Справа № 2-8/14 Головуючий у І інстанції
Войнаренко Л. Ф.Провадження № 22-ц/780/6863/14
Доповідач у 2 інстанції
Мельник Я.С.Категорія 46
УХВАЛА

Іменем України

18 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Химинець Н. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 28 жовтня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа - виконавчий комітет
Вишгородської міської ради про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із позовом, в якому просила
зобов'язати відповідачку ОСОБА_3
усунути перешкоди у користуванні її
земельною ділянкою, що розташована по
АДРЕСА_1, шляхом припинення
користування відповідачкою частиною
земельної ділянки позивачки, знесення
тимчасових споруд, побудованих
відповідачкою, та відновлення огорожі,
яка розмежовує їхні земельні ділянки.

Позовні вимоги умотивовує тим, що вона
є власницею земельної ділянки площею
0,10 га, розташованої за вищевказаною
адресою, а відповідачка є власницею
суміжної земельної ділянки. Вказує, що
у жовтні 2009 року, ОСОБА_3 знесла огорожу,
яка розмежовувала їхні земельні
ділянки та захопила частину належної
позивачці ділянки, а також побудувала
тимчасові споруди впритул до стіни її
будинку, чим, на її думку, порушила
вимоги пункту 3.25 ДБН 360-92
"Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень", що у
наслідку потягло за собою руйнівні
процеси у її будинку.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 28 жовтня 2014
року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням,
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій
просить його скасувати та ухвалити
нове, яким позовні вимоги задовольнити
у повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, неправильного
застосування норм матеріального права
та неповного з'ясування судом усіх
обставин справи. У обґрунтування
доводів апеляційної скарги зазначає,
що суд не врахував визнання у судовому
засіданні відповідачкою позову, а
також, що судом було долучено письмові
докази відповідачки з порушенням вимог
ч.ч.1, 2, ст. 131 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи, вважає необхідним відхилити
апеляційну скаргу з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.
Суд розглядає справу в межах заявлених
вимог на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у цих сторін виникає
спір. Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачкою не було надано суду
достатньо доказів на підтвердження тих
фактів, що відповідачка знесла огорожу
між їхніми земельними ділянками, а
також що останньою була збудована
тимчасова споруда впритул до будинку
позивачки і що саме ця будівля є
причиною руйнування стін будинку
ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 є власницею земельною ділянки
площею 0,10 га по АДРЕСА_1, відповідно до
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 588609 (а. с. 7),
а ОСОБА_3 є власницею суміжною
земельної ділянки (а. с. 184).

З висновку експерта № 140827-01 (а. с. 135-145)
фактичне розташування у натурі (на
місцевості) зовнішніх меж земельної
ділянки АДРЕСА_1 за вищевказаною
адресою не відповідає зовнішнім межам,
що зазначені у державному акті на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 588609.

Також, після накладення плану
земельної ділянки, що належить ОСОБА_2,
на план земельної ділянки ОСОБА_3
встановлено відхилення у бік
збільшення земельних ділянок, що
належить відповідачці.

З листа інспекції ДАБК у Київській
області № 186/3 від 09 листопада 2009 року
вбачається, що забудову домоволодіння
ОСОБА_3 вчинено у межах земельної
ділянки, яка призначена для
будівництва та обслуговування
житлового будинку. Між житловим
будинком позивачки та тимчасовими
спорудами відповідачки відсутні
будь-які огорожі, звалища матеріальних
відходів, нові насадження, що можуть
призвести до руйнації будинку ОСОБА_2
(а. с. 195).

Відповідно до ч. 2, ст. 152 Земельного
кодексу України, власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Але належних доказів на підтвердження
доводів апелянта наведено не було, з
матеріалів справи не вбачається, що
саме спірна тимчасова споруда є
причиною руйнування будинку позивачки
і що вона була збудована з порушенням
будівельних норм, а тому вимоги
позивачки є необґрунтованими та
безпідставними.

Оскільки судом першої інстанції повно
і всебічно з'ясовані всі обставини
справи, дана належна правова оцінка
доказам, висновки суду відповідають
фактичним обставинам справи, а
ухвалене рішення відповідає вимогам
матеріального і процесуального права,
то підстави для його скасування
відсутні.

За таких обставин, апеляційну скаргу
необхідно відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 28 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: