Справа № 523/5974/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2014 р. Суворовський районний
міста Одеси в складі:

головуючого судді
Пепеляшкова О.С.

при секретарі
Лапчинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі в залі суду № 18
цивільну справу за позовом органу
опіки та піклування Суворовської
районної адміністрації Одеської
міської ради в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_1, до ОСОБА_2, треті
особи служба у справах дітей Одеської
міської ради, ОСОБА_3, про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_1 звернувся орган
опіки та піклування Суворовської
районної адміністрації Одеської
міської ради і просить позбавити
ОСОБА_2 батьківських прав відносно
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позовні вимоги
обґрунтовує тим, що відповідач
вихованням та утриманням доньки не
займається, не цікавиться їх життям та
станом здоров'я, матеріально не
забезпечує, у зв'язку з чим позивач
просить позбавити відповідача
батьківських прав відносно
неповнолітньої та стягнути з нього
аліменти на її утримання на користь
бабусі ОСОБА_3 в розмірі ? частини з усіх
видів доходу відповідача.

В судовому засіданні представник
вимоги позову підтримала та просила їх
задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на викладені в позовній
заяві обставини.

Представник Служби у справах дітей
Одеської міської вказав, що вважає
позовом обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідач та його представник
заперечували проти задоволення позову
та зазначили, що дійсно ОСОБА_2 є
громадянином іншої держави, але
постійно підтримує зв'язок з дитиною,
надає необхідну допомогу, спілкується
з неповнолітньою ОСОБА_1, має намір далі
брати участь у вихованні дитини,
опікується долею дитини, яка йому вкрай
небайдужа, та бажає, щоб дитина
відчувала себе частиною родини. Крім
того позивач пояснив, що як тільки
дізнався про смерть матері дитини та
невідповідність документів, вжив
необхідних заходів про встановлення
свого батьківства, але участь у
виховані дитини певний час була
обмежена його неможливістю покинути
країну через політичні події.

Третя особа ОСОБА_3 вимоги позову
вважала обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі, але згодом, під час розгляду
справи, з урахуванням думки дитини,
дійшла до висновку про необхідність
спілкування батька та дитини.

Неповнолітня ОСОБА_1 в судовому
засіданні відповідно до ст. 171 СК
України висловила своє бажання в
подальшому спілкуватися з батьком,
який їй не байдужий.

Як вбачається з копії рішенням
Малиновського районного суду м.Одеси
від 23.10.2012р. батьком ОСОБА_1 визнано
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 (а.с. 52-53).

Вказаним рішенням встановлено, що
ОСОБА_2 прибув з Палестинської
автономії в Україну у 1995 році, у 1997 році
познайомився з ОСОБА_5, з якою почав
проживати однією сім'єю та вести
спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_1 у
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 народилася дитина -
донька ОСОБА_1. Оскільки в офіційному
шлюбі вони не були, дитина була
зареєстрована за фамілією матері -
ОСОБА_1, по-батькові була вказано -
ОСОБА_1, у графі «батько», зі слів
матері,було вказано - ОСОБА_1. В 2001 році
ОСОБА_2 поїхав на родину у Палестину.
Однак, відносини з ОСОБА_5 донькою
ОСОБА_1 не припинив, а напроти постійно
підтримував з ними зв'язок, та надавав
матеріальну допомогу. Через важкий
політичний стан в Палестині, позивач
тривалий час не мав змоги приїхати в
Україну; наприкінці травня 2012 року
позивач довідався про смерть ОСОБА_5.
03.06.2012р. позивач прилетів до Одеси, де,
зустрівшись з батьками ОСОБА_5,
довідався, що його колишня
громадянська дружина вийшла заміж за
ОСОБА_4, і у 2008 році донька позивача була
записана на його ім'я. Також позивачу
стало відомо, що у лютому 2012 року шлюб
ОСОБА_5 з ОСОБА_4 був розірваний.
Вирішивши розібратися, що сталося,
позивач зустрівся з ОСОБА_4, якій
розповів, що дійсно був одружений з
ОСОБА_5, яка після укладення шлюбу
попросила його написати спільну заяву
до РАЦСу, що він і зробив. Так донька
позивача стала ОСОБА_1.

Крім того вказані обставини
підтверджуються поясненнями допитаних
в судовому засіданні ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
не спростовуються поясненнями свідків
ОСОБА_9 й ОСОБА_8.

Як убачається з висновку органу опіки
та піклування районної адміністрації
Одеської міської ради від 28.08.2013р. за №
01-05-1/2159вх про доцільність позбавлення
батьківських прав відповідача, ОСОБА_2
вихованням та утриманням доньки не
займається, не цікавиться їх життям та
станом здоров'я, матеріально не
забезпечує, що також підтверджується
проектом висновку служби у справах
дітей Одеської міської ради (а.с. 3, 4-5.).

У відповідності зі статтею 164 СК
України батьки можуть бути позбавлені
батьківських прав, якщо буде
встановлено, що вони ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Таким чином, дослідивши надані докази,
вивчивши матеріали справи, суд
доходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 294
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов органу опіки та піклування
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_1, до ОСОБА_2, треті
особи служба у справах дітей Одеської
міської ради, ОСОБА_3, про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів - залишити без задоволення в
повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення через Суворовський
районний суд м.Одеси.

Суддя