Справа № 229/3971/13-ц
Провадження № 2/229/11/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 р.
Дружківський міський суд
Донецької області у складі:

головуючого судді Панової
Т.Л.

при секретарі Ішимові
Д.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника органу опіки
Мельніченко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Дружківка
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів на утримання
дитини,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача, в якому зазначає, що
відповідачі по справі є батьками
неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2.

В 2001році вони виїхали з дітьми на
постійне місце мешкання до Росії. В
2007році звернулися до неї тимчасово
забрать їхнього сина ОСОБА_6, щоб він
проживав разом з нею, і сказали, що
повернуться жити в м.Дружківка,
оскільки у них є будинок у м.Дружківка.

В листопаді 2009року син привіз до неї
жити і ОСОБА_5, оскільки вона збігала з
дому, і він забрав її з притулку. Син
залишив їй онуку і виїхав до Росії.

Їй стало відомо, що відповідачі разом
не живуть , хоча шлюб між ними не
розірваний.

Батько дітей з 2010року їх не бачив. Мати
дітей приїжджала до м.Дружківки в
2011році на два дні, обіцяла їх забрати,
але до теперішнього часу діти з нею.

За період проживання онуків з нею,
батьки практично ніякої матеріальної
допомоги на дітей не надавали,не
цікавилися їхнім життям, навчанням, не
займались їхнім вихованням. Фактично
діти кинуті батьками напризволяще.
Матеріальним забезпеченням онуків
займається сама, а їх батьки не
виконують своїх батьківських
обов"язків по відношенню до своїх
дітей. Їжу, взуття, учнівські прилади
вона вимушена купувати на свою мізерну
пенсію. Старший син відповідачів
ОСОБА_6 фактично без батьківської
участі закінчив школу і поступив до
ліцею, де навчається на теперішній час.

Просить позбавити відповідачів
батьківських прав стосовно
неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
стягувати щомісячно з відповідачів
аліменти на утримання дітей в розмірі
1/3частки з усіх видів їх заробітку з
кожного, до досягнення повноліття
ОСОБА_6, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи від дня пред"явлення позову.

В судовому засіданні позивач пояснила,
що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проживають з нею
майже 6 років. Відповідачі мешкають в
Росії. Фактичне місце проживання її
сина відповідача ОСОБА_3 їй взагалі не
відомо. Він не має в Росіїі постійного
місця проживання, мешкає з українським
паспортом. Відповідачка мешкає в
Єкатеринбурзі, і забирати своїх дітей
не бажає. Вона не може утримувати дітей
на свою пенсію. Діти перебувають без
законних представників. Протягом
всього їхнього сумісного життя вони
разом вживали спиртні напої. Після
від"їзду до Росії вони фактично
перестали мешкати однією сім"єю. Діти
залишалися на призволяще. В 2007році
вона поїхала до них в гості.
Матеріальне становище у них було дуже
скрутним. Вона взяла ОСОБА_6 з собою на
Україну. Батьки дітей обіцяли
повернутися жити в м.Дружківка дуже
скоро. Але цього не зробили. В 2009році
ОСОБА_3 привіз до неї доньку ОСОБА_5,
оскільки дівчина опинилася в дитячому
будинку. Взяти на себе
відповідальність по утриманню дітей
ОСОБА_3 не може, оскільки не має
постійної роботи, постійного місця
мешкання, вживає алкогольні напої. Тому
і привіз онучку до неї. Як батько, так і
матір, періодично надсилають кошти, але
це мізерні суми на двох дітей. Тільки за
її наполяганням вони надсилали кошти.
По телефону вона повідомляла сина, що
звернулася до суду з позовом про
позбавлення його батьківських прав.
Він погоджується з таким рішенням.
Вважає, що батьки не мають бажання
приймати участь як у вихованні своїх
дітей, так і в їх утриманні, враховуючи
такий тривалий час перебування дітей в
іншій країні. Просить її позов
задовольнити, позбавити батьківських
прав відносно ОСОБА_5, стягнути
аліменти на утримання доньки, що
стосується вимог про позбавлення
батьківських прав відносно сина
ОСОБА_6, просить залишити без розгляду,
про що надала заяву.

Відповідач ОСОБА_4 про час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином. Позовні вимоги не визнає.
Пояснила, що сина ОСОБА_6 забрала до
себе ОСОБА_1 на літо в гості, так дитина
у неї і залишилася.Доньку ОСОБА_5 на
Україну вивіз батько без її дозволу. На
доньку її мати бажала оформити опіку,
вже були зібрані всі документи, а
батько забрав дитину і вивіз. З
чоловіком вона не мешкає. Діти не
бажають повертатися. Вона спілкується
з дітьми по телефону, про все
цікавиться. За можливістю, гроші
надсилає дітям. Вона працює в магазині
отримує 12-13тисяч рублів на місяць. Але ж
ОСОБА_1 сказала, що 4 тисячі рублів їй
не потрібно (а.с.47).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з"явився. Про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

Суд прийняв рішення про розгляд справи
у відсутності відповідачів.

Суд дослідивши докази по справі,
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані піклуватися
про здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток,
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу
України мати, батько можуть бути
позбавлені батьківських прав, якщо
вона, він ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкується з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей, не сприяють
засвоєнню нею загальновизнанних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу.

Судом встановлено, що відповідачі є
батьками неповнолітньої доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1
(а.с.6).

Згідно адресної довідки (а.с.17)
відповідач ОСОБА_3 зареєстрований
АДРЕСА_1, але за цією адресою не
проживає. Його фактичне місце
проживання невідомо.

Відповідач ОСОБА_4 мешкає в АДРЕСА_2,
зареєстрована АДРЕСА_3 (а.с.46-47).

Згідно Акту від 13.09.2013року позивач
мешкає АДРЕСА_4, доглядає за хворою
матір"ю. Одночасно на її утриманні
перебуває двоє онуків ОСОБА_6 та ОСОБА_5,
яких вона виховує , навчає. ОСОБА_6
мешкає з бабусею з 2007року, ОСОБА_5 - з
2009року. Батьки дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3
ніякої участі в утриманні та вихованні
дітей не приймають (а.с.11).

Згідно листа Управління соціальної
політики Октябрського району
м.Єкатеринбург (а.с.12) ОСОБА_4
була запрошена у відділ опіки та
піклування де пояснила, що життєва
ситуація склалался таким чином, що її
діти (громадяни України) залишилися зі
свекрухою на Україні, вона як мати
цікавилася їхнім життям, намагалася їм
допомагати матеріально, але були
розбіжності з батьком дітей з питання
ьподальшого місця проживання
неповнолітніх. Можливості приїхати на
Україну і забрати дітей у неї немає з
причин тяжкого матеріального стану і
відсутності згоди батька дітей. В
теперішній час ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не
висловлюють бажання проживати з
матір"ю в Росії, хоча ОСОБА_4 готова їх
забрати до себе.

ОСОБА_5 навчається в 9 класі
Дружківської ЗО школи 1-ІІІ ступенів № 9
Дружківської міської ради (а.с.14).
Згідно характеристики від 16.09.2013р, яка
надана директором школи та класним
керівником (а.с.15) Бабуся ОСОБА_1
займається вихованням та
забезпеченням онуки всім необхідним,
постійно знаходиться на зв"язку з
класним керівником. Батьки ОСОБА_5
проживають в іншій країні (Росії) і не
виконують своїх батьківських
обов"язків.

Згідно Акту відвідування родини
ОСОБА_5, яка мешкає за адресою АДРЕСА_4,
ОСОБА_5 мешкає з бабусею ОСОБА_1, братом
ОСОБА_6. ОСОБА_5 має місце для сна, стіл
для навчання, забезпечена необхідним
одягом, побутовими речами. (а.с.16).

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5,
пояснила, що в період з 2001-2009р.р. вона
мешкала в Росії з батьками. Мама могла
залишати її з бабусею, і покидати
родину на декілька місяців. Одного
разу, як пам"ятає, вона прийшла до дому,
батьків не було. Вона залишилася сама.
Через деякий час приїхала служба дітей
і забрала її до притулку, де вона
перебувала близько двох місяців. Потім
приїхав батько, спитав в неї чи не бажає
вона поїхати з ним на Україну, і вона
погодилася, оскільки на Україні з
бабусею жив її рідний брат ОСОБА_6, за
яким вона вже скучила. Батько її забрав
і відвіз до бабусі, і з того часу вона
мешкає в м. Дружківка. Її батьки вживали
алкогольні напої. Батько і зараз
періодично дзвонить і може бути в стані
сп"яніння. Мати також їй дзвонить, 1-2
рази на місяць .Вона з нею спілкується,
мати цікавиться по телефону про її
життя, навчання. Але повертатися до
матері вона не бажає і вважає, що її
необхідно позбавити батьківських прав.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_11, ОСОБА_12 підтвердили в судовому
засіданні, що з 2007року позивачка
утримує онука ОСОБА_6, з 2009року - онучку
ОСОБА_5. Мати за весь цей час приїздила
одного разу, але дітей не забрала. Ще до
свого від"їзду до Росії, вони мешкали в
с. Горняк, і всім відомо, що вони вживали
алкогольні напої, а діти їй були
байдужі. Завдяки позивачки, діти
навчаються, харчуються, можут вести
повноцінне життя.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6, пояснив, що батьки зловживали
алкогольними напоями, тому в сім"ї не
було ні грошей, ні нормальних умов
проживання. Бабуся забрала його до себе
в 2007році, і по теперішній час він мешкає
в м.Дружківка. Він не має можливості
навчатися там де бажає, оскільки
достатньої матерільної допомоги від
батьків не отримує.Батько періодично
дзвонить їм, періодично надсилає якісь
гроші. Але з розмов за телефоном він
знає, що батько продовжує вживати
алкогольні напої. Мати мешкає з іншим
чоловіком. Він не бажає повертатися до
батьків.

Відповідно до висновку органу опіки та
піклування Дружківської міської ради
№ 16-2906-01 від 10.12.2013року (а.с.35) орган
опіки та піклування вважає доцільним
позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 по відношенню до їх дітей
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 34-35).

В судовому засіданні представник
органу опіки та піклування Мельніченко
Т.В. підтримала висновок, і вважає, що
батьки ОСОБА_4 самоусунулися від
виконання батьківських обов"язків.
Пояснила, що після досягнення ОСОБА_6
16-річного віку стало питання отримання
дитиною паспорту, для чого необхідно,
щоб хоча б один з батьків був присутнім,
але батьки не з"явилися для здійснення
своїх батьківських обов"язків. Дитина
отримала паспорт, але завдяки допомоги
органу опіки. Також на сьогодні ОСОБА_5
досягла 16років, але отримати паспорт не
має можливості. Посилання відповідачки
на відсутність у неї матеріальної
можливості, вважає відговоркою для
виправдання своєї поведінки. За такий
тривалий час батьки не здійснили
ніяких заходів, щоб повернути дітей
собі. Вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ
30.03.2007 N 3 Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав , п. 16., особи можуть
бути позбавлені батьківських прав лише
щодо дитини, яка не досягла
вісімнадцяти років, і тільки з підстав,
передбачених ст. 164 СК ( 2947-14 ).

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов
висновку, що батьки ОСОБА_5, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 не виконують обов'язки батьків
по вихованню та розвитку
неповнолітньої доньки, ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню доньки. Про це свідчать
слідуючи обставини. Мати з 2009року
відвідала дитину всього один раз,
батько за цей час ні разу не відвідав.
Дитина досяла 16 років, але ніхто з
батьків не піклується про те, що є
необхідність в їх присутності для
отримання дитиною паспорту. ОСОБА_5 не
бажає проживати з матір"ю і своє не
бажання обгрунтовує тим, що батьки
вживають алкогольні напої, з бабусею їй
краще проживати.

Суд вважає, що періодичне короткочасне
спілкування батьків по телефону з
дитиною, не може свідчити про те, що
батьки спілкуються з дитиною в обсязі,
необхідному для її нормального
самоусвідомлення. Батьки не надають
дитині доступу до культурних та
інших духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Тому згідно ст. 164 Сімейного кодексу
України в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_5, суд вважає за необхідне
позбавити їх батьківських прав
відносно доньки.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 188 Сімейного кодексу України
особа, яка позбавлена батьківських
прав, не звільняється від обов'язків по
утриманню дитини. У зв'язку з цим
аліменти підлягають стягненню з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини
їх доходу щомісяця з кожного.

Згідно зі ст.88 ЦПК України з
відповідачів належить стягнути на
користь державного бюджету м.Дружківка
судові витрати в сумі 243,60грн, які
складаються із витрат по сплаті вимог
щодо стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,61,88,209,212-215, 223, 367
ЦПК України , на підставі ст.ст. 164 - 166,180 -
183,191 Сімейного кодексу України,
суд

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
позбавлення батьківських прав,
стягнення аліментів на утримання
дитини задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4,
відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис про її
народження №52, зроблений 10 лютого
1998року відділом реєстрації актів
громадянського стану Дружківського
міського управління юстиції Донецької
області.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у м.Дружківка
Донецької області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженки м.Чірчік Ташкентської
області, аліменти на користь
неповнолітньої доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини їх
доходу з кожного, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 23
вересня 2013року до досягнення
повноліття дитиною.

Рішення у частині стягнення аліментів
за один місяць надати негайному
виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
Державного бюджету м.Дружківка
судовий збір у сумі 243(двісті сорок
три)грн. 60коп. по 121грн 80 коп з кожного.

Копію рішення направити до
відділу реєстрації актів цивільного
стану Дружківського міського
управління юстиції Донецької області.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Дружківський міський суд шляхом
подання в 10денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя:
Т. Л. Панова