Справа № 581/288/14-ц
Провадження № 2/581/130/14
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2014 року
смт. Липова
Долина

Липоводолинський районний суд
Сумської області у складі: головуючого
- судді Бутенка Д.В, при секретарі
судового засідання Сушка С.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа
без права заявлення самостійних вимог
на предмет спору: приватний нотаріус
Липоводолинського районного
нотаріального округу Сумської області
ОСОБА_4, про визнання права власності на
спадкове домоволодіння,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з вищевказаним позовом, уточнивши
який, мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер її чоловік - ОСОБА_6, який до
смерті мешкав в АДРЕСА_1. Після його
смерті відкрилася спадщина у виді
домоволодіння з господарськими
спорудами. Позивачка по справі є
спадкоємцем першої черги за законом
після смерті ОСОБА_6 Іншими
спадкоємцями за законом першої черги є
її сини - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які
відмовилися від спадщини по закону на
користь позивачки. Оформити право на
спадщину на домоволодіння з
господарськими спорудами в державній
нотаріальній конторі позивачка не
може, так як за свого життя її чоловік,
не оформив та не зареєстрував в органах
БТІ своє право власності на спірний
об'єкт нерухомості з отриманням
відповідних правовстановлюючих
документів. Уточнивши позов, просила
суд установити факт належності їй та її
померлому чоловікові на праві спільної
сумісної власності житлового будинку
та погосподарських споруд,
розташованих за адресою в АДРЕСА_1 (як
набуті під час спільного проживання у
шлюбі з ОСОБА_6), а також визнати за нею
право власності на спірну будівлю із
господарськими спорудами,
розташованої по АДРЕСА_1 як набуте нею в
порядку спадкування за законом.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, подала заяву про розгляд
справи у її відсутність, додатково
подавши письмові докази в
підтвердження позовних вимог.

Відповідач, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилися, але в поданих
письмових заявах уточнений позов
визнали в повному обсязі, просили суд
розглянути справу без їх присутності.

Приватний нотаріус Липоводолинського
районного нотаріального округу,
Сумської області ОСОБА_4, в суд не
з'явився, але в письмовій заяві не
заперечував проти позову, просив
справу розглянути без участі
представника нотаріальної контори.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
сторін та третіх осіб, відповідно до
положень ч.2 ст.197 ЦПК України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши обставини справи, в якій
достатньо даних про права та
взаємовідносини сторін, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, з 09 лютого 1969 року
позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_6 перебували
у зареєстрованому шлюбі (а.с.6).

Згідно з довідкою Панасівської
сільської ради Липоводолинського
району Сумської області від 11 березня
2014 року № 102, домоволодіння АДРЕСА_1, за
даними погосподарської книги
обліковувалось за померлим ОСОБА_6
(а.с.13,15).

Також з довідки виконавчого комітету
Панасівської сільської ради
Липоводолинського району Сумської
області № 103 від 11 березня 2014 року
вбачається, що рішенням загальних
зборів колишнього колгоспу «Зоря»
власнику будинку ОСОБА_6 виділялась
земельна ділянка під забудову в
АДРЕСА_1 (а.с.12).

За даними технічної документації
вищевказаний будинок зведений у 1989
році загальною площею 81,2 кв.м., житловою
площею 38,7 кв.м, і розташований по
АДРЕСА_1, його загальна вартість станом
на 31 березня 2014 року разом з житловою
прибудовою під літ. «А'-I», прибудовою
під літ. «а», ганком під літ. «кр»,
верандою під літ. «а1» (зведеною у 1991
році) та погосподарськими спорудами:
два сараї під літ. «Г» - зведений у 1990
році, під літ. «Е» - зведений у 1991 році,
погріб під літ. «п/г» - зведений у 1970
році, гараж під літ. «В» - зведений у 1991
році , літня кухня під літ. «Д» - зведена
у 1991 році, веранда під літ. «д» - зведена
у 1991 році, вбиральня під літ. «У» -
зведена у 1980 році, огорожа під літ.
«№1-2», колодязь під літ. «№3, становить
178551 грн. 00 коп. (а.с. 8-10,16,17-19,45).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Панасівка
Липоводолинського району Сумської
області ОСОБА_6 помер у віці 63 роки
(а.с.5).

06 жовтня 2011 року після смерті ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 за заявою дружини ОСОБА_1 у
приватного нотаріуса
Липоводолинського нотаріального
округу Сумської області ОСОБА_4
заведена спадкова справа № 66/2011.
Остання є єдиним спадкоємцем за
законом першої черги спадкування,
оскільки сини померлого ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 відмовилися від прийняття
спадщини після смерті свого батька.
Заповіти за життя ОСОБА_6 не
оформлялися. 18 листопада 2011 року ОСОБА_1
видано свідоцтво про право на спадщину
на земельну ділянку, площею 3,089 га, яка
знаходиться на території Панасівської
сільської ради Липоводолинського
району Сумської області та призначена
для вдення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Крім того в спадковій справі є заява
ОСОБА_1, про те що спадкове майно, що
залишилося після смерті ОСОБА_6, не є
спільною сумісною власністю та є
особистою приватною власністю
померлого (а.с. 7,14,29,46).

При вирішенні даної справи суд
виходить з наступних норм законів та
висновків, а саме:

Відповідно до ч.1,2 ст. 22 Кодексу про шлюб
та cім'ю України майно, нажите подружжям
за час шлюбу, є його спільною сумісною
власністю. При цьому, кожен з подружжя
має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном.

Згідно з ч.1 ст. 28 КпШС України в разі
поділу майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя, їх частки
визнаються рівними.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про
власність» також визначає презумпцію
спільної власності громадян, якщо таке
майно, придбане внаслідок спільної
праці членів сім'ї.

Отже, збудований у період шлюбу
позивачкою та її чоловіком ОСОБА_6 на
відведеній для цього по раніше чинному
порядку земельній ділянці житловий
будинок з господарськими спорудами,
належав цьому подружжю на праві
спільної сумісної власності, а
поскільки останній на день розгляду
даної справи в суді є померлим і
відповідно не може бути носієм
цивільних прав, обов'язків та
відповідно учасником відносин щодо
спільної власності, то в судовому
порядку підлягає встановленню факт
належності наведеного вище майна
вказаним особам, як подружжю.

Згідно зі ст. 100 ЦК УРСР в особистій
власності громадян можуть перебувати
житлові будинки і предмети підсобного
домашнього господарства. Як визначено
ч. 1 ст. 105 ЦК УРСР, який також діяв під
час завершення будівництва спірного
нерухомого майна, громадянин, який
збудував жилий будинок без
встановленого дозволу, або без
належного затвердженого проекту, або з
істотним відхиленням від проекту, або з
грубим порушенням основних
будівельних норм і правил, не вправі
розпоряджатися цим будинком
(продавати, дарувати, здавати в найм
тощо).

Як вбачається з матеріалів справи,
зведений подружжям ОСОБА_6 житловий
будинок із господарськими спорудами і
прибудовами не містить порушень
будівельних норм, є побудованими на
відведеній для цієї мети місцевою
радою земельній ділянці до 05 серпня 1992
року з виготовленням місцевим БТІ
відповідної технічної документації на
це майно.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Статтями 1217, 1218 ЦК України визначено, що
спадкуванням здійснюється за законом;
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.1 ст.12 Закону
України «Про власність» праця громадян
є основою створення і примноження їх
власності.

Таким чином, визнання відповідачами
пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує права свободи чи
інтереси інших осіб, вимоги позивачки
суд вважає обґрунтованими. Також судом
достовірно встановлено, що позивачка, є
спадкоємцем за законом після смерті
свого чоловіка, проте за життя ОСОБА_6
на відведеній для цього земельній
ділянці правомірно звів домоволодіння
з господарськими спорудами, але через
відсутність правовстановлюючого
документу на спадкове домоволодіння
ОСОБА_1 не може отримати в нотаріальній
конторі свідоцтво про право на
спадщину на вказане домоволодіння і
зареєструвати право власності на
нього, а тому її право на спадщину
підлягає захисту саме у спосіб
визнання за нею права власності на
вищевказане спірне домоволодіння з
господарськими спорудами.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 208, 213, 214, 215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 328, 344, 392, 1217, 1218 ЦК
України, суд, -

В ИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Установити факт належності на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_6 та
ОСОБА_1 житлового будинку НОМЕР_1, під
літ. «А-1» із житловою прибудовою під
літ. «А'-I», прибудовою під літ. «а»,
ганком під літ. «кр», верандою під літ.
«а1», із господарськими спорудами, а
саме: гаражем під літ. "В", сараєм під
літ. "Г", літньою кухнею під літ. "Д",
верандою під літ. "д", сараєм під літ. "Е",
погрібом під літ. "п/г", вбиральнею під
літ. "У", огорожею під літ. "№1-2",
колодязем під літ. "№3", розташованого
по АДРЕСА_1, як набутого цими особами у
період перебування у шлюбі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою м. Тамбов, право власності
на житловий будинок НОМЕР_1, під літ.
"А-1", житловою площею 38,7 кв.м., загальною
площею 81,2 кв.м., із з житловою
прибудовою під літ. «А'-I», прибудовою
під літ. «а», ганком під літ. «кр»,
верандою під літ. «а1», який
розташований в АДРЕСА_1 із
господарськими спорудами, а саме:
гаражем під літ. "В", сараєм під літ. "Г",
літньою кухнею під літ. "Д", верандою під
літ. "д", сараєм під літ. "Е", погрібом під
літ. "п/г", вбиральнею під літ. "У",
огорожею під літ. "№1-2", як набуте нею в
порядку спадкування після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка ОСОБА_6.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Сумської області
через Липоводолинський районний суд
Сумської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Д. В. Бутенко