Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №285/4231/13-ц
Головуючий у 1-й інст. Романюк
Доповідач Шевчук А. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді:
Шевчук А.М.,

суддів: Забродського М.І.,
Заполовського В.Й.,

за участю секретаря судового
засідання: Трохимчук Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_2
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди

за апеляційною скаргою приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ВУСО»

на рішення Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 11 грудня 2013 року,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ВУСО» (далі - ПрАТ
«СК «ВУСО» або страхова компанія
«ВУСО») та ОСОБА_2 Остаточно просив
стягнути з ПрАТ «СК «ВУСО» 18 177 грн. 63
коп. матеріальної шкоди, із ОСОБА_2 - 1 000
грн. франшизи, 850 грн. - витрат на
проведення експертного товарознавчого
дослідження, 1 152 грн. - витрат за
користування таксі та 5 000 грн. -
моральної шкоди (а.с.108). Свої вимоги
обґрунтовував тим, що 24 грудня 2012 року
на 216 км автодороги Київ-Чоп із вини
ОСОБА_2, який керував автомобілем марки
“Kia Cerato”, д.н. НОМЕР_2, сталася
дорожньо-транспортна пригода.
Внаслідок цієї пригоди автомобілю
марки “Chevrolet Aveo”, д.н. НОМЕР_1, який
належить йому(ОСОБА_1), були завдані
механічні пошкодження. Через
пошкодження автомобіля йому завдано
моральних страждань. Зазначав, що хоча
відповідач ОСОБА_2 застрахував свою
цивільно-правову відповідальність,
однак ПрАТ «СК «ВУСО» відшкодувало
завдані збитки частково.

Рішенням Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 11 грудня 2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто на
користь позивача з ПрАТ «СК «ВУСО» 18 177
грн. 63 коп. матеріальної шкоди, з ОСОБА_2
- 850 грн. витрат на проведення
експертного товарознавчого
дослідження та 2 500 грн. моральної шкоди.
В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання судових
витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, ПрАТ «СК «ВУСО»
подало апеляційну скаргу. Просить
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким у задоволенні позову відмовити в
повному обсязі. Вважає, що рішення суду
першої інстанції ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Зазначає, що суд безпідставно
надав перевагу одному звіту щодо
розміру завданого матеріального
збитку перед іншим; переклав обов'язок
щодо доказування розміру завданого
збитку на відповідача, порушивши
вимоги ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України; не
роз'яснив позивачу право клопотати про
призначення судової автотоварознавчої
експертизи.

Розглянувши справу в межах
доводів, викладених в апеляційній
скарзі, колегія суддів вважає, що вона
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Зі змісту апеляційної скарги
вбачається, що рішення суду першої
інстанції фактично оскаржується в
частині задоволення вимог відносно
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ВУСО», тобто в
частині стягнення з приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1
завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди шкоди в
розмірі 18 177,63 грн. та в дохід держави
судового збору у сумі 181,77 грн. За таких
обставин, суд апеляційної інстанції не
робить висновків щодо іншої частини
судового рішення відповідно до
принципу диспозитивності.

Вирішуючи вимогу про стягнення
матеріальної шкоди, суд першої
інстанції взяв до уваги висновок №В-103
автотоварознавчого дослідження від 28
січня 2013 року, виготовлений фізичною
особою - суб'єктом підприємницької
діяльності експертом ОСОБА_3 на
замовлення позивача(а.с.8-9), який не є
висновком судової автотоварознавчої
експертизи.

Відповідно до положень ст.1166 ЦК України
майнова шкода відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала,
крім того, єдиною підставою для
цивільно-правової відповідальності за
завдання шкоди є правопорушення, що
включає, як складові елементи: шкоду,
протиправне діяння особи, котра її
завдала, причинний зв'язок між ними, а
також вину заподіювача шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1188 цього Кодексу
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди,
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодовуванням).

Із матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що 24 грудня 2012 року
на 216 км автодороги Київ-Чоп, поблизу с.
Нова Романівка Новоград-Волинського
району Житомирської області, внаслідок
ДТП сталося зіткнення двох
транспортних засобів: автомобіля марки
“Kia Cerato”, д.н. НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_2 та автомобіля марки “Chevrolet Aveo”,
д.н. НОМЕР_1, який належить на праві
власності ОСОБА_1 і яким керував на
законних підставах ОСОБА_4

Дорожньо-транспортна пригода сталася з
вини ОСОБА_2, який згідно постанови
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 29 січня 2013 року
визнаний винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.124
КпАП України (а.с.23).

Страховою компанією «ВУСО», де було
застраховано цивільну
відповідальність власника автомобіля
марки “Kia Cerato”, д.н. НОМЕР_2, ОСОБА_2,
сплачено на користь ОСОБА_1 страхове
відшкодування 9 961,45 грн. (а.с.210,47-50).

Відповідно до висновку судової
автотоварознавчої експертизи №8 від 28
лютого 2014 року, призначеної
апеляційним судом за клопотанням
страхової компанії «ВУСО», вартість
відновлювального ремонту автомобіля
марки “Chevrolet Aveo”, д.н. НОМЕР_1, внаслідок
його пошкодження в результаті ДТП, яка
сталася 24 грудня 2012 року, становить 19 299
грн. 01 коп.(а.с.219).

Відповідно до поліса №АВ/7910902 ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну майну, становить 50 000 грн.
(а.с.210).

Таким чином, з урахуванням раніше
виплаченої суми страхового
відшкодування зі страхової компанії
«ВУСО» належить стягнути на користь
позивача 9 337 грн. 56 коп. у відшкодування
матеріальної шкоди (19 299,01 - 9 961,45 = 9 337,56
грн.).

Хоча на день ухвалення рішення суду
автомобіль позивача був
відремонтований, але суду не надано
належних та допустимих доказів того,
що транспортний засіб позивача, строк
експлуатації якого становить сім
років, потребував ремонту у
проведеному обсязі саме внаслідок ДТП,
яка сталася 24 грудня 2012 року, а тому
відсутні підстави відшкодовувати
матеріальну шкоду, виходячи із
вартості проведеного ремонту.

Як роз'яснив судам пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у своїй постанові від 01 березня
2013 року №4 «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки», ухвалюючи рішення про
стягнення на користь потерпілого
відшкодування вартості майна, що не
може використовуватись за
призначенням, але має певну цінність,
суд з урахуванням принципу
диспозитивності, тобто за заявою
заподіювача шкоди, одночасно повинен
вирішити питання про передачу цього
майна після відшкодування збитків
особі, відповідальній за шкоду ( п.14).

Внаслідок ДТП підлягають заміні
боковина задня права та панель задня,
але суд апеляційної інстанції не
вирішує питання про передачу цього
майна після відшкодування збитків,
оскільки відсутня заява з цього
приводу та майно не має цінності.

З огляду на вище викладене, колегія
суддів змінює рішення суду першої
інстанції в частині розміру
матеріальної шкоди, що належить
стягнути з приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ВУСО»
на користь ОСОБА_1, шляхом її зменшення
до 9 337,56 грн. та відповідно зменшує
розмір судового збору до 93,38 грн. в
дохід держави пропорційно до
задоволених вимог. У решті рішення
залишається без змін.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,309,313-314,316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ВУСО» задовольнити
частково.

Рішення Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 11 грудня 2013 року змінити.

Зменшити розмір стягнення з
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ВУСО» на користь
ОСОБА_1 завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди шкоди з
«18 177 (вісімнадцять тисяч сто сімдесят
сім) гривень 63 копійки» до « 9 337 (дев'ять
тисяч триста тридцять сім) гривень 56
копійок».

Зменшити суму стягнення з
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ВУСО» в дохід
держави судового збору з « 181 (сто
вісімдесят одна) гривня 77 копійок» до «
93 (дев'яносто три) гривні 38 копійок».

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: