АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/2532/14
Категорія: стягнення боргу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року судова
колегія судової палати у цивільних
справах апеляційного

суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

при секретарі Маковецькій О.П.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 23 грудня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про
стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дзержинського
районного суду м. Харкова від 07 жовтня
2013 року частково задоволено позов
ОСОБА_3 і на його користь з ОСОБА_5
стягнута сума боргу в розмірі 75 562 грн.
та судовий збір в сумі 750 грн.

Вказане рішення набуло законної
сили та звернуто до примусового
виконання органом ДВС.

06 грудня 2013 року ОСОБА_5
звернулася до суду в порядку ст.. 373 ЦПК
України з заявою про розстрочку
виконання рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 07 жовтня
2013 року на 24 -ри місяці рівними
частинами щомісячно.

Посилалася на те, що у неї
склалися обставини, що утруднюють
виконання рішення суду , а саме:
несприятлива фінансова ситуація для її
підприємницької діяльності об'єктивно
пов'язана з погіршенням
загальноекономічного стану споживачів
у зв'язку з наслідками економічної
кризи в Україні. Крім того, вона має на
утриманні батьків похилого віку, які
хворіють і на лікування яких вона
витрачає значні кошти та час, що також
позначається на її підприємницької
діяльності.

Розгляд справи відбувся за
відсутністю ОСОБА_3

Ухвалою Дзержинського
районного суду м. Харкова від 23 грудня
2013 року заяву ОСОБА_5 про розстрочку
виконання судового рішення задоволено:
розстрочено виконання ОСОБА_5 рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 07 жовтня 2013 року про
стягнення боргу на користь ОСОБА_3 на
двадцять чотири місяця рівними
частинами щомісячно з дня
постановлення цієї ухвали.

Ухвалою Дзержинського
районного суду м. Харкова від 08 січня 2014
року виправлені описки, допущені в
ухвалі Дзержинського районного суду м.
Харкова від 23 грудня 2013 року.

В апеляційній скарзі стягувач
ОСОБА_3 в особі свого представника
ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм цивільного
процесуального закону, просить
скасувати цю ухвалу районного судку та
постановити нову ухвалу про відмову у
задоволенні заяви ОСОБА_5 про
розстрочку виконання судового рішення.

Вказує, що районним судом не
враховано, що між ним та ОСОБА_5 вже була
укладена домовленість про визначення
графіку погашення заборгованості, який
також не виконувався боржницею.

Зазначає, що підстав для
застосування розстрочки виконання
судового рішення для ОСОБА_5 відсутні.

В запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_5 просить відхилити
апеляційну скаргу як необґрунтовану,
посилаючись на те, що працівниками ВДВС
на виконання рішення суду вже
накладений арешт на належний їй
автомобіль та офісну техніку, чим
завадили її роботі.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, що з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
скарга підлягає задоволенню, а
оскаржувана ухвала суду першої
інстанції - скасуванню, виходячи з
наступного.

Постановляючи ухвалу про
розстрочку виконання ОСОБА_5 рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 07 жовтня 2013 року про
стягнення боргу на користь ОСОБА_3 на
двадцять чотири місяця рівними
частинами щомісячно з дня
постановлення ухвали, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 як
приватний підприємець за 9-ть місяців
мала сумарний дохід 24 544,86 грн., і за
домовленістю з ОСОБА_3 до ухвалення
рішення сплатила йому 3500 грн., а також
має на утриманні батьків похилого віку,
які хворіють.

Судова колегія не може
погодитися з такими висновками суду
першої інстанції, оскільки вони
зроблені без урахування вимог
цивільного процесуального закону та
матеріалів справи.

Як свідчать останні рішенням
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 07 жовтня 2013 року
частково задоволено позов ОСОБА_3 і на
його користь з ОСОБА_5 стягнутий борг в
розмірі 75 562 грн. та судовий збір в сумі
750 грн.

Постановою державного
виконавця Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції від 22.11.2013 р. відкрито виконавче
провадження за виконавчим листом №
2, виданого 04.11.2013 р. Дзержинським
районним судом м. Харкова, і боржнику
ОСОБА_5 надано строк до 29.11.2013 р. для
добровільного виконання.

Відповідно до вимог ст. 373 ЦПК
України за наявності обставин, що
утруднюють виконання рішення (хвороба
боржника або членів його сім»ї,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), за заявою
державного виконавця або за заявою
сторони суд, який видав виконавчий
документ, у десятиденний строк
розглядає питання про відстрочку або
розстрочку виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення в судовому засіданні
з викликом сторін, і у виняткових
випадках може відстрочити або
розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Виходячи з вимог ст.. 14 ЦПК
України щодо обов'язковості виконання
судових рішень, застосування вимог ст..
373 цього Кодексу можливо лише у
виняткових випадках, коли існують
обставини, що утруднюють виконання
рішення суду.

Зазначені боржником ОСОБА_5 як
підстави для розстрочки виконання
судового рішення наявність у неї на
утриманні хворих батьків похилого
віку, не підтверджується матеріалами
справи, які містять відомості про те, що
батьки відповідача проживають окремо
від неї, отримують пенсію.

Вказані обставини ОСОБА_5
підтвердила і в судовому засіданні
апеляційної інстанції.

З наданих ОСОБА_5 копій
виписок з медичних карток
вбачається, що матір боржниці - ОСОБА_6
нетривалий час перебувала в медичному
закладі у травні 2007 року (а.с. 58), а
батько - ОСОБА_7 проходив стаціонарне
лікування у березні 2013 року.

Будь-яких доказів про те, що
батьки хворіють й на час звернення
ОСОБА_5 до суду з зазначеною заявою, а
також потребують сторонньої допомоги,
останньою не надано.

Доводи ОСОБА_5 про те, що вона
як приватний підприємець має незначний
дохід у зв'язку з фінансовою кризою, не
є обставиною неможливості виконання
рішення суду, оскільки не
підтверджують наявність причинного
зв'язку між цими обставинами та
утрудненням виконанням рішення суду,
оскільки як зазначала сама боржниця в
запереченнях на апеляційну скаргу,
вона має інше майно, на який органом
ВДВС накладений арешт.

Будь-яких інших обставин, які б
мали одночасно об'єктивний та
надзвичайний характер, незалежність їх
настання та перебігу від її волі,
ОСОБА_5 як до суду першої так і
апеляційної інстанції не надала.

Як пояснила в судовому
засіданні апеляційного суду ОСОБА_5 з
дня набрання судовим рішенням законної
сили, вона не здійснила будь-яких
добровільних виплат на користь
стягувача.

За таких обставин судова
колегія вважає, що підстав для
застосування вимог ст.. 373 ЦПК України
до заяви ОСОБА_5, немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2. ч.2
ст. 307, п.2 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313-315, 317, 319, 324
ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного
суду м. Харкова від 23 грудня 2013 року
скасувати та відмовити у задоволенні
заяви ОСОБА_5 про розстрочку виконання
рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 07 жовтня 2013 року.

Ухвала апеляційного суду
касаційному оскарженню не підлягає як
така, що не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: