Номер провадження 2/754/5894/14
19.12.2014 року Деснянський районний суд м.
головуючого судді Клочко І.В.
при секретарі Ліщитович К.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості. Свої позовні вимоги
мотивує тим, що 19.05.2013 року між
позивачем та відповідачем було
укладено договір позики грошових
коштів у вигляді розписки. З тексту
розписки вбачається, що ОСОБА_1 виконав
взяті на себе зобов'язання та передав
грошові кошти у розмірі 6000,00 доларів
США, що станом на 19.05.2013 року
відповідач ухиляється від повернення
грошових коштів, позивач просить суд
стягнути з відповідача на користь
та 3% річних у розмірі 1536,00 грн.
19.12.2014 року до суду представник
позивача подав заяву про розгляд
справи без участі позивача та його
представника, проти винесення заочного
рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час, місце судового
розгляду судом повідомлений за
останнім відомим місцем проживання та
шляхом розміщення друкованого
оголошення у пресі - газеті «Урядовий
кур'єр», у зв'язку з чим, суд вважав за
можливе проводити розгляд справи у
відсутності відповідача, згідно вимог
ч.9 ст.74 ЦПК України, на підставі наявних
в матеріалах справи доказів.

Вивчивши матеріали позовної заяви та
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до розписки від 19.05.2013 року,
ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в
сумі 6000,00 доларів США до 01.07.2013 року
(а.с.6).

З огляду на те, що кошти за розпискою
відповідач повинен був повернути в
строк до 01.07.2013 року, то з цього часу
відповідач є таким, що прострочив
виконання грошового зобов'язання, що є
підставою для застосування
відповідальності, передбаченої
законом.

12.05.2014 року ОСОБА_1 надіслав на адресу
ОСОБА_2 лист-вимогу про повернення
позики (а.с.9,10), однак відповідачем не
було вчинено ніяких дій щодо
повернення заборгованості.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК, передбачено, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

У правовому висновку ВСУ в спорі про
стягнення боргу за договором позики
від 18.09.2013 року (справа №6-63 цс 13),
передбачено, що за своєю суттю розписка
про отримання в борг грошових коштів є
документом, який видається боржником
кредитору за договором позики,
підтверджуючи як його укладення, так і
умови договору, а також засвідчуючи
отримання боржником від кредитора
певної грошової суми або речей.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутністю таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином, на основі повного та
всебічно з'ясованих обставин справи,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню, а тому з
відповідача слід стягнути на користь
позивача 47940,00 грн. та 3% річних в розмірі
1536,00 грн.

Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає
необхідним стягнути з відповідача на
користь позивача витрати по сплаті
судового збору в розмірі 494,76 грн та
витрати на оголошення в пресі в розмірі
- 420,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 526, 610, 625, 1046, 1047 ЦК України, ст.ст. 60,
74, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, правовим
висновком ВСУ у спорі про стягнення
боргу за договором позики від 18.09.2013
року (справа №6-63 цс 13), суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, (паспорт серії
НОМЕР_2, виданий Ватутінським РУГУ МВС
України в м. Києві 21.09.2000 року),
ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІН
НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 суму
заборгованості в розмірі 47940,00 грн. та 3%
річних в розмірі - 1536,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, (паспорт серії
НОМЕР_2, виданий Ватутінським РУГУ МВС
України в м. Києві 21.09.2000 року),
ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІН
НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 витрати по сплаті
судового збору в розмірі 494,76 грн та на
оголошення в пресі в розмірі - 420,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії .

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подачі
апеляційної скарги.

Головуючий: