№ провадження 2/646/2196/2014
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Червонозаводський районний суд м.
головуючого - судді
за участю секретаря -
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
який діє в своїх інтересах та як
законний представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3,
треті особи: Служба у справах дітей
Червонозаводського району м. Харкова,
Червонозаводський районний відділ у м.
Харкові Державної міграційної служби
України про визнання права
користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1, який діє в своїх
інтересах та як законний представник
ОСОБА_2, звернувся до суду із позовною
заявою до ОСОБА_3, треті особи: Служба у
справах дітей Червонозаводського
району м. Харкова, Червонозаводський
районний відділ у м. Харкові Державної
міграційної служби України, у якій
просить суд визнати за ОСОБА_2 право
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_2; визнати наявність
згоди батька ОСОБА_1 та матері ОСОБА_3 на
реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 за
В обґрунтування позову зазначає, що
позивач та відповідач перебували у
зареєстрованому шлюбі з 30.07.2004 року до
07.10.2009 року. Від шлюбу сторони мають
спільну доньку - ОСОБА_2, яка народилась
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Під час шлюбу
позивач, відповідач та їх дитина
фактично мешкали за адресою: АДРЕСА_1.
Після народження дитини її місце
проживання було зареєстровано за
вказаною адресою за місцем реєстрації
батька. Після розірвання шлюбу у 2009
року сторони мешкають окремо. Після
розлучення дитина ОСОБА_2 проживає з
матір'ю. Ні позивач, ні відповідач не
позбавлені та не обмежені жодним чином
у своїх батьківських права щодо
малолітньої ОСОБА_2 25.09.2012 року
відповідач зареєструвала шлюб з ОСОБА_5
Спільна дитина позивача та відповідача
ОСОБА_2 мешкає разом з матір'ю та її
Таким чином, протягом останніх
декількох років малолітня дитина
ОСОБА_2 мешкає за адресою фактичного
мешкання матері ОСОБА_3: АДРЕСА_2.
28.08.2014 року позивач ОСОБА_1, з метою
захисту інтересів своєї малолітньої
дитини та її права на користування
житловим приміщенням за місцем
мешкання, направив ОСОБА_3 листа з
вимогою про реєстрацію місця мешкання
дитини за адресою матері ОСОБА_3
Відповіді на цей лист позивач не
03.09.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
служби у справах дітей
Червонозаводського району м. Харкова з
заявою про складення акту обстеження
умов приживання малолітньої ОСОБА_2 за
адресою її мешкання - АДРЕСА_2. У
відповіді служба у справах дітей
Червонозаводського району м. Харкова,
повідомила про неможливість скласти
такий акт у зв'язку з відмовою
мешканців зазначеної квартири у
доступі до вказаної квартири.
У зв'язку з викладеним у позивача
існують обґрунтовані сумніви щодо
належного захисту прав його
малолітньої доньки ОСОБА_2 на
користування житловим приміщенням за
адресою мешкання та наявності належних
побутових умов, а також сумніви щодо
неможливості будь-якими особами, в т.ч.
матір'ю дитини - ОСОБА_3, порушувати
права малолітньої дитини позивача -
В судове засідання позивач та його
представник не з'явились. Від
представника позивача до суду надійшла
заява, в якій просив справу розглядати
за його відсутності, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі. В судовому
засіданні, яке відбулося 25.11.2014 року,
представник позивача проти розгляду
справи в заочному порядку не
заперечував, пояснив, що на даний час
малолітня ОСОБА_2 зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1, фактично мешкає з
матір'ю за адресою: АДРЕСА_2, що
порушення прав малолітньої ОСОБА_2
полягає у відсутності закріплення за
дитиною права користування житлом, в
якому вона фактично мешкає.
Відповідач в судове засідання не
з'явилась, про день та час розгляду
справи повідомлялась належним чином.
Представники третіх осіб в судове
засідання не з'явились, про день та час
розгляду справи повідомлялись
Представник служби у справах дітей
Червонозаводського району м. Харкова, в
судовому засіданні, яке відбулося
25.11.2014 року, проти позову заперечувала.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
19 червня 2010 року розірвано шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_1, виданого Комінтернівським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Харківського міського
управління юстиції, актовий запис №223.
Від шлюбу сторони мають малолітню
доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво
про народження від 22 лютого 2006 року,
25 вересня 2012 року зареєстровано шлюб
між ОСОБА_3 (до шлюбу ОСОБА_3) та ОСОБА_5,
що підтверджується свідоцтвом про
одруження НОМЕР_3, виданого
Комінтернівським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції, актовий
запис №562.
Як було встановлено в судовому
засіданні, підтверджено представником
позивача, малолітня дитина ОСОБА_2
мешкає зі своєю матір'ю за адресою:
АДРЕСА_2. Вказане підтверджується також
актом обстеження житлово-побутових
умов від 28.05.2014 року (а.с. 11-12).
Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб і не має
права використовувати його для
промислового виробництва.
Статтею 150 ЖК України визначено, що
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.
Згідно ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї
власника жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
Як вбачається з інформаційної довідки
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно №29883463 від 22.11.2014 року,
власником квартири за адресою: АДРЕСА_2,
На час розгляду справи, відповідач
ОСОБА_3 на вказану квартиру права
Відповідно до ч.3 ст. 29 ЦК України,
місцем проживання фізичної особи у
віці від десяти до чотирнадцяти років є
місце проживання її батьків
(усиновлювачів) або одного з них, з ким
вона проживає, опікуна або
місцезнаходження навчального закладу
чи закладу охорони здоров'я тощо, в
якому вона проживає, якщо інше місце
проживання не встановлено за згодою
між дитиною та батьками
(усиновлювачами, опікуном) або
організацією, яка виконує щодо неї
Сторони по справі батьківських прав
відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 не
Доказів того, що ОСОБА_5 усиновлював або
встановлював опіку над малолітньою
ОСОБА_2 суду надано не було.
Представником позивача не
заперечувався факт того, що малолітня
ОСОБА_2 зареєстрована разом зі своїм
батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.
Тобто, дитина має зареєстроване місце
Відповідно до ст.1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 60 ЦПК України сторони
повинні довести перед судом ті
обставини, на які вони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Крім того, доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
Судом при розгляді справи також не було
встановлено порушень прав малолітньої
ОСОБА_2 Як вбачається з акту обстеження
житлово-побутових умов за адресою:
АДРЕСА_2, від 28.05.2014 року, ОСОБА_2 мешкає з
матір'ю ОСОБА_3, має задовільні житлові
умови, у квартирі охайно. Дитина має
власну кімнату, місце для навчання та
На підставі викладеного, суд приходить
до висновку про необґрунтованість
позову, та вважає за необхідне у його
задоволенні відмовити.
Фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
згідно до вимог ст. 197 ЦПК України.
На підставі викладеного, суд приходить
до висновку про відмову у задоволенні
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3, 10, 11, 60, 212, 214-215, 224 ЦПК України,
ст.ст.15,16, 29, 319,321 ЦК України, 150, 156 ЖК
України, суд,-
У задоволенні позову ОСОБА_1, який діє в
своїх інтересах та як законний
представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3, треті
особи: Служба у справах дітей
Червонозаводського району м. Харкова,
Червонозаводський районний відділ у м.
Харкові Державної міграційної служби
України про визнання права
користування житловим приміщенням -
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
Васильєва О.О.