Провадження № 2/161/164/14
У Х В А Л А

07 квітня 2014 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі

головуючого судді Філюк Т.М.

при секретарі Коритнюк А.П.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньметбуд» про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Західінкомбанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньметбуд» про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 «Волиньметбуд» заявив клопотання про закриття провадження у справі в частині вимог до товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньметбуд» про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки справа в цій частині не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно розяснень, наданих в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справі від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», оскільки у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, сторонами є як юридичні, так і фізичні особи та з урахуванням вимог статей 15 - 16, частини другої статті 118 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) при визначенні судової юрисдикції суди мають виходити з того, що такі справи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий. Зокрема, це можуть бути позови банку (іншої фінансової установи) до фізичної особи - позичальника і до юридичної особи - поручителя чи навпаки, які виникли з одних і тих самих правовідносин - отримання кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, 7 червня 2007 року між ПАТ «Західінкомбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 400000 доларів США зі сплатою 13 процентів річних терміном до 26 червня 2012 року. В забезпечення зобов'язань ОСОБА_3 за цим договором між банком і ТОВ «Волиньметбуд» було укладено договір іпотеки від 27 червня 2007 року, за яким в іпотеку банку було передано нерухоме майно іпотекодавця, а саме: матеріальний склад площею 354,4 кв. м. та мехмайстерню площею 458,3 кв. м., що знаходяться по вул..Мамсурова, 10 у м.Луцьку.

Таким чином, вимоги банку до ОСОБА_3 як фізичної особи позичальника, та до ОСОБА_4 «Волиньметбуд» - як юридичної особи майнового поручителя за даним кредитним договором, взаємоповязані між собою, та виникли з одних і тих самих правовідносин отримання кредиту.

З врахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про безпідставність клопотання представника відповідача ОСОБА_4 «Волиньметбуд» про закриття провадження у справі в частині вимог до товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньметбуд» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Керуючись ст.. 205 ЦПК України, на підставі Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справі від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньметбуд» про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки в частині вимог до товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньметбуд» про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Т.М.Філюк