АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Головуючий у 1-й інстанції: Белоконна
Доповідач: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого
Волошиної В.М.

Суддів
Котули Л.Г.,Слюсар Т.А.

при секретарі
Круглик В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 13 жовтня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» про розірвання кредитного
договору.

Заслухавши доповідь судді Волошиної
В.М., перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» про розірвання кредитного
договору, обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що 16 травня 2008 року між ним та
відповідачем було укладено кредитний
договір, відповідно до якого
відповідач надав грошові кошти в сумі
156 000,00 доларів США, а позивач
зобов'язався повернути зазначені кошти
відповідно до графіку погашення. Також
16 травня 2008 року між сторонами було
укладено додатковий договір,
відповідно до умов якого відповідач
зобов'язався надати позивачу кредитні
кошти у розмірі 164 000,00 швейцарських
франків. Як стверджує позивач, вона
сумлінно виконувала свої кредитні
зобов'язання, але у 2008 році відбулося
різке збільшення іноземної валюти по
відношенню до гривні. Зазначена подія
ускладнила виконання позивачем
договору, і якби на момент його
укладення вона знала, що в майбутньому
зміниться ситуація з курсом гривні, не
укладала б ці договори.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 13 жовтня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» про розірвання
кредитного договору, відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням
суду першої інстанції позивач подала
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання
про скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення,
яким позов задовольнити, мотивуючи тим,
що ухвалене судове рішення не
відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначила, що зміна обставин за
договором у бік значного та різкого
підвищення офіційного курсу доларів
США та швейцарських франків до
національної валюти України - гривні,
та вплив світової фінансової кризи на
економіку України в цілому - є істотною
зміною обставин, а тому є підставою для
розірвання кредитного договору.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 підтримав доводи
апеляційної скарги. Представник
відповідача Сімонова Є.О. -
заперечувала, просила рішення суду
залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 травня 2008 року
між відповідачем та позивачем було
укладено генеральний договір про
надання кредитних послуг № BL3244 (а.с.3-9).
Відповідно до умов вищезазначеного
договору відповідач надав позивачу
кредит (грошові кошти) в розмірі 156 000,00
доларів США, а позивач зобов'язався
прийняти грошові кошти, належним чином
використовувати та повернути кредит у
повному обсязі (а.с.3-9). Також 16 травня 2008
року між сторонами було укладено
додаткову угоду №BL3244/K 1 до
Генерального договору про надання
кредитних послуг № BL3244 від 16 травня 2008
року, згідно умов якої відповідач надав
позивачу кредит (грошові кошти) в
розмірі 164 000 швейцарських франків, а
позивач зобов'язався прийняти,
належним чином використовувати та
повернути кредит у повному обсязі
(а.с.10-11).

Пунктом 7.4 Генерального договору
передбачено, що позичальник
попереджений банком про те, що валютні
ризики під час виконання зобов'язань за
договором несе позичальник.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
виходить з наступного:

При вирішенні спорів щодо розірвання
кредитного договору з посиланням,
зокрема, на світову фінансову кризу чи
інші суттєві обставини суд має
враховувати положення частини другої
статті 652 ЦК і виходити з того, що закон
пов'язує можливість розірвання
договору безпосередньо не з наявністю
істотної зміни обставин, а з наявністю
одночасно чотирьох умов, визначених
частиною другою цієї статті, при
істотній зміні обставин.

Саме по собі зростання/коливання курсу
іноземної валюти не є достатньою
підставою для розірвання кредитного
договору на підставі статті 652 ЦК,
оскільки зазначене стосується обох
сторін договору, й позичальник при
належній завбачливості міг виходячи з
динаміки зміни курсів валют із моменту
введення в обіг національної валюти та
її девальвації, передбачити в момент
укладення договору можливість зміни
курсу гривні України до іноземної
валюти, а також можливість отримання
кредиту в національній валюті.

Вирішуючи спір судом слід з'ясувати
виконання банками чи іншими
фінансовими установами положення
статей 11, 18, 21 Закону України «Про
захист прав споживачів», а також пункту
3.8 Правил надання банками України
інформації споживачу про умови
кредитування та сукупну вартість
кредиту, затверджених постановою
Правління Національного банку України
від 10 травня 2007 року № 168,
зареєстрованих у Міністерстві юстиції
України 25 травня 2007 року № 541/13808 (щодо
договорів, укладених після набрання
постановою чинності), де передбачено
обов'язок банків у разі надання кредиту
в іноземній валюті під час укладення
кредитного договору попередити
споживача, що валютні ризики під час
виконання зобов'язань за цим договором
несе споживач.

Встановивши при розгляді справи, що
банк виконав обов′?язок, передбачений
статтями 11, 18, 21 Закону України «Про
захист прав споживачів» та попередив
ОСОБА_2 про те, що валютні ризики під час
виконання зобов'язань за договором
несе позичальник, суд першої інстанції
прийшов до законного та обґрунтованого
висновку про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги є
несуттєвими і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що рішення суду
відповідає вимогам закону, зібраним
доказам, обставинам справи і підстав
для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі, не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 13 жовтня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: