АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/2278/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3709/14
Головуючий у 1-й інстанції Чернюк В.Д.
Доповідач Триголов В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого:
Триголова В.М.

Суддів: Дорош А.І.,
Омельченко Л.М.

при секретарі:
Коваль А.А.

з участю адвоката ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 22 жовтня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до
Державного підприємства «Миргородське
лісове господарство», третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
стороні відповідача директор
Державного підприємства «Миргородське
лісове господарство» Лабудяк
Олександр Іванович, про визнання
звільнення незаконним, скасування
наказу про звільнення, поновлення на
роботі, визнання недійсним запису про
звільнення у трудовій книжці, внесення
запису до трудової книжки про
поновлення на роботі, стягнення
середньомісячного заробітку за час
вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
вказаним позовом, посилаючись на те, що
його звільнення з роботи з посади
лісничого Комишнянського лісництва
було проведено з порушенням норм
трудового законодавства. Просив суд
визнати незаконним наказ про його
звільнення з роботи, поновити його на
роботі на посаді лісничого
Комишанського лісництва, зобов'язати
відповідача внести відповідні записи
до його трудової книжки, стягнути
середеній заробіток за час вимушеного
прогулу, відшкодувати моральну шкоду,
завдану звільненням в сумі 5000 грн.

Рішенням Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 22 жовтня 2014 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

З рішенням не погодився позивач. В
апеляційній скарзі просив рішення
місцевого суду скасувати, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
і процесуального права. Зокрема,
вказував що місцевий суд не в повному
обсязі дослідив обставини, що мають
значення для справи.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу слід
відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи слідує, що позивач
ОСОБА_2 з 2007 року працював в ДП
«Миргородське лісове господарство» на
посаді виконуючого обов'язки
лісничого, а в подальшому лісничим
Комишнянського лісництва.

Відповідно до наказу № 220 від 09.01.2014
року ОСОБА_2 оголошено догану за
невиконання своїх посадових обов'язків
з питань охорони праці та
безконтрольність за своїми підлеглими
щодо дотримання ними
нормативно-правових актів з питань
охорони праці.

Наказом №22 від 09.01.2014 року позивачу
оголошено догану за невиконання плану
реалізації новорічних ялинок через
невідповідальне відношення до своїх
службових обов'язків.

Згідно наказу № 147 від 08.05.2014 року
ОСОБА_2 втретє оголошено догану за
слабкий контроль за своїми підлеглими
по догляду за лісовими культурами.

Зі змісту акту обстеження ділянок
державного лісового фонду
Комишнянського лісництва відповідною
комісією в натурі було оглянуто
ділянки земель лісового фонду в
Комишнянському лісництві, які виділені
під створення захисних лісових
насаджень і виявлено факт їх
самовільного використання невідомими
особами на загальній площі 19,4 гектара
шляхом посіву кукурудзи в кварталі 207
вид 1, 2, 3, 9.

З урахуванням результатів проведеної
перевірки факту порушення
використання земель лісового фонду,
виділених під заліснення в
Комишнянському лісництві та
встановлення фактів систематичного
порушення ОСОБА_2 покладених на нього
трудовим договором обов'язків наказом
№ 82- к від 12.08.2014 року позивача
звільнено з роботи відповідно до п. 3 ст.
40 КЗпП України у зв'язку з
систематичним невиконанням своїх
обов'язків без поважних причин.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення його
чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом в разі систематичного
невиконання працівником без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення.

Відповідно до пунктів 3.4, 3.7, 3.17, 3.20, 3.40,
3.43 посадової Інструкції лісничого ДП
„Миргородське лісове господарство",
затвердженої в серпні 2009 року, лісничий
веде облік в ДЛФ непокритих лісом площ
та розробляє спосіб їх використання,
виконує в установленому порядку
перевід лісових кварталів в покриту
лісом площу, розробляє разом з
лісгоспом заходи, спрямовані на
раціональне використання всіх земель
лісництва, організовує охорону та
захист лісу від самовільних рубок, від
незаконного захвату земель, відповідає
за технічну документацію по всім видам
робіт, систематично проводить ревізії
лісових обходів та майстерських
дільниць і приймає міри до усунення
виявлених недоліків.

Відмовляючи у задоволенні позову
місцевий суд виходив з того, що
позивачем було допущено систематичне
невиконання своїх обов'язків,
передбачених посадовою інструкцією
без поважних причин.

Факти допущення невиконання посадових
обов'язків зафіксовані у відповідних
наказах про оголошення доган позивачу.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про практику
розгляду судами трудових спорів" від 06
листопада 1992 року № 9 за передбаченими
п. 3 ст. 40 КЗпП підставами працівник може
бути звільнений лише за проступок на
роботі, вчинений після застосування до
нього дисциплінарного стягнення за
невиконання без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку.

Згідно, ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи слідує, та
встановлено місцевим судом, що позивач
не оскаржував жоден з трьох наказів про
притягнення його до дисциплінарної
відповідальності.

Крім того, доказів наявності поважних
причин для невиконання своїх трудових
обов'язків позивачем не надано.

Отже, висновок місцевого суду про
відмову у задоволенні позову є вірним.

Доводи апеляційної скарги не містять
нових фактів чи засобів доказування,
які б спростували висновки суду першої
інстанції.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції постановлено з додержанням
вимог матеріального та процесуального
права, підстав для його скасування не
вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст., 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Миргородського міськрайонного
суду Полтавської області від 22 жовтня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до суду касаційної інстанції
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді:
А.І. Дорош

Л.М. Омельченко