Справа №№ 271/1136/14-ц
Провадження №2/271/702/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2014 року м.
Макіївка

Червоногвардійський районний суд
м. Макіївки Донецької області у складі:

головуючої судді
Заставенко М.О.,

при секретарі
Бановій О.М., Данилик Т.В.,

за участю

представників позивача
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду в м.
Макіївці цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору
дарування недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

14 березня 2014 року Позивачка звернулась
до суду з позовом до Відповідача про
визнання договору дарування недійсним,
мотивуючи вимоги тим, що при укладенні
договору вона помилялась щодо
обставин, які мають істотне значення. В
позовній заяві зазначила, що вона є
самотньою пенсіонеркою (81 рік),
потребує стороннього догляду, у зв'язку
з чим мала намір укласти договір
довічного утримання. В травні 2001р.
Позивачка познайомилась з
Відповідачкою, вони підтримували
стосунки та остання пообіцяла
доглядати за Позивачкою, сплачувати
комунальні послуги, забезпечувати усім
необхідним, та запропонувала укласти
договір довічного утримання, за
умовами якого після смерті Позивачки
квартира за адресою: АДРЕСА_1 перейде у
власність Відповідачки. Стан здоров'я
та похилий вік Позивачки не дозволяли
самостійно займатись господарством,
забезпечувати себе, тому вона прийняла
пропозицію. 27.07.2002р. між нею та
Відповідачем був укладений договір в
державній нотаріальній конторі
Червоногвардійського району. На час
укладення договору Позивачка хворіла,
на протязі півроку Відповідачка
відвідувала Позивачку, утримувала та
допомагала по господарству, а по
закінченню цього часу з початку 2013 року
стала рідше відвідувати та надавати
допомогу, що стурбувало Позивачку. Як
пізніше стало відомо Позивачці, між
сторонами був укладений договір
дарування квартири, але на укладання
договору дарування Позивачка
волевиявлення не мала, оскільки іншого
житла вона не має. Просила визнати
недійсним договір дарування квартири
за адресою: АДРЕСА_1 укладений 27.07.2002р.
та поновити строк позовної давності,
пропущений з поважних причин, оскільки
тільки три місяці тому дізналась про
те, що був укладений договір дарування
квартири, оскільки Відповідача бажає,
щоб Позивачка звільнила житлове
приміщення.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1, що діє на підставі
довіреності, позовні вимоги
підтримала, суду пояснила, що є
сусідкою Позивачки тривалий час. Зі
слів Позивачки їй відомо, що остання
працювала у неї, вони підтримували
дружні стосунки. Після смерті сина
Позивачки, ОСОБА_7, в 2002 році,
Відповідачка допомогла з похованням,
встановила пам'ятник на могилі
померлого та після укладення договору
відвідувала Позивачку, що залишилась
проживати в квартирі, на протязі року. З
2003 року Відповідачка не приходить до
Позивачки. На теперішній час стан
здоров'я Позивачки погіршився, вона
перенесла інсульт, не рухається. На
момент укладання договору Позивачка
вважала, що укладає договір довічного
утримання, а зараз дуже сумує, що
сталось так, що безоплатно
розпорядилась квартирою. Турбується,
що її можуть позбавити житла.

Представник позивача, ОСОБА_2, що діє на
підставі довіреності, в судовому
засіданні підтримала позовні вимоги,
посилаючись на те, що договір дарування
між сторонами був укладений внаслідок
помилки з боку позивачки, яка вважала,
що підписує договір довічного
утримання, тобто ОСОБА_4 неправильно
сприймала істотні умови договору,
неправильно зрозуміла його природу,
права та обов'язки сторін, що вплинуло
на її волевиявлення.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явилася, надала заяву з проханням
проводи розгляд справи за її
відсутності за участю представника.

Представник відповідача ОСОБА_3, що діє
на підставі довіреності, в судовому
засіданні заперечував проти
поновлення строків позовної давності,
посилаючись на недоведеність поважних
причин пропуску строку, вичерпаний
перелік підстав для розірвання
договору дарування за вимогою
дарувальника, до якого не відносяться
вчинення договору в результаті помилки
та на недоведеність позовних вимог,
оскільки позивачем не надано ні самого
договору дарування, не залучений
нотаріус, в якості третьої особи, а крім
того Відповідачка до теперішнього часу
спілкується з Позивачкою, надає їй
утримання і Позивачка цілком адекватна
(а.с.29).

Заслухавши пояснення сторін,
проаналізувавши надані сторонами
докази, суд встановив наступне.

Місце проживання ОСОБА_4, зареєстровано
за адресою: АДРЕСА_1 з 01.10.1990р. (а.с.6).

Відповідно до відмітки в Домовій книзі
право власності на квартиру АДРЕСА_2
зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі
договору дарування від 27.07.2002р. №3119 КП
«БТІ м.Макіївки» 16.12.2002 р. (а.с.9 ).

За клопотанням Позивача (в позовній
заяві а.с.5), що було підтримано
представниками Позивача в судовому
засіданні, на запит суду (а.с.37),
Державний нотаріус Четвертої
макіївської нотаріальної контори
повідомила, що договір дарування
квартири за адресою: АДРЕСА_1 укладений
між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не посвідчувався
27.07.2002р. (а.с.41).

Ст.10 ЦПК України встановлено, що
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях. Обставини, визнані
сторонами та іншими особами, що беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню. Обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній справі, що
набрало законної сили, не доказується
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи.

На виконання ч.4 ст.10 ЦПК України 15.05.2014р.
суд сприяючи всебічному та повному
розгляду, роз'яснив представникам
позивача право заявляти клопотання про
витребування договору дарування, та
задоволено клопотання представника
позивача про здійснення запиту до
Комунальної установи «Макіївський
міський архів» Макіївської міської
ради, якому після ліквідації КП «БТІ
м.Макіївки» передані всі документи, на
копію договору дарування. Даний запит з
відміткою про те, що «відповідь надати
пред'явнику запита» надано
представнику позивача ОСОБА_2 для
передачі до виконання, але в наступне
судове засідання 23.05.2014р. представник
позивача в судове засідання не з'явився
про причини неявки суду не повідомив.
Суд таку поведінку представника
позивача, розцінив як зловживання
наданими правами та закінчив
дослідження обставин справи та
перевірку їх доказами.

Позивачем, не надано належних та
допустимих доказів вчинення сторонами
договору дарування, того, що ОСОБА_4
передавала квартиру взамін на
зобов'язання ОСОБА_5 забезпечувати її
утриманням та доглядом довічно. Таким
чином, Позивачем не доведено укладення
договору дарування та порушення прав
Позивача саме Відповідачем, а тому
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3 ,4, 10, 57 -59, 88, 213-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визнання договору дарування
недійсним - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

СУДДЯ: