Рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

11 грудня 2014 року
м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого одноособово
судді Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового
засідання Скибінській Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою Публічного акціанерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1
про звернення стягнення на предмет
іпотеки та набуття у власність,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить суд в рахунок виконання
основного зобов'язання щодо сплати
заборгованості у розмірі 314901,98 грн., за
Договором про надання споживчого
кредиту №1 від 14.08.2008 року,
укладеного між АКІБ «УКРСИББАНК» та
ОСОБА_1, звернути стягнення на предмет
іпотеки, а саме - квартиру, яка
розташована за адресою АДРЕСА_1,
зальною площею 52,6 кв.м.; житловою площею
34,7 кв.м., шляхом передачі
іпотекодержателю ПАТ «Дельта Банк»
права власності на вказане майно,
визнати за Публічним акціонерним
товариством «Дельта Банк» право
власності на предмет іпотеки, а саме на
квартиру яка розташована за адресою
АДРЕСА_1, зальною площею 52,6 кв.м.;
житловою площею 34,7 кв.м., припинити
право власності іпотекодавця, ОСОБА_1, в
тому числі право володіння,
користування та розпорядження
зазначеною квартирою, висилити з
зазначеної квартири відповідача та
усіх інших мешканців, які проживають і
зареєстровані за вказаною адресою,
витребувати від ОСОБА_1 та передати ПАТ
«Дельта Банк» технічний паспорт,
правовстановлюючі документи на
квартиру та стягнути з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «Дельта Банк» витрати по
сплаті судового збору у розмірі 3149,02
грн.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та її представник у
судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог заперечували, просили
у позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення присутніх у
судовому засіданні сторін та їх
представників, оголосивши та
дослідивши матеріали справи, вивчивши
надані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлено та підтверджується
наявними у справі доказами, що 14 серпня
2008 року між АКІБ «УКРСИББАНК» (далі за
текстом - Банк) та ОСОБА_1 (далі за
текстом - Позичальник) було укладено
Договір про надання споживчого кредиту
№0 (далі за текстом - Кредитний
договір).

Відповідно до умов вказаного
Кредитного договору, Банк надав
Позичальнику кредитні кошти в сумі
24757,00 дол. США (двадцять чотири тисячі
сімсот п'ятдесят сім дол. США), а
Позичальник взяв на себе зобов'язання
прийняти, належним чином
використовувати та повернути Банку
кредитні кошти та сплатити плату за
кредит в повному обсязі в строк до
14.08.2017 року, відповідно до додаткової
угоді від 05.02.2009 року або достроково зі
сплатою 13,90% річних за користування
кредитом.

З метою забезпечення виконання
грошових зобов'язань за Кредитним
договором №0 від 14.08.2008 року між
АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 (далі за
текстом Іпотекодавець) укладено
Іпотечний договір від 14.08.2008 року,
предметом якого є нерухоме майно, а
саме - Квартира: яка розташована за
адресою АДРЕСА_1, зальною площею 52,6
кв.м.; житловою площею 34,7 кв.м., Предмет
іпотеки належить Іпотекодавцю на
підставі Свідоцтва про право власності
(серія САА №436368), виданого 03 лютого 2005
року Виконавчим комітетом Одеської
міської ради на підставі договору на
дольову участь у реконструкції
гуртожитку під жилий будинок 01 липня 2003
року №80, акту прийому-передачі
квартири від 09 грудня 2004 року №80. право
власності зареєстровано в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно 14.03.2005 року,
реєстраційний об'єкта 10158952, номер
запису 3512 в книзі 168дод-91, згідно Витягу
про реєстрацію на нерухоме майно №6726539
від 14.03.2005 року. виданих КП «Одеське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації об'єктів нерухомості».

Укладений сторонами Іпотечний договір
14.08.2008 року було посвідчено приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_2,
зареєстровано в реєстрі за №3953.

Обтяження нерухомого майна іпотекою
було зареєстровано Банком у порядку,
передбаченому законом у Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна та у Державному
реєстрі іпотек.

05.02.2009 року між Банком та Позичальником
було укладено Додаткову угоду №1 до
Договору про надання споживчого
кредиту, згідно якої номер Договору
змінено на №1 та Позичальну було
подовжено кінцевий термін повернення
кредиту 14.08.2027 року.

На підставі рішення Загальних зборів
акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ
«УКСИББАНК» змінило назву на ПАТ
«УКРСИББАНК», яке є правонаступником
усіх прав та зобов'язань АКІБ
«УКРСИББАНК».

Згідно наданого позивачем до суду
договору купівлі-продажу прав вимоги
за кредитами від 08.12.2011 року, який
укладено між ПАТ «УКРСИББАНК» в якості
продавця та ПАТ «Дельта банк» в якості
покупця, ПАТ «УКРСИББАНК» передав своє
право вимоги ПАТ «Дельта банк», про що
свідчить копія Договору
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами від 08.12.2011 року.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 509 ЦК України визначено, щ
зобов'язання виникають із підстав,
встановлених ст. 11 цього Кодексу,
зокрема: з договорів та інших
правочинів.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Зобов'язання перестає діяти в разі його
припинення з підстав, передбачених
договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК
України), ці підстави зазначені в ст.
599, 600, 601, 604-609 ЦК України.

За відсутності інших підстав
припинення зобов'язання, передбаченого
договором або законом, зобов'язання
припиняється його виконанням,
проведеним належним чином ( ст. 599 ЦК
України).

Належним виконанням зобов'язання є
виконання, прийняте кредитором, у
результаті якого припиняються права
та обов'язки сторін зобов'язання.

Через неналежне виконання умов за
Кредитним договором №1 (старий
№0) від 14.08.2008 року у ОСОБА_1
утворилась заборгованість за кредитом
у розмірі 39397,22 дол. США, що еквівалентно
314901,98 грн. яка складається з:
заборгованості за кредитом в сумі 23963,90
дол. США, що еквівалентно 191543,45 грн.;
заборгованості за процентами за
користування кредитом у розмірі 15433,32
дол. США, що еквівалентно 123358,53грн.;
заборгованості за комісією за
користування в сумі 0,00 дол. США, про що
свідчить довідка про наявність
заборгованості та розрахунок
заборгованості, наданий позивачем в
якості доказів до позовної заяви.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 ЦК України у
випадку невиконання зобов'язання
боржником настають правові наслідки у
виді відшкодування збитків.

Боржник не може бути звільненим від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 614 ЦК України особа, яка
порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник,
який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору. Особливості
регулювання відносин за договором про
надання споживчого кредиту
встановлені законом.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що
боржник зобов'язаний повернути
позивачеві гроші в строк та в порядку,
встановленими договором.

Наслідком порушення зобов'язань щодо
повернення суми кредиту є право
позивача достроково вимагати
повернення всієї суми кредиту, що
передбачено ст. 1050 ЦК України.

Згідно ст. 7 Закону України «Про
іпотеку» за рахунок предмета
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює
основне зобов'язання.

Відповідно до ч.1 та 3 ст. 33 Закону
України «Про іпотеку» у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотеко держатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Судом приймається до уваги той факт, що
предметом іпотеки є житлове
приміщення, а саме: квартира, яка
розташована за адресою АДРЕСА_1,
зальною площею 52,6 кв.м.; житловою площею
34,7 кв.м.

При цьому суд повинен враховувати
положення Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» від 03
червня 2014 року за №1304-VIІ, який є чинним
на час ухвалення судового рішення.

На підставі цього Закону вбачається,
протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України «Про заставу» та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України «Про іпотеку», якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: - таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; - загальна
площа такого нерухомого житлового
майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку;

2) не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) інше
майно (майнові права), яке відповідно до
законодавства або кредитного договору
підлягає стягненню з позичальника,
зазначеного у підпункті 1 цього пункту,
при недостатності коштів, одержаних
стягувачем від реалізації (переоцінки)
предмета застави (іпотеки);

3) кредитна установа не може уступити
(продати, передати) заборгованість або
борг, визначений у підпункті 1 цього
пункту, на користь (у власність) іншої
особи.

За викладених обставин суд відмовляє у
задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет іпотеки та роз'яснює право на
пред'явлення позову на загальних
підставах стягення заборгованості за
кредитним договором.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 16, 514, 516, 610, 611, 1049, 1050, 1054 ЦПК України,
Законом України «Про іпотеку», Законом
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» від 03.06.2014 року за №1304-VIІ, ст.ст.
10, 11, 88, 209, 212 -215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви
Публічного акціанерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та набуття у власність - відмовити в
повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя