АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 610/4427/14-ц
Головуючий 1 інст. Усенко С.І.
Провадження № 22ц/790/9065/14
Доповідач - Макаров Г.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Макарова Г.О.,

суддів: Кружиліної О.А.,
Кіся П.В.,

за участю секретаря -
Рязанової С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення
Балаклійського районного суду
Харківської області від 18 листопада 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої непрацездатної
дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

12 вересня 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на своє утримання як
повнолітньої непрацездатної дитини,
вказуючи на те, що вона в результаті
отриманих травм під час ДТП, яке
сталось 10.01.2012 року, довгий час
знаходилась на лікуванні та згідно
довідки МСЕК з 27.04.2012 року є інвалідом І
групи загального захворювання.
Інвалідність встановлена до травня 2014
року. Зазначає, що згідно вказаної
довідки потребує постійного
стороннього догляду та їй
рекомендовано лікування в Донецькому
реабілітаційному неврологічному
центрі. Позивачеві необхідно заново
вчитись розмовляти, ходити, з нею
постійно займається логопед, її
відвідує масажист на дому; потребує
постійного прийому медичних
препаратів, памперсів, реабілітації, що
підтверджується індивідуальною
програмою реабілітації інваліда № 1461
від 28.04.2012 року. Внаслідок цього позивач
потребує матеріальної допомоги
батьків. Матір позивача, з якою вона
фактично проживає, витрачає значні
кошти на її лікування і відновлення
нормального стану здоров'я та
життєдіяльності. Позивач перебуває
лише на утриманні матері, яка працює
медрегістратором та отримує
мінімальну заробітну плату. Інших
джерел доходу, крім допомоги по
інвалідності в розмірі 894 гривні, у
позивача немає. Відповідач участі в
утриманні позивача не приймає, хоча має
таку можливість, оскільки працює і має
матеріальну змогу надавати допомогу.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позов та просила
його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов визнала частково та
просила стягнути з відповідача
аліменти в розмірі 400 грн., посилалась
на те, що відповідач є інвалідом 3-ї
групи, на теперішній час офіційно не
працевлаштований, має нерегулярний,
мінливий дохід, якого ледве вистачає на
утримання дружини ОСОБА_4, яка
перебуває у декретній відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трьох років та сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Тому вважає, що розмір
аліментів на утримання повнолітньої
непрацездатної доньки має бути
визначений у твердій грошовій сумі.

Рішенням Балаклійського районного
суду Харківської області від 18
листопада 2014 року позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів на своє
утримання як повнолітньої
непрацездатної дитини задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_1, на користь
ОСОБА_3 аліменти на період її
інвалідності, щомісячно, в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходу),
починаючи з 12 вересня 2013 року і по 30
квітня 2014 року включно. В іншій частині
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить змінити рішення
суду першої інстанції та стягнути з
ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки
ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в
розмірі 400 гривень, Вважає рішення суду
необґрунтованим та таким, що
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування судом усіх
фактичних обставин справи, оскільки
суд не звернув уваги на заперечення
сторони відповідача та безпідставно
стягнув аліменти у частці від доходу, а
не у твердій грошовій сумі, з
урахуванням матеріального та
сімейного стану відповідача.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного:

Згідно ст. 308 Цивільного
процесуального кодексу України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 2, 3 ст. 10, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 57, ч.
3, 4 ст. 60, ст. 64 Цивільного
процесуального кодексу України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Доказуванню підлягають обставини,
які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи. Письмові докази, як правило,
подаються в оригіналі. Якщо подано
копію письмового доказу, суд за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, має право вимагати подання
оригіналу.

Відповідно до роз'яснень, які
містяться у п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18.12.2009 року
№ 14 "Про судове рішення у цивільній
справі", рішення є законним тоді коли
суд виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК,
вирішив справу згідно з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин
відповідно до статті 8 ЦПК, а також
правильно розтлумачив ці норми.
Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу
України, частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватись як
аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.198 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
своїх повнолітніх непрацездатних
дочку, сина, які потребують
матеріальної допомоги, якщо вони
можуть таку матеріальну допомогу
надавати.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
у п. 17 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 3 від 15 травня 2006 року
"Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" при визначенні
розміру аліментів суд враховує: 1) стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів; 3)
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші
обставини, що мають істотне значення.

У п. 23 вищезазначеної Постанови Пленуму
від 15.05.2006 року роз'яснено, що
відповідно до ст.192 СК України розмір
аліментів, визначений судовим рішенням
або за домовленістю між батьками, суд
може змінити за позовом платника або
одержувача аліментів у зв'язку зі
зміною матеріального чи сімейного
стану, погіршення чи поліпшення
здоров'я когось із них.

Рішення суду першої інстанції
обґрунтоване встановленням таких
фактів та відповідних їм
правовідносин:

Відповідач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1 виданого
15.11.1991р. Балаклійським райвідділом РАГС
(а.с.4).

ОСОБА_3, згідно довідки МСЕК серії 10 ААА
№ 633840 з 27.04.2012 року є інвалідом І групи
загального захворювання, внаслідок
чого потребує постійного стороннього
догляду та лікування в Донецькому
реабілітаційному неврологічному
центрі; інвалідність встановлена до
травня 2014 (а.с.10). Шлюб між батьками
позивача було розірвано 06.06.2006 року
згідно свідоцтва про розірвання шлюбу
(а.с.5). Відповідно до індивідуальної
програми реабілітації інваліда № 1461
від 28.04.2012 року позивач потребує
постійного прийому медичних
препаратів, памперсів, реабілітації
(а.с.11-12).

Позивач зареєстрована за адресою
відповідача (а.с.3), проте фактично
проживає разом з матір'ю, що
підтверджується актом обстеження
житлового будинку від 06.06.2013 року (а.с.8),
тобто догляд за позивачем здійснює
саме її мати і перебуває вона на
утриманні матері. Згідно довідки про
доходи матері позивача вона працює
медрегістратором КЗОЗ БРР
"Балаклійська ЦКРЛ" і отримує
мінімальну заробітну платню (а.с.9).
Позивач отримує допомогу по
інвалідності в розмірі 894 гривні (а.с.17).
У відповідача є заборгованість по
аліментам, які з нього стягувались за
рішенням суду до повноліття позивача, а
після досягнення повноліття - на період
її навчання, і яка відповідно до
довідок ВДВС Балаклійського РУЮ
Харківської області станом на 01.05.2013
року складає близько 12 000 гривень
(а.с.13-14).

На даний час позивач потребує
матеріальної допомоги батьків у
зв'язку з інвалідністю і
непрацездатністю.

Тягар доказування виконання обов'язку
з утримання дитини покладений на
відповідача.

Доказів добровільного виконання
відповідачем обов'язку утримувати
повнолітню непрацездатну дитину ним не
надано і з матеріалів справи цього не
убачається.

Вирішуючи питання про розмір
аліментів, суд першої інстанції
аналізував зібрані по справі докази в
їх сукупності, та надані сторонами
пояснення по справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
досліджені наявних у справі доказів,
враховуючи положення ст.182 СК України, а
саме: матеріальне становище дочки
відповідача, матеріальне становище
відповідача, наявність на його
утриманні дружини, яка перебуває у
декретній відпустці по догляду за
дитиною до трьох років та отримує
соціальну допомогу, та малолітнього
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, те що він є
інвалідом 3 групи, а отже отримує пенсію
по інвалідності, суд вважав за можливе
та доцільне стягнути з відповідача на
користь позивача аліменти на її
утримання у розмірі 1/4 частини усіх
видів його доходів.

Інвалідність ОСОБА_3 встановлена до
травня 2014 року, тому позовні вимоги
щодо стягнення аліментів у разі
встановлення групи інвалідності у
майбутньому після переогляду, є
передчасними, оскільки суд позбавлений
можливості приймати рішення на
майбутнє.

Такий висновок є обґрунтованим,
оскільки суд дійшов його на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин
справи, та наявних в ній доказів, яким
дана відповідна оцінка. Правильно
встановивши юридичну природу виниклих
правовідносин, суд застосував закон,
який їх регулює.

Доводи викладені в апеляційній скарзі
були предметом судової перевірки та не
дістали об'єктивного підтвердження.

Наведені у рішенні мотиви визнання цих
доводів безпідставними, судова колегія
вважає обґрунтованими, такими що
відповідають матеріалам справи.

Оскільки судове рішення ухвалене з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права, а наведені в
скарзі доводи не відносяться до тих
підстав, з якими процесуальне
законодавство пов'язує можливість
прийняття рішення відносно скасування
чи зміни оскаржуємого судового рішення
і висновків суду першої інстанції не
спростовують, в її задоволенні
належить відмовити на підставі ст.308
Цивільного процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317,
319, 321, 322, 324, 325 Цивільного
процесуального кодексу України, судова
колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Балаклійського районного
суду Харківської області від 18
листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: колегії