Справа № 490/2837/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 травня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Аслановій Е.Е.,

за участю представника позивача
-ОСОБА_1, відповідача-ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа -ФОП ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя , -

В С Т А
Н О В И В:

03 березня 2014 року позивачка звернулася
до суду з позовом до відповідача, в
якому просить провести поділ сумісного
майна подружжя, а саме житлового
будинку АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 07
вересня 2002 року по 19 вересня 2013 року
перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
двох непонолітніх дітей -сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. В обгрунтування позовних
вимог посилається на те, що під час
перебування у зареєстрованому шлюбі
сторони придбали житловий будинок по
АДРЕСА_1.

Посилаючись на положення ст.ст. 60, 70
Сімейного кодексу України, а також на
те, що на її утриманні знаходяться двоє
неповнолітніх дітей, позивачка просила
поділити спільне сумісне майно
подружжя, яке складається з житлового
будинку АДРЕСА_1; виділити їй у
власність ? частини будинку АДРЕСА_1
вартістю 396 231 грн. та земельну ділянку
(кадастровий номер :04:070:0003)
вартістю 80 980 грн. 50 коп.; виділити у
власність відповідачу ? частину
будинку АДРЕСА_1 вартістю 132 077 грн. та
земельну ділянку (кадастровий номер
:04:070:0003) вартістю 26 993 грн. 50 коп.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив суд їх
задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнав.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, судом встановлені
наступні факти та відповідні ним
правовідносини.

Сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі з 07 вересня 2002 року по 19 вересня
2013 року.

В період перебування в шлюбі, 27 грудня
2005 року відповідач за договором
купівлі-продажу земельної ділянки та
житлового будинку придбав у власність
житловий будинок з відповідними
господарськими і побутовими будівлями
і спорудами під літ.З-2, кам'яний,
житловою площею 46,80 кв.м., загальною
площею 128,30 кв.м., до якого прилягають:
літня кухня Ж, гараж И, ворота 2,
огорожа-3 і земельну ділянку, на якій
він розташований, площею 305 кв.м., що
знаходиться в АДРЕСА_1.

Відповідно до п.5 договору
купівлі-продажу земельної ділянки та
житлового будинку від 27 грудня 2005 року,
загальна вартість садиби, що
відчужується за цим договором складає
119 690 грн., з них загальна вартість
житлового будинку - 112 736 грн.згідно
витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно, виданого ММБТІ 08.12.2005 р.
за №9216094.

19 грудня 2006 року між ВАТ «Райффайзен
банк Аваль» та ОСОБА_3 був укладений
іпотечний договір, який забезпечує
вимогу ВАТ «Райффайзен банк Аваль», що
випливає з кредитного договору
№014/08-112/59323 від 19 грудня 2006 року,
укладеної між ВАТ «Райффайзен банк
Аваль» та ОСОБА_3, за умовами якого
останній зобов'язаний до 19 грудня 2016
року повернути ВАТ «Райффайзен банк
Аваль» кредит у вигляді
невідновлювальної кредитної лінії з
лімітом 88100,00 доларів США, сплатити
відсотки в розмірі 14 % річних за
користування ним згідно умов кредитної
угоди, а також можливу неустойку у
розмірі і у випадках, передбачених
кредитною угодою. Предметом іпотеки за
цим договором є житловий будинок, що
належить ОСОБА_3 на праві власності та
знаходиться за адресою:АДРЕСА_1 разом
із земельною ділянкою площею 305 кв.м.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 23 Закону України
"Про іпотеку" у разі переходу права
власності (права господарського
відання) на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іншої особи, у тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва, іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна, навіть у тому випадку, якщо до
його відома не доведена інформація про
обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності
на предмет іпотеки, набуває статус
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах,
що існували до набуття ним права
власності на предмет іпотеки.

Закон України "Про іпотеку", договір
іпотеки передбачає, що в судовому
порядку можна поділити спільне майно
подружжя шляхом визнання права
власності на нього, оскільки право
володіння та користування майном не
заборонено, а поділ майна подружжя не є
розпорядженням ним.

Відповідно до ст. 65 СК України договір,
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
ітересах сім'ї. Це означає, що дружина
та чоловік незалежно від припинення
шлюбу мають рівні права та обов'язки
щодо спільно нажитого у шлюбі майна.

Спірну квартиру було придбано
сторонами під час шлюбу, і відповідно
до положень ст. 60 СК України вона є
їхньою спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 69 СК України, дружина
і чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Згідно з ст.ст.70,71 Сімейного кодексу
України, якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. У разі
поділу майна, що є об"єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно до ч.3 ст.70 СК України, за
рішенням суду частка майна дружини,
чоловіка може бути збільшена, якщо з
нею, ним проживають діти, а також
непрацездатні повнолітні син, дочка, за
умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування.

Згідно п. п. 23, 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
року №11 "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя", вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. До складу майна, що
підлягає поділу, включається загальне
майно подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб. При поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК
України).

Незважаючи на те, що житловий будинок є
предметом іпотеки, та враховуючи те, що
він придбаний в період шлюбу, суд
вважає підставним визнати вказане
нерухоме майно об'єктом права спільної
сумісної власності, яке підлягають
розподілу.

За такими правовими
підставами,враховуючи те, що на
утриманні позивача знаходяться двоє
неповнолітніх дітей, а відповідач
матеріальну допомогу на їх утримання
не надає, суд вважає, що слід виділити
позивачу у власність ? частини будинку
АДРЕСА_1 вартістю 396 231 грн. та ? частини
земельної ділянки (кадастровий номер
:04:070:0003) вартістю 80 980 грн. 50 коп.; а
відповідачу слід залишити у власності ?
частину будинку АДРЕСА_1 вартістю 132 077
грн. та ? частину земельної ділянки
(кадастровий номер :04:070:0003)
вартістю 26 993 грн. 50 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
60, 61 63, 65, 69, 70, 71 СК України, Постановою
Пленуму Верховного Суду України від
21.12.2007 № 11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», ст. ст.,10, 11,
60, 61, 212, 213, 215, ЦПК України, суд приходить
до висновку, що вимоги позову
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 3654 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України
, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа -ФОП
ОСОБА_3 про поділ спільного майна
подружжя - задовольнити.

Провести поділ спільного майна
подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частини житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
вартістю 396 231 грн. та земельну ділянку
(кадастровий номер :04:070:0003)
вартістю 80 980 грн. 50 коп.

Залишити за ОСОБА_3 право власності на
1/4 частину будинку АДРЕСА_1 вартістю 132
077 грн. та земельну ділянку (кадастровий
номер :04:070:0003) вартістю 26 993 грн. 50
коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Центральний районний суд м. Миколаєва
протягом 10 днів після проголошення
рішення.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва
Гуденко О.А