У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,

суддів: Гончара В.П., Нагорняка
В.А.,

Мазур Л.М., Савченко
В.О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві, Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрспецторг Групп», треті особи:
ОСОБА_4, Садове товариство «Світанок»,
ОСОБА_5, про визнання недійсним
висновку про вартість майна та
визнання недійсними прилюдних торгів,
за касаційною скаргою представника
ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення апеляційного
суду м. Києва від 03 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у м.
Києві (далі - ВДВС Святошинського РУЮ у
м. Києві), Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг Групп»
(далі - ТОВ «Укрспецторг Групп») про
визнання недійсним висновку про
вартість майна та визнання недійсними
прилюдних торгів.

Позивач посилався на те, що у
провадженні ВДВС Святошинського РУЮ
у м. Києві знаходиться на виконанні
виконавчий лист № 2-933, виданий 04 червня
2009 року, про стягнення з нього
аліментів на користь ОСОБА_4 у розмірі
1/3 частини заробітної плати.
Постановою ВДВС Святошинського РУЮ у м.
Києві від 26 вересня 2011 року було
накладено арешт на нерухоме майно, що
належить позивачу на праві приватної
власності та знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, в межах суми звернення
стягнення - 37 215 грн 55 коп. Під час
проведення опису зазначеного майна і
накладення на нього арешту позивач не
був присутній, оскільки не був належним
чином повідомлений.

Позивач вказував на те, що йому не було
оголошено про заборону розпоряджатися
майном, відносно якого проведено опис,
не вручено акт опису майна, не
надіслано жодного документа про
результати визначення вартості його
майна, у зв'язку з чим він був
позбавлений права надати заперечення
на проведену оцінку його майна.

Згідно з висновком про вартість майна
від 11 липня 2012 року ринкова вартість
земельної ділянки площею 0,0453 га, що
розташована по АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_3 згідно з державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії КВ № 149164, станом на 11 липня
2012 року становить 143 280 грн без ПДВ.

Зазначав, що не погоджується з таким
висновком, оскільки аналогічне майно
на ринку нерухомості в м. Києві
становить не менше 60 тис. дол. CШA. При
проведенні торгів не враховано, що
реалізується не тільки земельна
ділянка, а й будинок, який розташований
на ній, про що зазначено в висновку про
вартість майна, яке підлягає
реалізації через прилюдні торги.

Крім того, позивач зазначав, що
державним виконавцем було порушено
ст. 50 Закону України «Про виконавче
провадження», яка передбачає, що ВДВС
звертає стягнення на нерухоме майно у
разі відсутності у боржника достатніх
коштів чи рухомого майна. На момент
укладення договору про проведення
прилюдних торгів у нього було майно,
вартість якого перевищувала залишок
його боргу, про що було відомо
державному виконавцю.

Враховуючи зазначене, позивач з
урахуванням уточнення позовних вимог
просив визнати недійсними прилюдні
торги, протокол проведення прилюдних
торгів № 11-0454/12, акт державного
виконавця про прилюдні торги від 05
лютого 2013 року, свідоцтво про право
власності, посвідчене 12 березня 2013 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу
ОСОБА_7

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 09 липня 2013 року в задоволенні
позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
03 грудня 2013 року рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 09 липня 2013
року скасовано та ухвалено нове
рішення, яким позов задоволено
частково.

Визнано недійсними прилюдні торги від
08 січня 2013 року з продажу нерухомого
майна - земельної ділянки площею 0,0453 га,
кадастровий номер :90:524:005, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
належної ОСОБА_3

Визнано недійсним протокол проведення
прилюдних торгів від 08 січня 2013 року
№ 11-0454/12 з продажу нерухомого майна -
земельної ділянки площею 0,0453 га,
кадастровий номер :90:524:005, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, який
складений ТОВ «Укрспецторг Групп».

Визнано недійсним акт державного
виконавця про прилюдні торги від 05
лютого 2013 року, затверджений
начальником ВДВС Святошинського РУЮ у
м. Києві.

Визнано недійсним свідоцтво,
посвідчене 12 березня 2013 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, про
належність ОСОБА_5 на праві власності
майна, що складається із земельної
ділянки площею 0,0453 га, кадастровий
номер :90:524:005, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, що раніше належала
ОСОБА_3

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5
- ОСОБА_6, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Рішення апеляційного суду не
відповідає вказаним вимогам.

Судами встановлено, що 04 червня 2009 року
Святошинським районним судом у м. Києва
видано виконавчий лист про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на
утримання неповнолітніх дітей.

10 червня 2009 року державним виконавцем
ВДВС Святошинського РУЮ м. Києві
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження про примусове
виконання зазначеного виконавчого
листа.

14 липня 2011 року на адресу ВДВС надійшла
заява стягувача ОСОБА_4 щодо накладення
арешту на майно боржника у зв'язку з
несплатою аліментів.

16 вересня 2011 року державним виконавцем
винесена постанова про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження.

29 травня 2012 року державним виконавцем
складено акт опису і арешту майна, а
саме: земельної ділянки АДРЕСА_1, копію
якого направлено сторонам виконавчого
провадження.

05 липня 2012 року державним виконавцем
винесено постанову про призначення
експерта з метою визначення ринкової
вартості арештованого майна, копії
якої направлено сторонам виконавчого
провадження.

04 вересня 2012 року боржнику ОСОБА_3
рекомендованою кореспонденцією
направлено копію експертного висновку
для ознайомлення.

Згідно зі звітом про експертну грошову
оцінку земельної ділянки ринкова
вартість земельної ділянки станом на 11
липня 2012 року становить 143 280 грн.

20 листопада 2012 року державним
виконавцем Василюшко В.В. направлено
заявку на реалізацію арештованого
майна, що належить позивачу, а саме:
земельної ділянки АДРЕСА_1, за
початковою вартістю 143 280 грн.

08 січня 2013 року відбулися прилюдні
торги з реалізації нерухомого майна,
яке належить ОСОБА_3

Згідно з протоколом проведення
прилюдних торгів від 08 січня 2013 року
№ 11-0454/12 з реалізації арештованого
нерухомого майна, яке належить
ОСОБА_3, переможцем торгів став ОСОБА_5,
яким придбано земельну ділянку за
ціною 143 500 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що дії
відповідача ТОВ «Укрспецторг Групп»
щодо організації та проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна вчинені
з дотриманням норм чинного
законодавства. Порушення, допущені
державним виконавцем при здійсненні
своїх повноважень, передбачених
Законом України «Про виконавче
провадження» (далі - Закон), до
призначення аукціону, у тому числі щодо
визнання вартості чи оцінки майна тощо,
підлягають оскарженню в порядку,
встановленому цим законом, та не можуть
бути підставою для визнання аукціону
недійсним.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов
ОСОБА_3, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що діями відповідачів
було порушено п. 3.2 Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 27 жовтня 1999 року №
68/5 (далі - Тимчасове положення),
оскільки з прилюдних торгів фактично
було продане описане, арештоване
нерухоме майно - двоповерхова цегляна
будівля, оцінка вартості якої
проведена не була, відповідні
документи щодо цього майна до ТОВ
«Укрспецторг Групп» не передавались.

Проте з таким висновком апеляційного
суду погодитись не можна.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Аукціон є особливою формою правочину,
оскільки за своєю правовою природою
придбання майна з аукціону належить до
угод купівлі-продажу, які можуть бути
визнані недійсними на підставі норм
цивільного законодавства про
недійсність угод.

Загальні вимоги визнання недійсними
правочинів визначені ст. 203 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою на
шостою статті 203 ЦК України.

Умови та порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що підлягають примусовому виконанню в
разі невиконання їх у добровільному
порядку, визначені Законом,
Інструкцією про проведення виконавчих
дій, затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 року
№ 74/5 (далі - Інструкція), а також
Тимчасове положення.

Цим Законом визначено загальні правові
основи організації та діяльності
державної виконавчої служби, її
завдання та компетенцію, а також
визначено учасників виконавчого
провадження, закріплено їхні права та
обов'язки, у тому числі право
стягувачів і боржників та інших
учасників виконавчого провадження на
оскарження дій (бездіяльності)
державного виконавця та порядок цього
оскарження (ст. ст. 1, 2, 5, 7, 10, 11, 111, 85
Закону).

Разом із тим аналіз положень цього
Закону та Інструкції свідчить про те,
що вони не встановлюють порядку та
правил проведення аукціонів, а лише
закріплюють такий спосіб реалізації
майна, як його продаж на аукціоні і
відсилають до інших
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України та Міністерства
юстиції України, якими повинен
визначатися порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого майна (ст. 62 Закону та п. п.
5.11, 5.12 Інструкції).

Відповідно до положень указаних
правових норм державний виконавець
здійснює лише підготовчі дії з метою
проведення прилюдних торгів, а самі
прилюдні торги з реалізації майна
організовують і проводять
спеціалізовані організації, з якими
державною виконавчою службою
укладається відповідний договір (пункт
5.11 Інструкції).

Правила ж проведення аукціонів
визначаються Тимчасовим положенням.

Вказане Тимчасове положення регулює
реалізацію арештованого майна, за
винятком нерухомого майна, майна
вилученого законом з обігу, та майна,
зазначеного в частині п'ятій статті 55
Закону. Положенням визначаються дії
організаторів до проведення аукціону,
порядок його проведення, порядок
переоцінки майна, розрахунків за
придбане на аукціоні майно та
оформлення кінцевих результатів
торгів.

Таким чином, виходячи з аналізу
правової природи процедури реалізації
майна на аукціоні, яка полягає в
продажу майна боржника, на яке звернено
стягнення, та переході права власності
до покупця - переможця аукціону, слід
зазначити, що має місце правочин, який
може визнаватись недійсним у судовому
порядку з підстав порушення
встановлених законодавством правил
проведення торгів, визначених саме
Тимчасовим положенням.

Що стосується порушень, допущених
державним виконавцем при здійсненні
своїх повноважень, передбачених
Законом, до призначення аукціону, у
тому числі щодо визначення вартості чи
оцінки майна тощо, то такі дії
(бездіяльність) державного виконавця
підлягають оскарженню в порядку,
передбаченому цим Законом.

Отже, дії державного виконавця у
виконавчому провадженні, які не
стосуються правил проведення аукціону,
мають самостійний спосіб оскарження й
не можуть бути підставою для визнання
аукціону недійсними (постанова
Верховного Суду України від 26 грудня 2012
року у справі № 6-140цс12).

Як вбачається з матеріалів справи, дії
державного виконавця у виконавчому
провадженні до призначення прилюдних
торгів, у тому числі щодо накладення
арешту на майно, позивачем були
оскаржені у встановленому законом
порядку. Ухвалою Святошинського
районного суду м. Києва від 15 січня 2013
року в задоволенні скарги ОСОБА_3 було
відмовлено.

Крім того, з матеріалі справи
вбачається, що з прилюдних торгів була
реалізована земельна ділянка НОМЕР_1
загальною площею 0,0453 га, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому будинок, що розташований на
вказаній земельній ділянці, не був
предметом прилюдних торгів.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позову ОСОБА_3

Встановлені судом першої інстанції
обставини підтверджуються матеріалами
справи та не спростовані сторонами під
час апеляційного розгляду.

Суд апеляційної інстанції
вищевказаних обставин та норм чинного
законодавства, що регулюють спірні
правовідносини, не врахував, помилково
скасувавши рішення суду першої
інстанції.

Згідно зі ст. 339 ЦПК України,
установивши, що апеляційним судом
скасовано судове рішення, ухвалене
згідно із законом, суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції і залишає в силі
судове рішення суду першої інстанції.

За таких обставин рішення суду
апеляційної інстанції підлягає
скасуванню, рішення суду першої
інстанції - залишенню в силі.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 -
ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
03 грудня 2013 року скасувати, рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
09 липня 2013 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Г.В. Юровська

Судді: В.П.
Гончар

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

В.О. Савченко