АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 646/9458/14-ц
Головуючий І інстанції - Сорока О.П.
Провадження: 22-ц/790/8451/14
Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді - Бездітка В.М.,

суддів колегії - Коровіна С.Г.,
Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 03
листопада 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми, -

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2014 року позивач звернулася до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що рішенням
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 07.06.2011 р. стягнуто з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_3 6887,76 грн., які досі
відповідачем не сплачені, в зв'язку з
чим зазнала моральних страждань у
вигляді душевних хвилювань, погіршення
стану здоров'я, неможливості
лікуватись та допомогати близьким,
отримувати проценти у разі внесення
боргу на депозит.

Просила стягнути з ОСОБА_4 на свою
користь 3% річних від простроченої суми
боргу у розмірі 340,50 грн., збільшення
суми боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції - 189,05 грн. та 5000 грн.
моральної шкоди.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 28 жовтня 2014 року
позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 3%
річних від простроченої суми у розмірі
303,44 грн., збільшення суми боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції - 189,05 грн. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
про стягнення моральної шкоди у
розмірі 5000 грн. та в цій частині
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов у повному обсязі,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. В обґрунтування
скарги зазначено, що судом першої
інстанції не взято до уваги докази,
надані позивачем, на підтвердження
спричинення їй відповідачем моральної
шкоди.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 10, 11, 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
суд розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів, сторони мають рівні права щодо
надання доказів, судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно ст. 23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_4
прострочила виконання грошового
зобов'язання, а тому з неї на користь
ОСОБА_3 слід стягнути 3% річних від
простроченої суми у розмірі 303,44 грн., та
збільшення суми боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції - 189,05
грн.

Також суд вважав, що позовні вимоги
ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди
не підлягають задоволенню, оскільки
позовних вимог про стягнення моральної
шкоди у зв'язку з невиконанням судового
рішення позивачем не заявлено.

Колегія суддів погоджується із
вказаними висновками, так як вони є
обґрунтованими, відповідають
обставинам справи і вимогам закону.

Заочним рішенням Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 07.06.2011 р.
встановлено, що ОСОБА_4 на підставі
договору позики отримала від ОСОБА_3
3567 грн., які і було стягнуто з
урахуванням індексу інфляції і 3%
річних в розмірі 6887,76 грн.

Сума боргу в розмірі 3567 грн.
відповідачкою не сплачено, виконавчий
лист повернуто стягувачу у зв'язку з
відсутністю майна у боржника.

Доводи апелянта про те, що судом першої
інстанції не взято до уваги докази,
надані позивачем, на підтвердження
спричинення відповідачем їй моральної
шкоди є безпідставними.

Згідно з ч. 2 ст.23 ЦК України моральна
шкода полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або
іншими ушкодженнями здоров'я; у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку зі знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

В постанові Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 р.
№ 4 в редакції від 25 травня 2001
року зазначено, що розмір
відшкодування моральної шкоди має бути
не більше за достатній для розумного
задоволення кредитора і не має
призводити до його навіть неістотного
збагачення.

Визначаючи розмір відшкодування суд
має керуватися принципами: умовної
рівності втраченого блага і того, яке
може бути надбане за конкретну суму
грошей; поміркованості - відповідності
вимогам здорового глузду і
розважливості; розумності -
об'єктивного відображення дійсності,
розсудливого, врівноваженого мислення;
справедливості - неупередженого
ставлення до всіх учасників спору.
Принципи розумності і справедливості
виявляються в тому, що більш глибоким
моральним стражданням відповідає
більший розмір відшкодування; ці
вимоги мають витримуватися однаково у
всіх справах про відшкодування
моральної шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що
позовні вимоги про стягнення моральної
шкоди заявлені у зв'язку з
неповерненням відповідачем боргу
станом на час звернення до суду з даним
позовом. Позовні вимоги про стягнення
моральної шкоди станом на час
ухвалення рішення Червонозаводським
райсудом м. Харкова 07.06.2011 р. були
розглянуті і у задоволенні цих вимог
було відмовлено. За час, який сплинув
після ухвалення рішення, доказів про
спричинення моральної шкоди позивач не
надала.

Таким чином, висновки суду
відповідають вимогам закону,
підтверджуються матеріалами справи,
рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Підстав для скасування рішення при
апеляційному розгляді справи не
встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319,
324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 03 листопада 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення. Ухвала може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий суддя -

Судді колегії -