Провадження № 2/161/5397/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року

Луцький міськрайонний суд
Волинської області

в складі: головуючого судді
Івасюти Л.В.,

при секретарі
Сидоренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

13 листопада 2014 року ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, мотивуючи свій
позов тим, що перебуває з відповідачем
в шлюбі з 13 липня 2003 року, який було
зареєстровано відділом реєстрації
актів громадянського стану Луцького
міського управління юстиції
Волинської області, актовий запис № 615.

Позивач вказує на те, що спільне життя з
відповідачем не склалося. Одруження з
відповідачем виявилось невдалим.
Збереження сім'ї вважає неможливим.

Посилаючись на вищенаведене, позивач
просить шлюб розірвати.

В судове засідання позивач не
з'явилась, подала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутності, в
якій зазначила, що позов підтримує з
наведених у позовній заяві мотивів.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, подав до суду заяву про
розгляд справи за його відсутності, в
якій зазначив, що позов визнає.

Дослідивши письмові докази по
справі, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України,
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України,
дружина та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік
зобов'язаний утверджувати в сім'ї
повагу до матері. Дружина зобов'язана
утверджувати в сім'ї повагу до батька.
Дружина та чоловік відповідальні один
перед одним, перед іншими членами сім'ї
за свою поведінку в ній. Дружина та
чоловік зобов'язані спільно дбати про
матеріальне забезпечення сім'ї.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебувають в шлюбі з 13 липня 2003 року,
який було зареєстровано відділом
реєстрації актів громадянського стану
Луцького міського управління юстиції
Волинської області, про що видано
свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 13
липня 2003 року.

Від даного шлюбу у сторін є двоє
неповнолітніх дітей : ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 народження.

Судом встановлено, що сторони не
підтримують подружніх відносин.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам кожного з них, що має
істотне значення.

Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК
України, кожен з подружжя має право
припинити шлюбні відносини.
Примушування до припинення шлюбних
відносин, примушування до їх
збереження, є порушенням права дружини,
чоловіка на свободу та особисту
недоторканість і може мати наслідки,
встановлені законом.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

З врахуванням наведеного, суд
приходить до висновку, що шлюб між
сторонами слід розірвати та стягнути з
відповідача в користь позивача
сплачений останньою судовий збір.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 24, 55, 56,112 СК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4
народження, який народився у селі
Острожець Млинівського району
Рівненської області та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася у м.Луцьку
Волинської області, зареєстрований 13
липня 2003 року відділом реєстрації
актів громадянського стану Луцького
міського управління юстиції
Волинської області, актовий запис № 615-
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 243,60
грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок)
понесених останньою судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Л.В.
Івасюта