Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2014 року
Волноваський районний суд Донецької
області у складі:

головуючого - судді
Овчиннікової О.С.

при секретарі -
Гуровій Л.Л.,

за участю позивача -
не з «явився,

за участю відповідачки -
не з»явилася,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Волноваха
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання договору укладеним
та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

01.04.2014 року позивач звернувся до суду з
даним позовом, в якому зазначив, що 20
вересня 2011 року між ним та
відповідачкою ОСОБА_2 був укладений
усний договір купівлі-продажу 23/100
частини жилого будинку, яка
складається із квартири №3, ? Б1-сарая, ?
Б/п-льох, ? В1-туалет, ? №1-огорожі,
житловою площею - 23,70, розташованого в
АДРЕСА_1, на земельній ділянці
Волноваської міської ради. Це майно
належало відповідачці на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, виданого державним
нотаріусом Волноваської державної
нотаріальної контори 16.01.2004 року за
реєстровим №40 та зареєстрованого
Волноваським БТІ 30.11.2005 року. За умовами
договору позивачу перейшло право
власності на квартиру, за що він
сплатив грошові кошти, це
підтверджується розпискою про
отримання грошових коштів
відповідачкою від 20.09.2011 року. В
підтвердження свого наміру власниця
передала йому документи на частину
будинку (квартири) та обіцяла оформити
договір нотаріально до 2012 року. Позивач
зробив ремонт у частині будинку
(квартирі) та проживає в ній фактично.
Відповідачка ухиляється від
нотаріального переоформлення,
неодноразово дата переносилась на
невизначений строк. Також нотаріальне
посвідчення договору ускладнено тим,
що на час отримання правового
документу на частку жилого будинку в
паспорті відповідачки її прізвище було
записано як «ОСОБА_2», а у зв'язку з
уточненням прізвища на українській
мові 06.02.2009 року їй виданий новий
паспорт, в якому прізвище записано як
«ОСОБА_2». У зв'язку з не
переоформленням документів позивач не
має можливості зареєструватися за
місцем проживання, переоформити
комунальні договори та приватизувати
земельну ділянку, просить визнати
укладеним правочин купівлі-продажу 23/100
частини жилого будинку, який
складається із квартири №3, ? Б1-сарая, ?
Б/п-льох, ? В1-туалет, ? №1-огорожі,
житловою площею - 23,70, розташованого в
АДРЕСА_1, який здійснений був 20.09.2011 року
між позивачем та ОСОБА_2, на земельній
ділянці Волноваської міської ради, та
визнати за ним право власності на
зазначений будинок.

Позивач у судове засідання не з'явився,
від нього надійшла заява про розгляд
справи за його відсутність, на
задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідачка у судове засідання не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи була повідомлена належним
чином, надала письмову заяву, в якій
просить справу розглянути без її
участі, позов визнає, тому суд вважає
можливим розглянути справу без участі
відповідача.

Суд, дослідивши матеріали цивільної
справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 334 ЦК України, право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.

На підставі статті 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлено
судом.

Статтею 218 ЦК України передбачено, що
правочин, для якого законом
встановлена його недійсність у разі
недодержання вимоги щодо письмової
форми укладеної усно і одна із сторін
вчинила дію, а друга сторона
підтвердила її вчинення зокрема шляхом
прийняття вчинення, зокрема, шляхом
прийняття виконання такий правочин у
разі спору може бути визнаний судом
дійсним, а також згідно ст. 220 ЦК
України, якщо сторони домовилася щодо
усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення
договору, суд може визнати такий
договір дійсним.

Згідно зі ч. 2 ст. 219 ЦК України суд може
визнати правочин дійсним, якщо буде
встановлено, що він відповідав
справжній волі особі яка його вчинила,
а нотаріальному посвідченню правочину
перешкоджала обставина, яка не
залежала від її волі.

Судом встановлено, що 20 вересня 2011 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений
усний договір купівлі-продажу 23/100
частини жилого будинку, яка
складається із квартири №3, ? Б1-сарая, ?
Б/п-льох, ? В1-туалет, ? №1-огорожі,
житловою площею - 23,70м2, розташованого в
АДРЕСА_1, на земельній ділянці
Волноваської міської ради.

Зі свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, виданого державним
нотаріусом Волноваської державної
нотаріальної контори 16.01.2004 року за
реєстровим №40 та зареєстрованим
Волноваським БТІ 30.11.2005 року,
вбачається, що 23/100 частини жилого
будинку за адресою: АДРЕСА_1, що
складається із квартири №3 ? Б1-сарая, ?
Б/п-льох, ? В1-туалет, ? №1-огорожі,
житловою площею - 23,70м2, належить
ОСОБА_2.

З довідки завідуючого СГІРФО
Волноваського РВ № 29 від 17.12.2010 року
судом встановлено, що 06.02.2009 року у
зв'язку зі зміною та уточненням
прізвища на українській мові
відповідачці виданий новий паспорт
серії НОМЕР_1, де її прізвище записано
як «ОСОБА_2».

За умовами усного договору позивачу
перейшло право власності на зазначений
об'єкт, за який він сплатив грошові
кошти в розмірі 50000 гривень, що
підтверджується розпискою про
отримання грошових коштів , виданою
ОСОБА_2 20.09.2011 року і відповідачка не
заперечує цього факту.

Окрім цього, судом встановлено, що на
підтвердження свого наміру власниця
будинку ОСОБА_2 передала ОСОБА_1
документи на частину будинку (квартири)
та обіцяла оформити договір
нотаріально до 2012 року. Позивач зробив
ремонт у частині будинку (квартирі) та
проживає в ній фактично. Відповідачка
ухиляється від нотаріального
переоформлення, неодноразово дата
переносилась на невизначений строк. І
сторони не заперечують ці обставини,
оскільки в момент укладання правочину
волевиявлення сторін було вільним,
відбулася передача майна, що
підтверджується письмовими доказами,
однак відповідачка ухиляється від
нотаріального посвідчення даного
правочину.

Тому суд вважає необхідним визнати
договір купівлі-продажу будинку
укладеним та визнати за позивачем
право власності на зазначений вище
будинок.

На підставі ст.ст 203-220, 328, 334,377 ЦК
України, керуючись ст.ст.10, 15, 30,60, 214-215
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору укладеним та визнання права
власності задовольнити.

Визнати дійсним правочин
купівлі-продажу 23/100 частини жилого
будинку, який складається із квартири
№3, ? Б1-сарая, ? Б/п-льох, ? В1-туалет, ?
№1-огорожі, житловою площею - 23,70,
розташованого в АДРЕСА_1, який
укладений був 20.09.2011 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
23/100 частини жилого будинку, який
складається із квартири №3, ? Б1-сарая, ?
Б/п-льох, ? В1-туалет, ? №1-огорожі,
житловою площею - 23,70, розташованого в
АДРЕСА_1.

Оригинал рішення зберігається у справі
№ 221/1290/14-ц.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Волноваський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня оголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:

16.05.2014