Справа № 307/1411/14-ц
Провадження № 2/307/830/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд
Закарпатської області в складі
головуючого Чопик В.В. при секретарі
Олексій Я.В., з участю представника
позивача ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Тячівської міської ради, Тячівської
райдержнотконтори про визнання права
власності на спадкове майно.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Тячівської міської ради, Тячівської
райдержнотконтори про визнання права
власності на спадкове майно,
посилаючись на те, що її покійна тітка
ОСОБА_4 проживала в своєму будинку в
АДРЕСА_1, який вона побудувала 1960 році.
За декілька років до смерті, будучи
одинокою і проживаючи сама, вона
покликала проживати до себе свою
сестру, ОСОБА_5, яка приходилась їй
рідною бабусею, на яку 25 лютого 2003 року,
склала заповіт на все своє майно.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла. Після
смерті тітки, ОСОБА_4, ОСОБА_6 залишилась
проживати у її будинку, і фактично
відповідно до ст.ст. 548 та 549 Цивільного
кодексу СРСР, чинного на той час
прийняла спадщину і вступила у
володіння та користування спадковим
майном в повному обсязі. За рік до
смерті, будучи дуже хворою, бабуся Ліза
покликала її проживати до себе, щоб
вона їй допомагала поратись по хаті та
господарству. Але на жаль прописатись
на постійне місце проживання за
адресою АДРЕСА_1, вона не могла у зв'язку
із відсутністю відповідної реєстрації
права власності на вказаний будинок,
чого із-за скрутного матеріального
становища бабуся не могла собі
дозволити. ІНФОРМАЦІЯ_1 року її бабка
ОСОБА_5 померла. Після її смерті, у 6-ти
місячний термін, визначений законом
для вчинення дій по прийняттю спадщини,
її батько і її єдиний син, ОСОБА_8 8
квітня 2014 р. звернувся до державної
нотаріальної контори із заявою про
відмову від прийняття спадщини у її
користь, а вона, у свою чергу,
звернулась до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини. Однак
виявилось, що вона не може прийняти
спадщину та відповідно її оформити
із-за відсутності державної
реєстрації права власності на
спадковий будинок в АДРЕСА_1. Тому
просить суд визнати її власником
спадкового житлового будинку з
надвірними спорудами, розташованого по
АДРЕСА_1., загальною площею 35,10 кв.м.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві та просить їх
задовольнити.

Представник відповідача Тячівської
міської ради в судове засідання не
з'явився, причини своєї неявки суду не
повідомив, а тому суд на підставі ст. 169
ЦПК України справу розглянув у його
відсутності.

Представник відповідача Тячівської
райдержнотконтори в судове засідання
не з'явився, причини своєї неявки суду
не повідомив, а тому суд на підставі ст.
169 ЦПК України справу розглянув у його
відсутності.

Заслухавши представника позивача та
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_4 проживала в своєму будинку в
АДРЕСА_1, який вона побудувала 1960 році.

Дані обставини стверджуються, довідкою
Тячівської міської ради №1703 від 30.05.2014
року, технічним паспортом на вказаний
житловий будинок.

Згідно ч.4 ст.3 Закону України « Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», право
на нерухоме майно та їх обтяження , що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації ,
передбаченої цим Законом, ..якщо на
момент виникнення прав та їх обтяжень
діяло законодавство , що не
передбачало обов'язкової реєстрації
таких прав та обтяжень .

Відповідно до аб.3 п. 1 Інформаційного
листа Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 травня 2013
року «Про практику розгляду справ про
спадкування» право власності на
збудоване нерухоме майно набувається
в порядку , який існував на час його
спорудження.

Як вбачається спадковий будинок
побудований в 1960 році і право власності
на нього в той час підтверджує:
особливі рахунки в господарських
книгах, довідки сільської ради про
належність будинків конкретним
власникам, про сплату податків на
будівлю та обов'язкової їх страховки ,
що стверджується аб. 5 п.1.2. «
Рекомендаций по вопросам
удостовирения договоров об отчуждении
жилого дома ( части дома ) либо квартири
в доме жилищно- строительного
коллектива индивидуальних
застройщиков» від 22.12.1986 року, де
зазанчено, що «в сельской месности
подтверджением приднадлежности дома
могут служить соответствующие справки
исполкомов поселков селького Совета.

Аналогічні приписи наявні в абз. 4 п.62 «
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР». від 31 жовтня 1975 року та п. 45
«Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій виконавчими
комітетами міських селищних ,
сільських Рад народних депутатів» від
19 січня 1976 року.

Таким чином, виходячи з вище наведених
норм Законів, суд вважає, що ОСОБА_4 на
час своєї смерті була власником вище
вказаного будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла, що
стверджується свідоцтвом про смерть
серія НОМЕР_1.

За життя ОСОБА_4 залишила заповіт, який
посвідчений приватним нотаріусом
Тячівського районного нотаріального
округу 25.02.2003 року, згідно якого все
своє майно заповіла ОСОБА_5.

ОСОБА_5 на час смерті ОСОБА_4, та після її
смерті, проживала у спадковому будинку
і таким чином, у порядку ст.549 ч.1, ст. 548
Цивільного кодексу України в
редакції1963 року , вступила у правління
та володіння спадковим майном.

24.10.2012 року ОСОБА_5 померла, що
стверджується свідоцтвом про смерть
серія НОМЕР_2. Після її смерті спадщину
прийняла її дочка ОСОБА_2, що
стверджується нотаріально
посвідченою заявою від 08 квітня 2013
року.

Згідно до ст. 1216 Цивільного кодексу
України, спадкуванням є перехід прав та
обов'язків від фізичної особи, яка
померла , інших осіб.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу
України, спадкоємцями за заповітом і за
законом можуть бути фізичні особи, які
є живими на час відкриття спадщини, а
також особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позивачкою наведено
достатньо доказів, які підтверджують
її право на спадкове майно, а отже слід
її визнати власником спадкового
житлового будинку з надвірними
спорудами, розташованого по АДРЕСА_1,
загальною площею 35,10 кв.м.

Керуючись ст. 10, 213-215 ЦПК України, ст. 548
ст. 549 п. 1 Цивільного кодексу України в
редакції1963 року , ст.ст. 1216, 1223
Цивільного кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, власником спадкового
житлового будинку з надвірними
спорудами, розташованого по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя:
В.В. Чопик