Справа № 462/5374/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2014 року Залізничний районний
суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Колобич О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

встановив:

Сторони перебувають в зареєстрованому
шлюбі з 17 травня 2003 року і від спільного
подружнього життя мають двох синів:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка звернулася з позовом у суд
про розірвання шлюбу між нею та
відповідачем, покликаючись, що спільне
життя у них не склалось, так як між ними
немає взаєморозуміння, відповідач
постійно вчиняє сварки та ображає її,
що негативно впливає на психічний стан
дітей, він не здатний підтримувати
нормальну моральну атмосферу в сім'ї,
піклуватися про побудову сімейний
відносин на почуттях взаємної любові,
поваги і взаємодопомоги. На даний час
вони проживають окремо один від одного
і не підтримують сімейних відносин,
переконана, що їх сім'я розпалась і
примирення між ними неможливе. Просить
шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала, покликаючись на мотиви
такого та доповнила, що відповідач
зловживає спиртними напоями, влаштовує
сварки, наносив їй побої та що з березня
2014р. вони проживають окремо один від
одного і не підтримують сімейних
відносин, вона втратила до відповідача
хороші почуття і помиритися з ним не
бажає, переконана, що їх шлюб розпався
остаточно, а тому просить такий
розірвати.

Відповідач проти позову заперечив та
пояснив, що дійсно між ними виникають
сварки та суперечності, проте він хоче
зберегти сім'ю і спільно з позивачкою
виховувати неповнолітніх синів.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу
України, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, їхніх дітей,
що мають істотне значення.

Заслухавши пояснення сторін,
розглянувши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що шлюб між
сторонами слід розірвати, оскільки між
ними тривалий час немає
взаєморозуміння, виникали сварки і
суперечності, з березня 2014 року вони
проживають окремо один від одного, не
підтримують подружніх відносин,
спільного господарства не ведуть, що
свідчить про стійкість і тривалість
конфлікту між ними.

Суд намагався зберегти сім'ю сторін, у
вересні 2014 року надавав їм термін для
примирення, проте вони не помирилися.

Суд вважає, що шлюб між сторонами
носить формальний характер, оскільки
вони не проживають разом і не
підтримують сімейних відносин вже
тривалий час, позивачка втратила до
відповідача хороші почуття і
помиритись з ним не бажає, а тому цей
шлюб слід розірвати.

На утриманні сторін залишаються
неповнолітні діти.

На підставі ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України,
керуючись ст.ст. 109-112 СК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
укладений 17 травня 2003 року у відділі
РАГСу Галицького районного управління
юстиції у м.Львові, актовий запис № 91.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1
243 грн. 60 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: