АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6654/14
Головуючий І інстанції - Алтухова О.Ю.
Справа №645/3118/14-ц
Доповідач - Сащенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Овсяннікової
А.І., Бездітко В.М.,

при секретарі - Стрельченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» в особі представника
товариства з обмеженою
відповідальністю «Про Консалтинг»
ОСОБА_3 на заочне рішення Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 22 серпня
2014 року за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа -
Державна реєстраційна служба України
про звернення стягнення на предмет
іпотеки шляхом передачі на набуття у
власність,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ПАТ «Дельта Банк»
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа - Державна
реєстраційна служба України про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом передачі на набуття у власність.

В обґрунтування позову посилався на те,
що 11 грудня 2006 року між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_5 був укладений
договір про надання споживчого
кредиту, відповідно до якого ОСОБА_5
отримав кошти в сумі 35000 дол. США. В
забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_5 за вказаним кредитним
договором, між АКІБ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 було укладено договір
іпотеки, предметом договору є
двокімнатна квартира АДРЕСА_1.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк»
та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами.

Внаслідок неналежного виконання
відповідачем ОСОБА_5 своїх зобов'язань
за кредитним договором станом на 21
лютого 2014 року утворилася
заборгованість у розмірі 51907,04 дол. США,
що згідно курсу НБУ еквівалентно 458754,43
грн.

Представник банку просив звернути
стягнення на предмет іпотеки - квартиру
АДРЕСА_1, шляхом передачі
іпотекодержателю - ПАТ «Дельта Банк»
права власності на вказану квартиру - в
рахунок погашення основного
зобов'язання щодо оплати
заборгованості у розмірі 51907,04 дол. США
що згідно курсу НБУ складає 458754,43 грн.
за договором про надання споживчого
кредиту №0 від 11 грудня 2006 року,
укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_5 Також позивач просив суд
визнати за ПАТ «Дельта Банк» право
власності на предмет іпотеки,
припинити право власності
іпотекодавців ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на
вказану квартиру, виселити
відповідачів та інших осіб, які
проживають у вказаній квартирі,
витребувати у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та
передати ПАТ «Дельта Банк» технічний
паспорт та правовстановлюючі
документи на квартиру.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не
з'явилися.

Заочним рішенням Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 22 серпня
2014 року у задоволенні позовних вимог
ПАТ «Дельта Банк» відмовлено в повному
обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк»
в особі представника ТОВ «Про
Консалтинг» ОСОБА_3 просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове, яким
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі. Посилається на порушення норм
матеріального та процесуального права,
на незаконність та необґрунтованість
судового рішення, невідповідність
висновку суду фактичним обставинам
справи. Зазначає, що Закон України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» до
виниклих правовідносин застосований
бути не може.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України -
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під
час ухвалення рішення суд вирішує,
зокрема питання про те, які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин та яка правова
норма підлягає застосуванню до спірних
правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ПАТ «Дельта Банк» суд першої
інстанції виходив з того, що на час дії
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземні валюті», стягнення на предмет
іпотеки звернуто бути не може.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції.

Встановлено, що 11 грудня 2006 року між
АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 був
укладений договір про надання
споживчого кредиту №0, відповідно
до якого ОСОБА_5 отримав кошти в сумі 35000
дол. США. В забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_5 за вказаним
кредитним договором, між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 було
укладено договір іпотеки, посвідчений
11 грудня 2006 року приватним нотаріусом
ХМНО ОСОБА_6 за реєстровим №4895.
Предметом договору є двокімнатна
квартира АДРЕСА_1.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк»
(яке є правонаступником АКІБ
«УкрСиббанк») та ПАТ «Дельта Банк»
укладено договір купівлі-продажу прав
вимоги за кредитами. Згідно акту
прийому-передачі документів від 13
березня 2012 року, на виконання п. 4.2.
Договору купівлі-продажу прав вимоги
за кредитами від 08 грудня 2011 року ПАТ
«УкрСиббанк» передав, а ПАТ «Дельта
Банк» прийняв документи щодо стягнення
заборгованості з боржника ОСОБА_5 по
кредитному договору №0 та
договору іпотеки №4895. 09 січня 2014 року
представником ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_3
на адресу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 направлені
за вих. №8955117 та №8955177zl - відповідно, -
повідомлення про звернення стягнення
на предмет іпотеки в разі невиконання
порушеного зобов'язання у
тридцятиденний строк та вимоги про
добровільне звільнення приміщення,
передачу ключів та документації.
Даними листами представник ПАТ «Дельта
Банк» також повідомив відповідачів про
факт відступлення права вимоги на
підставі договору від 08 грудня 2011 року.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином, у
встановлений термін, відповідно до
умов договору та вимог чинного
законодавства. Порушенням зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 1049 ЦК України зобов'язує
позичальника повернути позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу
(ч.2 ст.1050 ЦК України).

Внаслідок неналежного виконання
відповідачем ОСОБА_5 своїх зобов'язань
за кредитним договором станом на 21
лютого 2014 року утворилася
заборгованість у розмірі 51907,04 дол. США,
що згідно курсу НБУ еквівалентно 458754,43
грн.

Відповідно до вимог п.1 ст.1 Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземні
валюті» від 03.06.2014 року, який набрав
чинності з дня його опублікування
07.06.2014 року, не може бути примусово
стягнуте (відчужене без згоди власника)
нерухоме житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України "Про заставу" та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України "Про іпотеку", якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; загальна площа
такого нерухомого житлового майна
(об'єкта незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна) не
перевищує 140 кв. метрів для квартири та
250 кв. метрів для житлового будинку.

Із тексту договору іпотеки вбачається,
що ОСОБА_4, ОСОБА_5 надали в іпотеку
нерухоме майно - двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 48,5 кв. м, це
нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання іпотекодавців, будь-яких
доказів того, що у їх власності
знаходиться інше нерухоме житлове
майно матеріали справи не містять.

Інші доводи, викладені представником
банку в апеляційній скарзі, висновків
суду першої інстанції не спростовують
та не дають підстав для скасування чи
зміни ухваленого у справі рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 301, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308,
315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
в особі представника товариства з
обмеженою відповідальністю «Про
Консалтинг» ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 22 серпня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді