У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року м.
Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

головуючого судді -
Шимківа С.С.

суддів: -
Бондаренко Н.В., Малько О.С.,

секретар судового засідання -
Пиляй І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 10 листопада 2008
року в цивільній справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання частково
недійсним договору купівлі-продажу, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 10 листопада 2008
року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
визнання частково недійсним договору
купівлі-продажу задоволено.

Визнано недійсним, в частині
покупця, договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, укладений 22.10.2001 року
між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, посвідчений
приватним нотаріусом Рівненського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
та зареєстрований в КП "Рівненське
міське бюро технічної інвентаризації"
під номером 1012.

Визнано за ОСОБА_4 права і обов'язки
покупця по договору купівлі-продажу
квартири за адресою: АДРЕСА_1, укладений
між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 22.10.2001 року,
реєстровий № 1012, посвідчений приватним
нотаріусом Рівненського міського
нотаріального округу ОСОБА_7.

Визнано за ОСОБА_4 право приватної
власності на квартиру АДРЕСА_1.

Вважаючи рішення суду таким, що
постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
ОСОБА_3 оскаржила його в апеляційному
порядку.

Вказує, що спірна квартира, за
адресою: АДРЕСА_1, є їх з чоловіком -
ОСОБА_5 спільною сумісною власністю.

Додає, що вищезазначена квартира
придбана за їх спільні кошти та була їх
спільним місцем проживанням. З 1996 року
у них з чоловіком був спільний бюджет,
за рахунок якого утримувалась сім'я та
придбана спільна квартира.

________________________________________________________________________
________

Справа № 2-9865/08

Головуючий в суді І інстанції - Рогозін
С.В.

Провадження № 22-ц/787/2530/2014

Суддя-доповідач - Шимків С.С.

Пояснює, що позивачка - ОСОБА_4,
знаючи обставини придбання спірної
квартири, свідомо не залучила її до
участі у справі. Про існування
оскаржуваного рішення суду їй було
невідомо.

Вказує, що її чоловік - ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, а вона є його
спадкоємицею.

Зазначає, що правовстановлюючі
документи, які містяться в матеріалах
справи не посвідчені належним чином.

Додає, що обставини, викладені у
справі не відповідають дійсності.
ОСОБА_4 постійно проживає у смт. Гоща,
комунальні платежі за спірну квартиру
ніколи не сплачувала, договори з
комунальними службами не укладала.

Просить суд скасувати оскаржуване
рішення та ухвалити нове рішення, яким
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4
відмовити.

Перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, заслухавши
пояснення учасників процесу, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
виходячи з наступного.

Постановляючи рішення про
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що спірна
квартира за адресою: АДРЕСА_1, була
придбана за кошти позивачки ОСОБА_4.

Зазначений висновок суду першої
інстанції відповідає обставинам
справи.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 передала ОСОБА_5 кошти у сумі 9000
(дев'ять тисяч) грн. на придбання для неї
квартири, що підтверджується
розпискою, підписаною ОСОБА_5 02.10.2001 р.
(а.с. 6).

Судом встановлено, що 22 жовтня 2001 р.
між ОСОБА_6 (продавець) та ОСОБА_5
(покупець) укладено договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 28,2 кв. м. (а.с. 9).

Відповідно до заяви ОСОБА_5 від 10.11.2008
р., яка подана ним до Рівненського
міського суду, останній стверджує, що
дійсно отримав кошти від позивачки на
придбання для неї квартири, але у
зв'язку з тим, що на момент оформлення
договору вона була відсутня, уклав
договір купівлі-продажу спірної
квартири від свого імені. Також у
вищезазначеній заяві вказує, що
покупцем згідно укладеного ним
договору купівлі продажу мав бути не
він, а позивачка - його мати ОСОБА_4 (а.с.
15).

З матеріалів справи вбачається, що
спірне майно, а саме квартира АДРЕСА_1,
загальною площею 28,2 кв. м., було
придбане за кошти позивачки та для неї,
а отже і покупцем фактично виступила
ОСОБА_4, а не ОСОБА_5.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЦК УРСР, що діяв на
момент укладення спірного договору,
недійсною є угода, укладена лише про
людське око, без наміру створити
юридичні наслідки (мнима угода).

За правилами ст. 60 цього ж Кодексу
недійсні частини угоди не тягнуть за
собою недійсності інших її частин,
оскільки можна припустити, що угода
була б укладена й без включення
недійсної її частини.

Виходячи з правового аналізу
вищезазначених норм закону, якщо при
вирішенні спору про визнання договору
купівлі-продажу недійсним із підстав,
що покупцем є інша особа, суд
встановить, що фактично майно було
придбане за її кошти і для неї, а також
те, що інших підстав для визнання даної
угоди недійсною немає, указаний
договір відповідно до ст. 58, 60 ЦК УРСР
визнається недійсним лише в частині, що
стосується покупця, і покупцем за цим
договором визнається особа, за рахунок
коштів якої і для якої фактично
укладався цей договір.

Отже, суд першої інстанції правильно
визнав недійним договір
купівлі-продажу лише в частині, що
стосується покупця, і покупцем за цим
договором визнав ОСОБА_4, за рахунок
коштів якої та в інтересах якої
фактично укладався договір
купівлі-продажу спірної квартири.

Твердження ОСОБА_3 стосовно того, що
спірна квартира є її спільною сумісною
власністю із ОСОБА_5 спростовуються
матеріалами справи.

На час укладення договору
купівлі-продажу спірної квартири
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у шлюбі не перебували.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_3 не надано суду, а судом не
встановлено, жодних належних та
допустимих доказів на підтвердження
факту придбання спірної квартири за
спільні кошти подружжя.

Також останньою не спростовано поданих
позивачкою - ОСОБА_4 доказів, що
підтверджують передання нею коштів
ОСОБА_5 для придбання квартири.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують та не дають підстав
вважати, що судом допущені порушення
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення спору.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції, повно і
всебічно з'ясувавши всі дійсні
обставини спору сторін та виконавши
інші вимоги цивільного судочинства,
вирішив дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у
справі судового рішення та задоволення
поданої апеляційної скарги, виходячи з
меж її доводів, апеляційний суд не
вбачає, оскільки ці доводи
правильності зробленого судом першої
інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Рівненського районного суду
Рівненської області від 10 листопада 2008
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів із дня
набрання нею чинності.

Головуючий-суддя
Шимків С.С.

Судді:
Бондаренко Н.В.

Малько О.С.