Заводський районний суд м. Миколаєва
Справа № 2/487/1486/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Заводський районний суд м. Миколаєва в
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Миколаївський
бронетанковий завод» про стягнення
середнього заробітку за час затримки
17. 03. 2014 ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом (який уточнював) до Державного
підприємства «Миколаївський
бронетанковий завод» про стягнення
середнього заробітку за час затримки
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовувала тим, що з 27. 11. 1973 вона
працювала на посаді сторожа 1 класу в
Державному підприємстві
«Миколаївський ремонтно-механічний
завод» (яке 22. 06. 2012 перейменовано на
Державне підприємство «Миколаївський
бронетанковий завод»). 04. 04. 2011 за заявою
позивачки Заводським районним судом м.
Миколаєва було видано наказ про
стягнення нарахованої, але не
виплаченої заробітної плати у розмірі
роботи за власним бажанням. При
звільненні позивачці не було виплачено
нараховану (заборговану) заробітну
2014 минуло 512 днів з дня звільнення, а
тому відповідач повинен сплатити
заробітну плату за час затримки
розрахунку за період з 01. 03. 2012 по 14. 03. 2014
порядку відповідач вказану
заборгованість не виплачує, що і стало
підставою для звернення позивача до
суду з даним позовом.
Позивач до судового засідання не
з'явилася, суду надала заяву, в якій
уточнені позовні вимоги підтримала,
просила позовні вимоги задовольнити.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
слухання справи повідомлявся вчасно,
причин неявки суду не повідомив,
відповідно до ст. 224 ЦПК України справа
розглядалась за його відсутності, суд
зі згоди позивача ухвалює заочне
рішення у справі.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, в
період з 27. 11. 1973 до 01. 03. 2012 позивач
ОСОБА_1 працювала на посаді сторожа 1
класу в Державному підприємстві
«Миколаївський ремонтно-механічний
завод», що підтверджується копією
трудової книжки позивача.

04. 04. 2011 за заявою позивачки Заводським
районним судом м. Миколаєва було видано
наказ про стягнення з ДП
«Миколаївський ремонтно-механічний
завод» нарахованої, але не виплаченої
заробітної плати у розмірі 21311, 00 грн.

Наказом від 01. 03. 2012 № 57к позивачку було
звільнено з підприємства за власним
бажанням за ст. 38 КЗпП України.

22. 06. 2012 ДП «Миколаївський
ремонтно-механічний завод»
перейменовано на ДП «Миколаївський
бронетанковий завод».

В порушення ст. 116 КЗпП України, на день
звільнення позивача відповідач не
виплатив нараховану заробітну плату у
розмірі 21311, 00 грн. за наказом
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 04. 04. 2011 у справі №
2-н-774/2011.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України, в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені у ст. 116 КЗпП України, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку. На час звернення позивача
до суду з даним позовом нараховану
заробітну плату не виплачено,
заборгованість відповідача за час
затримки розрахунку по заробітній
платі з урахуванням середнього
заробітку за час затримки виплати
належної позивачу суми за період з 01. 03.
2012 по 14. 03. 2014 склала 34054, 24 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення.

Право позивача на своєчасну та належну
оплату праці є важливою соціальною
гарантією, встановленою Конституцією
та чинним законодавством про працю.

Таким чином, судовому засіданні
достовірно встановлено, що при
звільненні з позивачем не було
проведено розрахунок, а тому на
підставі ст. 117 КЗпП України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню заборгованість за
час затримки розрахунку по заробітній
платі у розмірі 34054, 24 грн.

Окрім того, на підставі ст. ст. 86-88 з
відповідача в дохід держави підлягає
стягненню судовий збір у розмірі 340, 54
грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 208-218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш
И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Миколаївський
бронетанковий завод» про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства
«Миколаївський бронетанковий завод»
() на користь ОСОБА_1
середній заробіток за період затримки
розрахунку у розмірі 34054, 24 грн.

Стягнути з Державного підприємства
«Миколаївський бронетанковий завод»
() в дохід держави судовий
збір у розмірі 340, 54 грн.

Рішення набирає законної сили через 10
днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області в строк та порядок, визначені
ст. ст. 294-296 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, який його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, поданої протягом 10
днів з моменту його отримання.

Суддя
О.Г. Разумовська