Справа № 308/6231/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року

місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

головуючої судді - Лемак О.В.

при секретарі - Сухан Н.В.,

з участю представника позивача -
ОСОБА_1,

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ужгороді
справу за ОСОБА_3 до Коритнянської
сільської ради Ужгородського району
Закарпатської області, Державного
підприємства «Центр Державного
земельного кадастру» Закарпатської
регіональної філії, ОСОБА_4, третьої
особи: ОСОБА_5 про скасування
державного акту на право власності на
земельну ділянку та відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушень прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною
заявою до Закарпатської регіональної
філії ДП Центру ДЗК, Коритнянської
сільської ради, фізичної особи ОСОБА_4,
третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмет спору на
боці відповідачів: ОСОБА_5 про визнання
недійсним та скасування державних
актів на право власності на земельну
ділянку ОСОБА_4 та відновлення стану
земельної ділянки.

Позов мотивує тим, що відповідно до
рішення Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 05.07.2012
року у справі № 712/11425/2012 за позивачем -
ОСОБА_3 визнано право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, що знаходиться
в АДРЕСА_1 в порядку спадкування після
смерті чоловіка - ОСОБА_6

Вказане рішення суду зареєстроване в
державному реєстрі прав Ужгородським
районним комунальним підприємством
(бюро) технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна 23.09.2012 року. № витягу
35590048. реєстраційний № 37687973.

З метою оформлення права власності на
земельну ділянку, позивачка звернулася
до Коритнянської сільської ради
Ужгородського району з заявою про
надання дозволу на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
посвідчення права власності па
земельну ділянку та отримала рішення 19
сесії 6 скликання Коритнянської
сільської ради Ужгородського району
від 19.11.2012 року № 254, яким було надано
такий дозвіл.

Отримавши відповідне рішення сесії
позивачка замовила відповідну
технічну документацію із землеустрою в
землевпорядній організації, яка
провівши необхідний комплекс робіт по
встановленню меж земельних ділянок
виявила фактичну накладку меж
земельної ділянки ОСОБА_4 на земельну
ділянку, яка була виділена позивачу, що
унеможливило останньому виготовлення
га оформлення правовстановлюючих
документів на землю.

Оскільки позивачка володіє земельною
ділянкою на відповідних правових
підставах, вважає, що порушено її право,
оскільки оскаржуваний державний акт
серії ЗК № 054924, що виданий 24 травня 2006
року Коритнянською сільською радою
Ужгородського району на право
власності на земельну ділянку площею
0.2500 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд та
державний акт серії ЗК № 054926, що
виданий 24 травня 2006 року Коритнянською
сільського радою Ужгородського району
на право власності на земельну ділянку
площею 0.1100 га для ведення особистого
селянського господарства визначають
межі суміжних земельних ділянок, які
межуюча, з земельною ділянкою позивача
таким чином, що унеможливлюють їй
оформлення технічної документації та
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку.

У відповідності до ч. 2 ст. 106 Земельного
кодексу України визначено, що у разі
неможливості виявлення дійсних меж їх
встановлення здійснюється за
фактичним використанням земельної
ділянки. Тобто межі її земельної
ділянки та сусідньої земельної ділянки
мали бути встановлені у відповідності
до паркану, який знаходиться між їх
земельними ділянками.

Крім того, позивач зазначає, що ці
помилки виявлені землевпорядною
організацією свідчать про те, що при
виготовленні технічної документації
на земельну ділянку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 були порушені норми
земельного законодавства, зокрема у
відповідності до ч. 2 ст. 28 Закону
України «Про землеустрій» розробники
документації із землеустрою
зобов'язані дотримуватися
законодавства України, що регулює
земельні відносини, а також державних
стандартів, норм і правил при
здійсненні землеустрою.

Вказує, що при виготовленні
технічної документації на земельну
ділянку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 були здійсненні порушення
зазначенні поворотних точок меж
земельної ділянки та визначення меж
земельної ділянки.

Просила суд, скасувати державний акт
серії ЗК № 054924, що виданий 24 травня 2006
року Коритнянською сільською радою
Ужгородського району на право
власності на земельну ділянку площею
0.2500 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд та
державний акт серії ЗК № 054926, що
виданий 24 травня 2006 року Коритнянською
сільського радою Ужгородського району
на право власності на земельну ділянку
площею 0.1100 га для ведення особистого
селянського господарства. Зобов'язати
Закарпатську регіональну філію ДЗК
оформити та зареєструвати, видати
новий державний акт на право власності
на земельну ділянку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4.
Відновити межу між земельними
ділянками, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та земельної ділянки, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник Закарпатської
регіональної філії Державного
підприємства Центру Державного
земельного кадастру в судове засідання
не з'явився, однак надіслав клопотання
про розгляд справи у його відсутності,
позовні вимоги не визнав, просив
відмовити в його задоволенні.

Представник Коритнянської сільської
ради в судове засідання не з'явився,
хоча про місце та час розгляду справ
був повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилася, хоча про час, місце та дату
розгляду справи була повідомлена
своєчасно та належним чином.

Представник третьої особи - ОСОБА_2
позов не визнав, просив відмовити в
задоволенні такого.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази в їх сукупності, суд
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до
рішення Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 05.07.2012
року у справі № 712/11425/2012 за позивачем -
ОСОБА_3 визнано право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, що знаходиться
в АДРЕСА_1 в порядку спадкування після
смерті чоловіка - ОСОБА_6

Вказане рішення суду зареєстроване в
державному реєстрі прав Ужгородським
районним комунальним підприємством
(бюро) технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна 23.09.2012 року. № витягу
35590048, реєстраційний № 37687973.

З метою оформлення права власності
на земельну ділянку, позивачка
звернулася до Коритнянської сільської
ради Ужгородського району з заявою про
надання дозволу на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
посвідчення права власності па
земельну ділянку та отримала рішення 19
сесії 6 скликання Коритнянської
сільської ради Ужгородського району
від 19.11.2012 року № 254, яким було надано
такий дозвіл.

Отримавши відповідне рішення сесії
позивачка замовила відповідну
технічну документацію із землеустрою в
землевпорядній організації, яка
провівши необхідний комплекс робіт по
встановленню меж земельних ділянок
виявила фактичну накладку меж
земельної ділянки ОСОБА_4 на земельну
ділянку, яка була виділена позивачу, що
унеможливило останньому виготовлення
та оформлення правовстановлюючих
документів на землю.

Також судом встановлено,що 13 травня 1994
року Коритнянська сільська рада
Ужгородського району на 17 сесії 21
скликання, прийняла в межах
повноважень рішення на підставі якого
було видано Державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,2500 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель (серія ЗК №
054924), виданого 24 травня 2006 року
Коритнянською сільською радою
Ужгородського району та Державний акт
на право власності на земельну ділянку
площею 0,1100 га для ведення особистого
селянського господарства (серія ЗК №
054926), виданого 24 травня 2006 року
Коритнянською сільською радою
Ужгородського району.

18 лютого 2009 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
уклали договір дарування житлового
будинку та земельної ділянки (ВМС №
229983).

Згідно із пунктом 1 даного договору,
ОСОБА_4 (Дарувальник) безоплатно
передала у власність ОСОБА_5
(Обдарований) також земельну ділянку
площею 0,2500 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
згідно Державного акту про право
власності на землю серії ЗК № 054924,
виданого 24 травня 2006 року
Коритнянською сільською радою та
земельну ділянку площею 0,1100 га для
ведення особистого селянського
господарства згідно Державного акту
про право власності на землю
серії ЗК № 054926, виданого 24 травня 2006
року Коритнянською сільською радою.

Відповідно до ст.ст. 125-126
Земельного кодексу України від 25.10.2001
року, згідно якого право власності та
право постійного користування на
земельну ділянку виникає після
одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та
його державної реєстрації. Право на
оренду земельної ділянки виникає після
укладення договору оренди і його
державної реєстрації. Право власності
на земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчується державними актами.

Крім того, п. 18 постанови Пленуму
Верховного суду України від 16.04.2004 № 7
«Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» роз'яснено, що
вирішуючи спори про право власності на
земельну ділянку, суди мають виходити з
того, що: право користування земельною
ділянкою виникало після одержання її
власником або землекористувачем
документа, що посвідчує право
власності чи право постійного
користування або укладення договору
оренди, їх державної реєстрації та
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості), а з 2 травня
2009 року у відповідності із Законом
України від 5 березня 2009 року № 1066-VI
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування
та право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Також п. 2.1 постанови Пленуму Вищого
Господарського суду України від 17.05.2011
№ 6 «Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин» роз'яснено, що
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав (ст.125 ЗК України).

Ч.2 ст.152 Земельного кодексу України
закріплено право власника або
землекористувача земельної ділянки
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю.

Як визначено ч.1 ст. 212 Земельного
кодексу України, самовільно зайняті
земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного
користування ними.

Згідно ч.1 ст. 3 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Іншими словами,
особа не має права звернутися до суду у
разі, якщо права, за захистом яких вона
звернулася, їй не належать. Така особа є
неналежним позивачем і позов її до
задоволення не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ст. 60
Цивільного процесуального кодексу
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Разом з тим, позивачем всупереч вимог
ст. 60 Цивільного процесуального
кодексу України не доведено обставини,
на які посилався як на підставу своїх
вимог і не надав суду жодних належних
та допустимих доказів які б
підтвердили, що позивачка є власником
або землекористувачем земельної
ділянки, тобто особою, права, свободи
або законні інтереси якої могли бути
порушені діями відповідачів.

Відповідно до статті 41 Конституції
України та пункту 2 частини 1
статті 3, статтею 321 Цивільного кодексу
України, Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав»
встановлено, що ніхто не може бути
позбавлений права власності чи
обмежений у його здійсненні.

Перелік підстав припинення права
власності на земельну ділянку
визначений ст.140 Земельного кодексу
України. Так, підставами припинення
права власності на земельну ділянку є:
добровільна відмова власника від права
на земельну ділянку; смерть власника
земельної ділянки за відсутності
спадкоємця; відчуження земельної
ділянки за рішенням власника;
звернення стягнення на земельну
ділянку на вимогу кредитора;
відчуження земельної ділянки з мотивів
суспільної необхідності та для
суспільних потреб; конфіскація за
рішенням суду; невідчуження земельної
ділянки іноземними особами та особами
без громадянства у встановлений строк
у випадках, визначених цим Кодексом.
Вказаний перелік є вичерпним.

Таким чином, позивач не навів жодної із
вищезазначених підстав для припинення
права власності на земельні ділянки та
скасування державних актів на право
власності на ці земельні ділянки.

Крім того, як вбачається з
матеріалів справи, що державні акти про
право власності на земельні ділянки
ОСОБА_4 видані відповідно до вимог
чинного законодавства України, з
дотриманням відповідної процедури
оформлення, а тому суд не знаходить
підстав для їх скасування.

Аналізуючи зібрані докази в їх
сукупності, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги не знайшли
своє підтвердження в судовому
засіданні, а тому не підлягають
задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 213, 215, 294 ЦПК України, суд, -

Р І Ш
И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
Коритнянської сільської ради
Ужгородського району Закарпатської
області, Державного підприємства
«Центр Державного земельного
кадастру» Закарпатської регіональної
філії, ОСОБА_4, третьої особи: ОСОБА_5 про
скасування державного акту на право
власності на земельну ділянку та
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушень прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а у разі
проголошення рішення без участі особи,
яка її оскаржує, протягом десяти днів з
дня його отримання.

Суддя:

Лемак О.В.