У х в а л а

іменем україни

28 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Наумчука М.І.,

Мартинюка В.І.,
Остапчука Д.О.,-

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини, за касаційною
скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,
на заочне рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 7 серпня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 4 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини, посилаючись на те, що лише
наприкінці 2012 року дізнався про смерть
свого батька, ОСОБА_6, з яким тривалий
час не спілкувався через розлучення
батьків.

Заочним рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 7
серпня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду м. Києва від 4
лютого 2014 року, позов ОСОБА_3
задоволено. Визначено

ОСОБА_3 додатковий строк у два місяці
для подання заяви про прийняття
спадщини, що відкрилася після смерті
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_5, просить рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 7 серпня

2013 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 4 лютого 2014 року скасувати і
передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційних скарг, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК
України спадкування здійснюється за
заповітом або за законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно зі
спадкоємцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини. Заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто. Для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 24 постанови від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування», особа, яка не
прийняла спадщину в установлений
законом строк, може звернутися до суду
з позовною заявою про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини відповідно до частини третьої
статті 1272 ЦК України.

Суд, відповідно до п. 24 вказаної
постанови, вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
досліджує поважність причини пропуску
строку для прийняття спадщини. При
цьому необхідно виходити з того, що
поважними є причини, пов'язані з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для спадкоємця на вчинення
цих дій.

Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть
бути застосовані у випадку доведеності
наявності перешкод для подання
відповідної заяви та наявності підстав
для визнання судом цих обставин
поважними.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_3 є
сином ОСОБА_6 та ОСОБА_7, шлюб між якими
було розірвано 9 серпня 1999 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть.

У передбачений законом строк ОСОБА_3,
який є спадкоємцем померлого, не
звернувся до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
посилався на відсутність будь-якого
спілкування між ним та батьком, що
позбавило можливості вчасно дізнатися
про його смерть та у визначений законом
строк звернутись у встановленому
порядку звернутись із заявою про
прийняття спадщини.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи
позовні вимоги, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, виходив із того,
що позивачем пропущено строк звернення
із заявою для прийняття спадщини з
поважних причин, та такий строк у
відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України
підлягає поновленню.

Такі висновки судів є обґрунтованими
та узгоджуються з матеріалами справи,
при встановленні зазначених фактів
судами не було порушено норм
цивільного процесуального
законодавства й правильно застосовано
норми матеріального права.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що ухвалені у справі
судові рішення відповідають вимогам
чинного законодавства щодо законності
й обґрунтованості та підлягають
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_5, відхилити.

Заочне рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 7 серпня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 4 лютого 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

В.О.
Кузнєцов

Судді:

Т.Л. Ізмайлова

В.І. Мартинюк

М.І. Наумчук

Д.О. Остапчук