жодних документів із вказаного ВДВС, і за їх отримання не розписувався, тому звернувся до суду лише 19 чи 20 березня, коли йому стало відомо про таку постанову про накладення арешту.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення на підтримання апелянта, яка підтримала скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, в провадженні ВДВС Перемишлянського РУЮ Львівської області знаходиться виконавчий лист №449/39/13к від 20.01.2014 року виданий Перемишлянським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 матеріальної шкоди заподіяної злочином в сумі 122 866 грн.

21 січня 2014 року державним виконавцем ВДВС Перемишлянського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №449/39/13к від 20.01.2014 року виданим Перемишлянським районним судом Львівської області.

Постановою ВДВС Перемишлянського РУЮ від 21.01.2014 року накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2, жителю АДРЕСА_1

Колегія суддів прийшла до висновку, що дії державного виконавця щодо накладення арешту на майно боржника, були вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і права та інтереси ОСОБА_2 діями державного виконавця не були порушені.

Безпідставними є покликання апелянта на те, що державний виконавець неправомірно наклала арешт на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого господарства по АДРЕСА_1 Перемишлянського району, яка належить іншій особі - ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 29.01.2001 року, оскільки відповідно до листа №051900 від 17.02.2014 року відділу Дердземагентства у Перемишлянському районі Львівської області, спірна земельна ділянка числиться за ОСОБА_2 ОСОБА_3 на даний час не оформила право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 Перемишлянського району.

Ухвала суду першої інстанції винесена з дотриманням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

А тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 312 ч. 1 п. 1, 314 ч. 1 п. 4, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Перемишлянського районного суду Львівської області від 22 травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: