Справа № 2-6202/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

10 грудня 2014 року Солом'янський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Демидовської
А.І.

при секретарі - Ковальчуку В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Арсенал
Страхування» до ОСОБА_1, Приватного
акціонерного товариства „Українська
охоронно-страхова компанія" про
стягнення заборгованості в порядку
регресу, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача 19.09.2014 року
звернувся з позовом до відповідача про
стягнення заборгованості в порядку
регресу, мотивуючи тим, що ним було
виплачено страхове відшкодування за
Договором страхування наземного
транспорту № 735/12-Тз/Дн від 19.11.2012 року -
автомобіля марки «Suzuki», д/н НОМЕР_3.

Зазначає, що застрахований автомобіль
був пошкоджений з вини відповідача
ОСОБА_1, вина якого підтверджується
постановою Харцизького міського суду
Донецької області від 29.03.2013 року за
результатами розгляду
адміністративної справи відносно
відповідача за ст. 124 КУпАП.

Позивачем відповідно до умов
укладеного договору, керуючись заявою
на виплату страхового відшкодування,
було розраховано розмір страхового
відшкодування, який склав 2 752 грн. 91 коп.
Розрахунок був здійснений на основі
Рахунку-фактури № СФ-0000065 від 06.03.2013
року за мінусом франшизи 1 483 грн. 40 коп.

Посилається в позові, що на підставі ст.
27 Закону України «Про страхування», ст.
993 ЦК України до нього як страховика, що
виплатив страхове відшкодування за
договором страхування майна, в межах
фактичних витрат переходить право
вимоги, яке страхувальник має до особи,
винної за заподіяння шкоди.

Тому позивач, за відсутності
відомостей щодо укладення
відповідачем договору обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності власників наземного
транспорту, який би діяв на момент ДТП,
скориставшись наданим йому законом
правом, просить суд стягнути з
відповідача суму витрат, понесених у
зв'язку з виконанням зобов'язань по
страховому відшкодуванню, у розмірі 2
752,91 грн., а також судові витрати у сумі
243,60 грн.

В судове засідання представник
позивача не з'явилася, надавши суду
заяву з проханням розглядати справу у
його відсутності. Позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, проти
ухвалення заочного рішення на підставі
наявних у справі доказів не
заперечував.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився
оскільки, згідно офіційного листа
Українського державного підприємства
поштового зв'язку „Укрпошта" Київська
міська дирекція Південний поштамт від
31.07.2014 року - поштова кореспонденція до
тимчасово окупованої території
України, а саме м. Севастополя, міст,
селищ, населених пунктів Автономної
Республіки Крим, м. Донецьк, м. Луганськ,
міст, селищ, населених пунктів
Донецької та Луганської областей -
тимчасово призупинена. Оскільки ОСОБА_1
проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 - то
належним чином повідомлений про місце
та час судового засідання не був.

Представник ПАТ „Українська
охоронно-страхова компанія", в судове
засідання не з'явився, надавши через
канцелярію суду заяву про визнання
позову, позовні вимоги визнає повністю.

Таким чином, суд, врахувавши письмову
заяву представника позивача, письмову
заяву представника позивача, вважає
можливим ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала, за винятком
випадків, передбачених законом. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст. 993 ЦК України встановлено,
що до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних витрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Також у відповідності до ст. 27 Закону
України «Про страхування» до страхової
організації, яка сплатила страхове
відшкодування за майновим
страхуванням, переходить в межах цієї
суми право вимоги до особи,
відповідальної за заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що 19.11.2012 року між
Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «Арсенал
Страхування» та ОСОБА_2 - власником
автомобіля марки «Suzuki», д/н НОМЕР_3, був
укладений Договір страхування
наземного транспорту № 735/12-Тз/Дн,
строком дії з 19.11.2012 року по 19.11.2017 року.

Після настання страхового випадку
ОСОБА_2 звернулася із заявою про
виплату страхового відшкодування у
зв'язку із пошкодженням автомобіля
внаслідок ДТП, яка відбулась 05.03.2013
року.

Позивачем на основі акту огляду
транспортного засобу, Рахунку-фактури
№ СФ-0000065 від 06.03.2013 року було складено
розрахунок страхового відшкодування
та страховий акт № 73512-Тз/Дн-1 від 02.04.2013
року.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Враховуючи вищевикладене та надані
документами по події, що мала місце
05.03.2013 року, позивачем було прийнято
рішення про виплату страхового
відшкодування у розмірі 2 752, 91 грн.

Свідченням того, що страхове
відшкодування було відшкодовано
безпосередньо на рахунок станції
обслуговування, де повинен проводитьсь
відновлювальний ремонт пошкодженого
автомобіля, за погодженням
вигодонабувача ОСОБА_2 за договором
страхування наземного транспорту №
735/12-Тз/Дн від 19.11.2012 року, є платіжне
доручення №6215 від 03.04.2013 року, копія
якого знаходиться в матеріалах справи.

Таким чином, підставою для даної
виплати стало пошкодження автомобіля
марки «Suzuki», д/н НОМЕР_3, внаслідок того,
що 05.03.2013 року в м. Денецьку в Київському
районі, на вул.. Артема, відповідач
ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом,
марки „Мерседес Віто", д/н НОМЕР_2,
порушив п.п. 10.1 Правил дорожнього руху
України, а саме при виїзді з парковки
при зміні напрямку руху скоїв
зіткнення з транспортним засобом марки
„Сузукі", д/н НОМЕР_3 під керуванням
ОСОБА_2, в наслідок ДТП транспортні
засоби отримали механічні пошкодження.

За обставинами вказаного ДТП відносно
відповідача ОСОБА_1 був складений
протокол про адміністративне
правопорушення, за наслідками розгляду
якого постановою Харцизького міського
суду Донецької області від 29.03.2013 року
його було визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення та
піддано адміністративному стягненню у
вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Отже, внаслідок даного ДТП з вини
відповідача ОСОБА_1 через порушення
ним правил дорожнього руху було
завдано пошкодження автомобілю марки
„Сузукі”, д/н НОМЕР_3, який був
застрахований власником у позивача на
підставі страхування наземного
транспорту № 735/12-Тз/Дн від 19.11.2012 року.

Згідно п. 3 ч. 1. ст. 988 ЦК України,
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Згідно із ч. 1 ст. 990 ЦК України,
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів», у разі
настання страхового випадку страховик
у межах страхових сум, зазначених у
страховому полісі, відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 36 цього ж закону
страховик керуючись нормами цього
закону, приймає вмотивоване рішення
про здійснення страхового
відшкодування або про відмову у
здійсненні страхового відшкодування.
Страховик протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має право
на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 цього закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування та виплатити його.

Проте, на даний момент виплату
визначеного розміру страхового
відшкодування ПрАТ «Українська
охоронно-страхова компанія» не
здійснив.

Згідно із статтями 525, 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином та у встановлений строк
згідно умов договору, одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

Відповідно до статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Статтею 612 ЦК України встановлено, що
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення.

Однак, після закінчення вищевказаного
строку і по даний час виплата
страхового відшкодування відповідачем
ПрАТ «Українська охоронно-страхова
компанія» не проведена.

Таким чином, відповідач ПрАТ
«Українська охоронно-страхова
компанія» порушує свої зобов'язання за
договором страхування, що суперечить
нормам ЦК України.

Відповідно до полісу № АС 1677585 була
передбачена франшиза в сумі 1 752,91 грн.,
тобто частина суми страхового
відшкодування, що відповідно до вимог
закону та договору не відшкодовується
страховою компанією, її відшкодування
покладається на особу винну в
заподіянні шкоди.

Оскільки, Харцизьким міським судом
Донецької області винною особою у ДТП
було визнано ОСОБА_1, отже він має
відшкодувати 1000 грн. на користь
позивача.

В свою чергу з відповідача ПрАТ
«Українська охоронно-страхова
компанія» підлягає стягненню сума
страхового відшкодування у розмірі 1 752,
91 грн.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
кодексу.

Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що позивач довела ті обставини, на які
посилалась, як на підставу своїх
позовних вимог.

Позивач також просив стягнути з
відповідачів на свою користь 1100,00 грн.
витрат на правову допомогу, на що слід
зазначити наступне.

Відповідно до розрахунку витрат за
надану правову допомогу від 15.09.2014 року
наданого представником позивача,
Петренко Р.О. згідно довіреності на
представництво в суді від 13.09.2014 року
надала правову допомогу ОСОБА_5, на
загальну суму 1100,00 грн.

Відповідно до ч. 1. ст. 79 ЦПК України,
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України,
до витрат, пов'язаних з розглядом
судової справи, належать, також,
витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України,
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України,
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Відповідно до Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Розрахунок наданий позивачем є вірним,
а тому може бути взятим судом до уваги
при вирішенні даної справи по суті.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, про стягнення з
відповідача ПрАТ «Українська
охоронно-страхова компанія» та ОСОБА_1
на користь позивача суми сплаченого
ним судового збору 243,60 грн.

Керуючись ст. 20, п. 3 ч. 1 Закону України
«Про страхування», ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», статтями 23, 525, 526, 625, 979, 988, 990, 991
ЦК України статтями 3, 4, 10, 11, 27-30, 57-60, 88,
169, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Арсенал Страхування» до ОСОБА_1,
Приватного акціонерного товариства
„Українська охоронно-страхова
компанія" про стягнення заборгованості
в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ПрАТ «Українська
охоронно-страхова компанія», , місцезнаходження якої за
адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 145 на
користь Приватного акціонерного
товариства „СТРАХОВА КОМПАНІЯ
„АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" р/р № 9688 а
АТ „ОТП Банк", МФО 300528, , 1
752 (одна тисяча сімсот п'ятдесят дві)
гривень 91 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_5, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1 на користь Приватного
акціонерного товариства „СТРАХОВА
КОМПАНІЯ „АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" р/р №
9688 а АТ „ОТП Банк", МФО 300528, , франшизу в розмірі 1 000
(одна тисяча) гривень 00.

Стягнути солідарно з ПрАТ «Українська
охоронно-страхова компанія», , місцезнаходження якої за
адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 145 та
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_5, який
проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь
Приватного акціонерного товариства
„СТРАХОВА КОМПАНІЯ „АРСЕНАЛ
СТРАХУВАННЯ" р/р № 9688 а АТ „ОТП
Банк", МФО 300528, судові
витрати, які складаються з суми
сплаченого судового збору 243,60 грн.

Заочне рішення може бути оскаржене
позивачем до Апеляційного суду м. Києва
через Солом'янський районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, який його постановив, за
письмовою заявою відповідача, яка може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя А.І. Демидовська