Комінтернівський районний суд
Провадження № 2/641/2508/2014
Справа № 641/5493/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2014 року, Суддя
Комінтернівського районного суду м.
Харкова Чайка І.В., розглянувши заяву
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПРИВАТБАНК» до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське Фінансове Агентство
«ВЕРУС» в особі філії Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське Фінансове Агентство
«ВЕРУС» у Комінтернівському районі
м.Харкова, ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, в якому
просить в стягнути відповідача –
ОСОБА_1 суму заборгованості за
кредитним договором № НАХRRХ16030005 від
08.03.2007 року в розмірі 21554,32 грн., а також
судові витрати пов’язані зі сплати
судового збору. Крім того позивач
просить стягнути солідарно з
відповідачів 200,00 гривень.

Одночасно із поданням позовної заяви
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до
суду із заявою про забезпечення позову
шляхом накладення арешту у межах
заборгованості за кредитом на грошові
кошти, рухоме та нерухоме майно, яке
належить відповідачу – ОСОБА_1, шляхом
заборони будь-яким особам укладати
угоди стосовно цього майна, проводити
його реєстрацію та перереєстрацію,
здійснювати його відчуження.

В обгрунтування заяви про забезпечення
позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вказав на
те, що неприйняття заходів по
забезпеченню позову може утруднити або
взагалі зробити неможливим виконання
рішення суду.

Ознайомившись із заявою ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК», суд приходить до
висновку про відмову в задовлені
вищезазначеної заяви , виходячи з
наступного:

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК
України забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно до ч.2 ст. 151 ЦПК України, у
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено : причини у зв»язку з
чим потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтування його
необхідності; інші відомості ,
потрібні для забезпечення позову.

Позивачем не зазначено
майно відповідача, на яке необхідно
накласти арешт, не надано даних щодо
майна, яке належить відповідачу та його
вартості.

Крім того, заявник посилається лише
на загальні підстави для забезпечення
позову – не забезпечення позову може
утруднити або зробити неможливим
виконання майбутнього рішення, при
цьому переконливих доводів щодо
причин, у зв’язку з якими необхідно
забезпечити позов, обгрунтувань його
необхідності, тощо, не навів. Даних щодо
дійсної і реальної загрози невиконання
майбутнього рішення матеріали справи
не містять, тому підстави для
забезпечення позову відсутні.

Відповідно до постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від
22 грудня 2006 року “Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову” вирішуючи питання про
забезпечення позову суд має брати до
уваги інтереси не тільки позивача, а й
інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв’язку із застосуванням
відповідних заходів.

На підставі викладеного, вважаю, що
заява ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суддя
–

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про
забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику –
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -ОСОБА_2