Провадження № 22-ц/779/2617/2014
Головуючий у 1 інстанції Барашков В. В.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Малєєва А.Ю., Васильковського
В.М.

секретаря Мельник О.В.

з участю ОСОБА_2 її представника
ОСОБА_3

ОСОБА_4 її представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 в
інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_6 і
ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення
грошової компенсації за належну частку
в квартирі за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського
міського суду від 17 вересня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У серпня 2013 року ОСОБА_2 в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_6 і ОСОБА_7
звернувся в суд із указаним позовом і
зазначала, що її неповнолітні діти :
ОСОБА_6 і ОСОБА_7 03.02.2012 р. за
представленням, після смерті діда -
ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.
успадкували по 1/8 частині квартири
АДРЕСА_2, а 3/4 частини цієї квартири
успадкувала ОСОБА_4. Право власності
неповнолітніх дітей на частку в
зазначеній квартирі зареєстроване 17.04
2013 р. в Реєстраційній службі
Івано-Франківського міського
управління юстиції. Вказана квартира
складається з двох кімнат, житловою
площею - 31,4 кв.м., загальною площею - 54,2
кв.м., інвентаризаційною вартістю - 62725
грн.Ринкова вартість квартири
становить - 160000 грн. Провести реальний
поділ цієї квартири, або визначити
порядок користування нею неможливо,
тому що вона розташована на 5 поверсі,
жилі кімнати прохідні, одна кімната
розміром -18,1 кв.м., а друга розміром - 13,3
кв.м. Дітям належить лише 1/4 частина
квартири, що становить - 7,85 кв.м.
житлової площі.Син - ОСОБА_6 інвалід. За
таких обставин спільне проживання двох
різних сімей в цій 2-х кімнатній
квартирі є неможливим, а тому вважала,
що єдиним варіантом захистити право на
житло є надання неповнолітнім дітям
грошової компенсації за належну їм
частку в квартирі.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 17 вересня 2014 року ОСОБА_2
відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій
ставиться питання про скасування
оскаржуваного рішення з ухваленням
нового про задоволення позову,
посилаючись на те, що суд неповно
з'ясував обставини справи, дав
неправильну оцінку поданим доказам,
допустив порушення норм матеріального
та процесуального права, тому ухвалив
незаконне рішення. Доводи апеляційної
скарги зводяться до того, що судом не
враховано, що неповнолітні діти
забезпечені житлом за її місцем
проживання в квартирі АДРЕСА_1, в якій
їй належить на праві власності 1/3
частина квартири.

У судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_2 апеляційну скаргу
підтримала, просить задовольнити цю
скаргу.

ОСОБА_4 вважає оскаржуване рішення суду
законним та обґрунтованим і просить
відмовити у задоволенні апеляційної
скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК
України наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги з таких
підстав.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що комісія з питань захисту прав
дітей Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради не дає
згоди на відчуження ? частини квартири
АДРЕСА_1 належної неповнолітнім ОСОБА_6
і ОСОБА_7, оскільки неповнолітні діти не
забезпечені іншим житлом на праві
власності внаслідок чого буде порушено
право дітей на житло.

Висновок суду відповідає вимогам
закону і матеріалам справи.

За змістом ст.17 Закону України "Про
охорону дитинства" ст.12 Закону України
"Про основи соціального захисту
бездомних осіб і безпритульних дітей"
кожна дитина, в тому числі й усиновлена,
має право на одержання в установленому
законом порядку в спадщину майна і
грошових коштів батьків чи одного з них
у разі їх смерті або визнання їх за
рішенням суду померлими незалежно від
місця проживання. Дитина, батьки якої
позбавлені батьківських прав, не
втрачає права на успадкування їх майна.

Батьки або особи, які їх замінюють, не
мають права без дозволу органів опіки і
піклування, наданого відповідно до
закону, укладати договори, які
підлягають нотаріальному посвідченню
та/або державній реєстрації,
відмовлятися від належних дитині
майнових прав, здійснювати поділ,
обмін, відчуження житла,
зобов'язуватися від імені дитини
порукою, видавати письмові
зобов'язання.

Держава охороняє і захищає права та
інтереси дітей під час вчинення
правочинів щодо нерухомого майна.

Для вчинення будь-яких правочинів щодо
нерухомого майна, право власності на
яке або право користування яким мають
діти, необхідний попередній дозвіл
органів опіки та піклування, що
надається відповідно до закону.
Посадові особи органів опіки та
піклування несуть персональну
відповідальність за захист прав та
інтересів дітей при наданні дозволу на
вчинення правочинів щодо нерухомого
майна, яке належить дітям.

З матеріалів справи вбачається і
встановлено судом, що неповнолітнім
ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на праві власності
належить по1/8 частині квартири АДРЕСА_2,
які ними успадковані 03.02.2012 р. за
представленням, після смерті діда -
ОСОБА_8. 3/4 частини цієї квартири
успадкувала ОСОБА_4. Зазначені
обставини підтверджуються письмовими
доказами визнані сторонами, тому
відповідно ч.1ст.61 ЦПК України
доказуванню не підлягають.

Відповідно витягу з протоколу №5
засідання комісія з питань захисту
прав дітей Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради від
19.03.2014 року, вказана комісія не дає
згоди на відчуження ? частини квартири
АДРЕСА_1 належної неповнолітнім ОСОБА_6
і ОСОБА_7, так як неповнолітні діти не
забезпечені іншим житлом на праві
власності внаслідок чого вважають буде
порушено право дітей на житло.

Крім цього, у запереченням проти позову
від 10 жовтня 2013 року ОСОБА_4 зазначає,
що в неї немає реальної можливості
сплатити позивачці грошову
компенсацію за частину квартири,
оскільки має на утриманні двох
неповнолітніх дітей, низьку заробітну
плату та несе витрати по утриманню
спірної квартири (а.с.23-25).

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим (частина друга статті 183
цього Кодексу), співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки.

Згідно з вимогами ч. ч. 4 і 5 ст. 319 ЦК
України власність зобов'язує. Власник
не може використовувати право
власності на шкоду правам, свободам та
гідності громадян, інтересам
суспільства.

При розгляді даної справи, відповідно
до положень ст. 319 ЦК України суд
з'ясував, що ОСОБА_4 у середньому
отримує по 1900 грн. щомісячно (а.с.150), має
на утриманні двох неповнолітніх дітей
(а.с.33) і не має можливості сплатити
позивачці 40000 грн. компенсації за
частку неповнолітніх дітей у спірній
квартирі, а примусовий продаж спірної
частини квартири порушує законні права
відповідача.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду викладених в оскаржуваному
рішенні, тому не можуть бути підставою
для скасування справедливого і по суті
правильного рішення суду лише з одних
формальних міркувань.

Колегія суддів вважає оскаржуване
рішення таким, що ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права. Підстав для
скасування цього рішення, за доводами
апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.
Рішення Івано-Франківського міського
суду від 17 вересня 2014 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з часу набрання
законної сили.

Головуючий-суддя В.Д.Фединяк

Судді: А.Ю. Малєєв

В.М.Васильковський