Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2014 Справа №607/17758/14-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

головуючої
Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря
Мандія В.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, посилаючись на те, що
подружнє життя у них не склалося,
виникають сварки та непорозуміння
внаслідок того, що вони мають різні
погляди на життя та ведення спільного
господарства. Вважає, що подальше
сімейне життя і збереження шлюбу
суперечить її інтересам, а тому просить
його розірвати, проти примирення
категорично заперечує.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала, просила суд
розірвати шлюб. При цьому пояснила, що з
відповідачем в шлюбі вона перебуває 1993
року. Від даного шлюбу в них народилася
дочка ОСОБА_3, яка є повнолітньою.
Причиною по якій вона хоче розірвати
шлюб є те, що вони з чоловіком мають
різні погляди на життя та ведення
спільного господарства, що призводить
до сварок та непорозумінь в сім'ї.
Протягом останнього року позивач з
відповідачем проживають окремо,
повністю припинили подружні стосунки
та не ведуть спільного господарства.
Вважає, що шлюб існує лише формально,
збереження його неможливе, просить
розірвати шлюб. Проти надання судом
терміну на примирення категорично
заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився з невідомої на те суду
причини, хоча про день та час слухання
справи повідомлявся належним чином.
Будь-які відомості про неможливість
останнього прибути в судове засідання
в матеріалах справи відсутні, а тому
суд вважає, що неявка ОСОБА_2 у судове
засідання без поважних причин не
перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
проаналізувавши матеріали справи,
встановив наступне.

Сторони уклали шлюб 20 лютого 1993 року,
про що свідчить свідоцтво про
оукладення шлюбу від 20 лютого 1993 року,
НОМЕР_1, видане відділом ЗАГСу міської
адміністрації м.Тернополя, про що в
книзі реєстрації актів про укладення
шлюбу зроблено запис за №227.

Від даного шлюбу в подружжя народилася
дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлено, що позивач з відповідачем
проживають окремо, припинили подружні
стосунки та не ведуть спільного
господарства. Подружнє життя у них не
склалося, оскільки вони люди з різними
поглядами на сімейне життя. Шлюб носить
формальний характер, збереження його
неможливе.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що подальше спільне життя
подружжя неможливе і збереження шлюбу
суперечить інтересам позивача, а тому
шлюб слід розірвати.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст.10, 60, 110, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,
ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 20 лютого 1993 року
відділом ЗАГСу міської адміністрації
м.Тернополя, про що в книзі реєстрації
актів про укладення шлюбу зроблено
запис за №227.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуюча

О.Герчаківська