Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 334/4939/14-ц
Провадження № 2/553/1290/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.11.2014м. м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Полтаві в складі:

головуючого судді -
Кононенка С.Д.,

при секретарі -
Бобильовій А.П.,

за участю прокурора - Звягольського
О.О., відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: служба у
справах дітей відділу по Ленінському
району Запорізької міської ради про
позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року позивачка позивачка
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_1, третя особа: служба у справах
дітей відділу по Ленінському району
Запорізької міської ради про
позбавлення батьківських прав, в якому
просить позбавити громадянина України
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав
відносно малолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка в судове засідання не
з»явилась, але на адресу суду надійшла
заява, в якій вона просить справу
розглянути у її відсутність, позовні
вимоги підтримує.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав.

Представник третьої особи Служба у
справах дітей відділу по Ленінському
району Запорізької міської ради в
судове засідання не з»явився, хоча був
повідомлений про день та час розгляду
справи в установленому законом
порядку.

Вислухавши пояснення відповідача,
думку прокурора, який не заперечував
проти задоволення позовних вимог,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 червня 2007 року
між позивачкою та відповідачкою було
укладено шлюб, який був зареєстрований
у Костянтинівській селищній раді
Арбузинського району Миколаївської
області. Під час спільного життя у
шлюбі позивача з відповідачем
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_3, про
що, згідно свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1, Хортицьким відділом РАЦС
Запорізького міського управління
юстиції 14 липня 2009 року було зроблено
відповідний актовий запис за №650.

У зв»язку з тим, що відповідач не
здійснював матеріального забезпечення
своєї сім»ї за рішенням Хортицького
районного суду від 26 квітня 2011 року
(справа №2-309/2011) з відповідача було
стягнуто на користь позивачки - ОСОБА_2 -
аліменти на її утримання у розмірі 1/4
частини усіх видів його заробітку з 19
листопада 2010 року до досягнення її
дитиною ОСОБА_3 трирічного віку, тобто
до ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь дитини -
ОСОБА_3 - аліменти на його утримання у
розмірі 1/4 частини усіх видів його
заробітку (доходів), але не менш ніж 30%
прожиткового мінімуму з 19 листопада 2014
року до досягнення повноліття, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_4. На виконання зазначеного
судового рішення позивачу були надані
відповідні виконавчі листи. 06 березня
2012 року рішенням Ленінського районного
суду міста Полтави (справа №1616/355/2012)
шлюб між позивачкою та відповідачем
був розірваний. Згідно рішення суду,
підставою розірвання шлюбу стало
відсутність шлюбно-сімейних відносин;
після розірвання шлюбу - дитина
залишилася проживати з матір»ю.

Як зазначила в позовній заяві
позивачка, з часу судового рішення про
стягнення аліментів та по цей час,
відповідач не виконував свої
батьківські обов»язки щодо
матеріального утримання своєї дитини
та позивачки, він не спілкувався з
дитиною та не відвідував її, відповідач
не виконує своїх батьківські обов»язки
по відношенню до дитини, не надає
матеріальної допомоги, не цікавиться
розвитком та здоров»ям сина, не приймає
будь-яким чином участі у житті дитини
та його вихованні, не підтримує
родинних стосунків. Відповідач ніколи
не приймав участі у лікуванні дитини
під час його хвороби. Позивачка не може
здійснювати оздоровлення та лікування
свого сина за межами України, оскільки
для цього потрібна згода відповідача.
Але відповідач уникає будь-яких
контактів з нею.

Відповдіно до статті 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, від того, чи перебували
вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 164 СК України передбачено, що
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до положення статті 165 СК
України право на звернення до суду з
позовом про позбавлення батьківських
прав мають один з батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я,

навчальний або інший дитячий заклад, в
якому вона перебуває, орган

опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла

чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового
будинку або іншого закладу охорони
здоров'я без поважної причини і
протягом шести місяців не виявляли
щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або
наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів
експлуатації дитини, примушують її до
жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного
злочину щодо дитини.

2. Мати , батько можуть бути позбавлені
батьківських прав з підстав,
встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини
першої цієї статті, лише у разі
досягнення ними повноліття.

3. Мати, батько можуть бути позбавлені
батьківських прав щодо усіх своїх
дітей або когось з них.

4. Якщо суд при розгляді справи про
позбавлення батьківських прав виявить
у діях батьків або одного з них ознаки
злочину, він порушує кримінальну
справу.

5. Рішення суду про позбавлення
батьківських прав після набрання ним
законної

сили суд надсилає органу державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем реєстрації народження дитини.

Відповідно до статті 166 СК України
особа, позбавлена батьківських прав:

1) втрачає особисті немайнові права
щодо дитини та звільняється від
обов'язків щодо її вихованя;

2) перестає бути законним представником
дитини;

3) втрачає права на пільги та державну
допомогу, що надаються сім'ям з дітьми;

4) не може бути усиновлювачем, опікуном
та піклувальником;

5) не може одержати в майбутньому тих
майнових прав, пов'язаних і
батьківством, які вона могла б мати у
разі своєї непрацездатності (право на
утримання від дитини, право на пенсію
та відшкодування шкоди у разі втрати
годувальника, право на спадкування);

7) втрачає інші права, засновані на
спорідненості з дитиною.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України
особа, позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне позбавити громадянина
України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьківських прав відносно
малолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.141, 164-166 Сімейного кодексу України,
суд ст. ст. 10, 11,60, 130, 213-215 ЦПК України, суд
-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа:
служба у справах дітей відділу по
Ленінському району Запорізької
міської ради про позбавлення
батьківських прав - задовольнити.

Позбавити громадянина України ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав
відносно малолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Ленінський районний суд м.
Полтави шляхом подання протягом десяти
днів апеляційної скарги.

Суддя Ленінського районного суду м.
Полтави С. Д. Кононенко