У х в а л а

26 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.

суддів: Мазур Л.М.,
Мартинюка В.І.,

Наумчука М.І.,
Остапчука Д.О.,

розглянувши заяву Завізного Михайла
Олександровича, який діє від імені
дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Донбас» публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»,
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 травня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про визнання
договору оренди земельної ділянки
недійсним,

в с т а н о в и в:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернулася в
суд з позовом до дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про визнання
договору оренди земельної ділянки
недійсним.

Рішенням Новоазовського районного
суду Донецької області від

28 лютого 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 9 квітня 2013 року, позовні
вимоги ОСОБА_4 задоволено. Визнано
недійсним договір оренди землі № 261 без
дати, укладений між ОСОБА_4 та ДП
«Ілліч-Агро Донбас»

ПАТ «Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча», зареєстрований
5 травня 2010 року в державному
підприємстві «Центр державного
земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельним
ресурсам» за № 73. У порядку
виконання судового рішення зобов'язано
ОСОБА_4 не чинити перешкод ДП
«Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» у зборі врожаю з
вказаної земельної ділянки. Вирішено
питання про стягнення судового збору.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 травня 2013 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
Попова В.М., який діє від імені
дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Донбас» публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»,
на рішення Новоазовського районного
суду Донецької області від 28 лютого 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 9 квітня 2013 року.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
Завізного М.О., який діє від імені
дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Донбас» публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»,
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 травня 2013 року.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29 січня 2014 року.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Зі змісту ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 травня 2013 року вбачається,
що суди першої та апеляційної
інстанцій, з висновками яких погодився
і суд касаційної інстанції, виходили
із того, що відсутність в оскаржуваному
договорі оренди землі однієї із
істотних умов, передбачених ст. 15
Закону України «Про оренду землі»,
зокрема умови передачі у заставу та
внесення в статутний фонд права оренди
земельної ділянки, є підставою для
визнання такого правочину недiйсним,
оскільки цим порушуються права
позивача.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин.

Із ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29 січня 2014 року,
на яку заявник посилається як на
підставу неоднакового застосування
норм матеріального права, вбачається,
що суд касаційної інстанції, залишаючи
без змін рішення апеляційного суду про
відмову у позові про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки, дійшов висновку про те, що
позивачами не заперечувався факт
отримання орендної плати за землю із
застосуванням індексу інфляції та факт
передачі їх земельних ділянок без
розроблення проектів їх відведення.
Підписавши тексти договорів, за весь
період часу з моменту їх укладання вони
не зверталися до відповідача із
заявами про уточнення подвійного
тлумачення спірних пунктів
оскаржуваних договорів, вони містять
істотні умови, а пункти, на які
посилаються позивачі, потребують
уточнень у позасудовий спосіб. Права
позивачів, як орендодавців, не
порушені.

З огляду на зміст судових рішень
відсутні підстави вважати, що у
зазначених справах тотожними є
встановлені судом фактичні обставини,
які мають значення для вирішення спору,
який розглядався, а, відповідно, що
правовідносини, які виникли між
сторонами, які брали участь у розгляді
справ подібні і мало місце неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права в порівнянні із
справою у якій постановлена ухвала, яку
просить переглянути заявник, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень.

Саме по собі посилання заявника на
неправильне застосування норм
матеріального права при відсутності
рішень суду (судів) касаційної
інстанції в яких має місце неоднакове
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах не може бути підставою
для допуску справи до провадження.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно вимог статті
355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, то у допуску
справи до провадження необхідно
відмовити.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_4
до дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Донбас» публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
про визнання договору оренди земельної
ділянки недійсним відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:Л.М.
Мазур В.І. Мартинюк М.І. Наумчук Д.О.
Остапчук