У Х В А Л А

Іменем України

27 травня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів палати в цивільних
справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі суддів:
Чужі Ю.Г. (головуючий), ОСОБА_1, ОСОБА_2,
при секретарі Савариній Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Рахівського районного суду від 24 січня
2014 року по справі за позовом
виконуючого обов’язки прокурора
Рахівського району в інтересах ОСОБА_3
до відділу реєстрації актів цивільного
стану Рахівського районного
управління юстиції Закарпатської
області та ОСОБА_4 про встановлення
факту проживання однією сім’єю,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року в.о. прокурора
Рахівського району звернувся до суду в
інтересах інваліда першої групи ОСОБА_3
з указаним позовом, посилаючись на те,
що ОСОБА_3 із ОСОБА_5 проживала у
фактичному шлюбі з грудня 1977 року по
день смерті останнього.

За цей час вони проживали однією
сім’єю у його будинку по вул. Борканюка
у смт. Великий Бичків, Рахівського
району, Закарпатської області, де і
були зареєстровані. Нам`як О.Ф.
зареєстрована у вказаному будинку по
теперішній час.

Удвох вони вели спільне господарство,
несли спільні витрати, вважали себе
однією сім’єю, але державної
реєстрації шлюбу в органах реєстрації
актів цивільного стану не здійснили.

З 2002 року ОСОБА_3 була змушена переїхати
до села Верхнє Водяне і фактичне
подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 неповні 10
років проживали у селі Верхнє Водяне, у
будинку сина позивачки - ОСОБА_6

Посилаючись на дані
обставини прокурор просив встановити
факт проживання ОСОБА_3 із ОСОБА_5
однією сім’єю з 1977 року по дату смерті
останнього 06.01.2011 року. Встановлення
такого юридичного факту необхідне для
подальшого оформлення спадкових прав
ОСОБА_3

Рішенням Рахівського
районного суду від 24 січня 2014 року
позов задоволено частково. Встановлено
факт проживання ОСОБА_3 із ОСОБА_5
однією сім’єю без реєстрації шлюбу з
01.12.1977 року по 2002 рік.

В обґрунтування апеляційної
скарги ОСОБА_3 посилається на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, в зв’язку з чим ставить питання
про скасування рішення місцевого суду
та ухвалення нового рішення про
задоволення позову прокурора в
повному обсязі.

В порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України справа
розглянута у відсутності представника
прокуратури, ОСОБА_3, її представників,
відповідача ОСОБА_4 та представника
відділу реєстрації актів цивільного
стану Рахівського районного
управління юстиції Закарпатської
області, які належним чином
повідомлені про час і місце розгляду
справи, а повідомлення представника
ОСОБА_7 про причини неявки в судове
засідання колегією визнані
неповажними.

Заслухавши представника відповідача
ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_8, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд, згідно вимог
ч. 1 ст. 303 ЦПК України, перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_3 з 01.12.1977 року
проживала у фактичному шлюбі з ОСОБА_5 в
смт. В. Бичків, вул. Борканюка №158,
Рахівського району Закарпатської
області, де вони вели спільне
господарство, мали спільний бюджет та
були пов’язані спільним побутом.

У 2002 році через незадовільний стан
здоров’я ОСОБА_3 вона була переселена
її сином - ОСОБА_6 до його будинку,
розташованого по вул. Жовтневій № 7 в с.
В.Водяне, де позивачка проживає по
даний час.

Дані обставини повністю узгоджуються з
матеріалами справи, визнаються всіма
сторонами судового процесу,
підтверджуються поясненнями свідків,
допитаних у ході розгляду справи.

Також у матеріалах справи містяться
довідки виконкому Великобичківської
селищної ради № 5129/02-04 та № 5128/02-04 від
14.11.2013 року, згідно яких ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована в
ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично не проживає в
будинку де зареєстрована, більше 10
років. Догляд за ОСОБА_5 до дня його
смерті (06.01.2011 року) вела його
племінниця - ОСОБА_4 Вона несла витрати
на його лікування та за свій рахунок
провела його поховання (т. 1, а.с. 121, 122) .

На думку колегії суддів місцевий суд
вірно не взяв до уваги як доказ довідку
Верхньоводянської сільської ради № 312
від 26.01.2012 року про те, що ніби ОСОБА_3
разом із ОСОБА_5 у період з січня 2002 року
по грудень 2010 року проживали у сина
позивачки - ОСОБА_6І в с. В.Водяне по вул.
Жовтневій, 7, оскільки дана довідка
відкликана сільською радою, як така що
видана помилково (т. 1а.с. 44, 106, 107).

Встановлено, що ОСОБА_3 зверталася до
суду з позовом до відділу реєстрації
актів цивільного стану Рахівського
районного управління юстиції
Закарпатської області, Рахівської
державної нотаріальної контори
Закарпатської області, третя особа на
стороні відповідачів ОСОБА_4, про
встановлення факту проживання однією
сім’єю без реєстрації шлюбу та
визнання права власності на спадкове
майно.

Вказана справа розглядалася судами
різних інстанцій та в результаті
рішенням апеляційного суду від 22.03.2013
року у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено внаслідок пред’явлення
позову до неналежних відповідачів. (т. 1
а.с. 210-219).

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ст. 60
ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Прокурор та ОСОБА_3 не надали суду
належних та допустимих доказів, які б
свідчили про факт проживання однією
сім’єю з ОСОБА_5, у період з 2002 року по
06.01.2011 (день смерті останнього).

За таких обставин колегія
суддів вважає, що висновок суду першої
інстанції про часткове задоволення
позову є правильним.

Суд вірно встановив
фактичні обставини справи, правильно
застосував матеріальний закон,
дотримався процедури розгляду справи
та вирішив спір у відповідності з
чинним законодавством.

Рішення суду є законним та
обґрунтованим і підстав для його зміни
чи скасування немає. Доводи апеляції
висновків суду не спростовують, а тому
до уваги взяті бути не можуть.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Рахівського районного суду від
24 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її проголошення, однак
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді: