Справа № 335/969/14-ц 2/335/710/2014
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі головуючого судді
Апаллонової Ю.В., при секретарі Франчук
Г.В. розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Акціонерного товариства «Ощадбанк» в
особі територіально відокремлене
Запорізьке обласне управління до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 яка діє у власних
інтересах та в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення з
житлового приміщення,-
У січні 2014 року АТ «Ощадбанк» в
обласне управління звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 яка
діє у власних інтересах та в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
виселення з житлового приміщення.
В обґрунтування позову зазначив, що з
03.09.2010 року філію - Шевченківське
відділення № 7858 ВАТ «Ощадбанк» на
підставі постанови правління ВАТ
«Ощадбанк» від 19.08.2010 року та наказу
начальника Запорізького обласного
управління ВАТ «Ощадбанк» від 19.08.2010
року реорганізовано в територіальне
відокремлене безбалансове відділення
управління ВАТ «Ощадбанк». 26.12.2007 року
між ВАТ «Державний ощадний банк
України» в особі Філії Шевченківське
відділення № 7858 та ОСОБА_1 було
укладено договір відновлюваної
кредитної лінії № 987-Ф. Згідно
вказаного договору ОСОБА_1 було
отримано кредит в сумі 537000 гривень
строком до 25 грудня 2012 року. за
користування кредитом було
встановлено плату в розмірі 15,5% річних,
які повинні сплачуватись згідно п.1.5.1
кредитного договору. З метою
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором, 26 грудня 2007 року
між ВАТ «Державний ощадний банк
України» в особі Філії Шевченківське
відділення № 7858 та ОСОБА_1 ОСОБА_2 був
підписаний договір іпотеки нерухомого
майна № 1Z/987-Ф, який був посвідчений
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
за реєстровим № 3463.
Відповідно до договору іпотеки,
предметом іпотеки є нерухоме майно, а
саме - двокімнатна квартира загальною
площею 73,83 кв. м., житловою площею 29,2 кв.
м., зі всіма невід'ємними
приналежностями, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. 18.12.2009 року
Орджонікідзевським районним судом м.
Запоріжжя було ухвалено рішення, яким
задоволені позовні вимоги банку,
звернуто стягнення на предмет іпотеки -
квартиру за адресою: АДРЕСА_1. На
виконання вказаного рішення банком
отримані виконавчі листи, відкрите
виконавче провадження.
Однак, при виконанні судового рішення у
банка, як стягувача виникають
перешкоди при реалізації заставленого
майна, у зв'язку з тим, що за адресою
іпотеки зареєстровані і мешкають:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4 На дату укладення договору
іпотеки в квартирі були зареєстровані
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 27.11.2013 року банк
звертався з письмовою вимогою, про
добровільне звільнення квартири
протягом місяця, яка отримана
відповідача особисто, однак вимога
банку була залишена без виконання. На
підставі вищевикладеного просить
позов задовольнити, виселити ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з
квартири за адресою: АДРЕСА_1 та
стягнути з них витрати по сплаті
судового збору в розмірі 243,60 гривень.
У судове засідання представник
позивача не з'явився, надав суду заяву у
якій підтримав позовні вимоги з
підстав викладених у позові та
наполягаючи на них, просить суд
задовольнити їх в повному обсязі. Проти
заочного рішення не заперечує.
У судове засідання відповідачі не
з'явилися, причину неявки суду не
сповістили, про день і час слухання
справи повідомлялися завчасно, у
встановленому законом порядку,
представник відповідача ОСОБА_1, у
судове засідання не з'явився, просив
судове засідання провести без
відповідача та його представника,
надав до суду письмові заперечення на
На підставі ст. 224 ЦПК України, суд
вважає за можливе розглянути справу
заочно по наявних матеріалах у
відсутність відповідачів. Позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.
Заслухавши осіб, які приймали участь у
справі, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку про те, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та з
рішення Орджонікідзевського районного
суду м.Запоріжжя від 18 грудня 2009 року, а
тому у відповідності до ст.61 ЦПК
України не підлягає доказуванню, 26.12.2007
року між ВАТ «Державний ощадний банк
України» в особі Філії Шевченківське
відділення № 7858 та ОСОБА_1 було
укладено договір відновлюваної
кредитної лінії № 987-Ф.

Згідно п. п 1.1 п. 1 зазначеного договору,
ОСОБА_1 було отримано кредит в сумі 537000
гривень строком до 25 грудня 2012 року. За
користування кредитом було
встановлено плату в розмірі 15,5% річних,
які повинні сплачуватись згідно п.1.5.1
кредитного договору.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Також з метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором, 26
грудня 2007 року між ВАТ «Державний
ощадний банк України» в особі Філії
Шевченківське відділення № 7858 та
ОСОБА_1 ОСОБА_2 був підписаний договір
іпотеки нерухомого майна № 1Z/987-Ф, який
був посвідчений приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_6, за реєстровим № 3463.

Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки,
предметом іпотеки є нерухоме майно, а
саме - двокімнатна квартира загальною
площею 73,83 кв. м., житловою площею 29,2 кв.
м., зі всіма невід'ємними
приналежностями, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

18.12.2009 року Орджонікідзевським
районним судом м. Запоріжжя було
ухвалено судове рішення у цивільній
справі за позовом ВАТ «Ощадбанк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, яким задоволені позовні
вимоги банку, звернуто стягнення на
предмет іпотеки - квартиру за адресою:
АДРЕСА_1.

На виконання вказаного рішення банком
отримані виконавчі листи, відкрите
виконавче провадження. Однак, при
виконанні судового рішення у банка, як
стягувача виникають перешкоди при
реалізації заставного майна, у зв'язку
з тим, що за адресою іпотеки
зареєстровані та проживають наступні
особи (в тому числі неповнолітні):
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4 (арк. 9).

На дату укладення договору іпотеки в
квартирі були зареєстровані ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 (арк. 12).

Відповідно ст. 7, 40 ЗУ «Про іпотеку» та
ст. 109 Житлового Кодексу України, якими
визначено наступне, якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
та звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають у ньому. Звернення стягнення
на передане в іпотеку жиле приміщення є
підставою для виселення всіх громадян,
що мешкають у ньому.

Також відповідно до вищевказаної
статті Закону України «Про іпотеку»
звернення на передане в іпотеку
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців.

Виселення полягає згідно п.4 ст. 78
Закону України «Про виконавче
провадження» у звільненні приміщення,
зазначеного у виконавчому документі,
від особи (осіб), яка виселяється, її
майна, домашніх тварин та у забороні
такі особі користуватися цим
приміщенням.

Всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу Іпотекодержателя добровільно
звільнити житлове приміщення протягом
місяця з дня отримання моїй про
добровільне звільнення житлового
приміщення. Якщо мешканці не
звільняють квартиру у встановлений
законом строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

Судом встановлено, що 27.11.2013 року банк
звертався з письмовою вимогою, про
добровільне звільнення квартири
протягом місяця з дня отримання вимог,
яка отримана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 особисто
11.12.2013 року (арк. 10, 10 зворот, 11, 11 зворот),
однак вимога банку була залишена без
виконання. Відповідачі не звільнили
житлове приміщення що є предметом
іпотеки, чим порушили умови іпотечного
договору, після прийняття рішення про
звернення стягнення на Предмет
іпотеки, на письмову вимогу
Іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити Предмет іпотеки
протягом 1 (одного) місяця з дати
отримання такої вимоги, а також сприяти
виселенню всіх мешканців, що
зареєстровані та/або фактично
проживають за адресою знаходження
Предмету іпотеки.

Малолітні ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_4 на момент передачі спірної
квартири в іпотеку не були
зареєстровані в зазначеному житловому
приміщені, договір іпотеки спірної
квартири між ОСОБА_1 та банком укладено
у 2007 році, тобто купівля зазначеної
квартири та передача її в іпотеку банку
відбулася раніше за реєстрації в ній
малолітньої особи.

Також, відповідно до п. 43 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року,
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду тільки за певних
умов: якщо мешканці добровільно не
звільнили житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

Відповідно до п. 44 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України № 5 від 30
березня 2012 року: згідно зі статтею 32 ЦК,
статтею 177 СК та статтею 17 Закону
України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ
«Про охорону дитинства» батьки не
мають права без дозволу органу опіки і
піклування укладати договір, який
підлягає нотаріальному посвідченню
або спеціальній реєстрації,
відмовлятися від належних дитині
майнових прав, здійснювати розподіл,
обмін, відчуження житла,
зобов'язуватися від імені дитини
порукою, видавати письмові
зобов'язання.

У зв'язку із наведеним суди повинні
виходити із того, чи мала дитина право
власності на предмет іпотеки чи право
користування предметом іпотеки на
момент укладення договору іпотеки.
Будь-які дії, вчинені без згоди
іпотекодержателя після укладення
договору іпотеки (наприклад,
реєстрація неповнолітньої дитини в
житловому будинку, народження дитини
після укладення договору іпотеки) не є
підставою для визнання такого договору
недійсним із підстави невиконання
вимог закону про отримання згоди
органу опіки та піклування.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2009 р.
було лише звернуто стягнення на
предмет іпотеки - квартиру за адресою:
АДРЕСА_1, однак не ставилося питання про
виселення вказаних осіб, що дає право
Позивачу, звернутися до суду з даними
позовними вимогами. Крім того,
проживання відповідачів у квартирі
негативно впливатиме на попит на дане
житлове приміщення під час проведення
прилюдних торгів з реалізації даного
нерухомого майна.

З урахуванням викладеного, враховуючи,
що відповідачі мешкають в квартирі, на
яку звернуто стягнення за рішенням
суду, яке набрало законної сили, ще
29.12.2009 року у добровільному порядку не
звільнили житлове приміщення,
враховуючи позицію відповідачів, які
від отримання судових повісток
відмовляються, про що свідчить
повернуті на адресу суду конверти із
відміткою «у зв'язку із закінченням
терміну зберігання», суд вважає
позовні вимоги позивача про їх
виселення з квартири обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

В силу ст.88 ЦПК України з відповідачів
підлягають стягненню витрати по сплаті
судового збору у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. 109 ЖК України, ст. 40 Закону
України «Про іпотеку», ст. ст. 10, 60,88, 208,
209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Ощадбанк» в
особі територіально відокремлене
безбалансове відділення № 10007/0325 філії
Запорізьке обласне управління до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 яка діє у власних
інтересах та в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення з
житлового приміщення, - задовольнити.

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН
НОМЕР_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_3,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, з
квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН
НОМЕР_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_3,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ПАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі ТВБВ№10007/0325 філії Запорізьке
обласне управління (69068, м.Запоріжжя,
вул. 8 Березня, 32 ) в
рівних частках витрати по сплаті
судового збору у розмірі 243 (двісті
сорок три) гривні 60 коп.

Заочне рішення може бути
оскаржено позивачем в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Запорізької області через
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня отримання
його копії.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії

Суддя: Ю.В.
Апаллонова