ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа № 622/638/14-ц р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2014 року
смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської
області у складі:

головуючого: судді Юхименко О.М.,

при секретарі:Тимофєєвій О.В.,
Озерській Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Золочівського
районного суду Харківської області
позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
Золочівського районного суду
Харківської області з позовом до
ОСОБА_3,в якому просила визнати ОСОБА_3
такою, що втратив право користування
житловим приміщенням в квартирі
АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що
АДРЕСА_1 належить їй на праві власності
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом та свідоцтва про
право власності на житло, у будинку
також є зареєстрована її колишня
невістка ОСОБА_3. Проте остання за
вказаною адресою не проживає з 2005 року,
речей її у будинку не має, витрат на
утримання будинку не несе, та постійно
проживає в іншому будинку. В зв'язку з
чим позивачка вважає, що порушуються
її права як власника.

В судовому засіданні позивачка
заявлені вимоги підтримала з наведених
у позові мотивів, просила позов
задовольнити.

Відповідачка в судовому засідання
проти задоволення позовних вимог не
заперечувала.

Суд, вислухавши пояснення
позивачки,відповідача, дослідивши
матеріали справи, встановив наступні
факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 06.02.2004 року та
свідоцтва про право власності на житло
від 06.03.2001 року належить на праві
власності ОСОБА_2, що підтверджується
наданими суду копіями відповідних
свідоцтв(а.с.5,6)

Згідно інформації Золочівського РС
ГУДМС України в Харківській області
ОСОБА_3 зареєстрована за адресою
АДРЕСА_1(а.с. 20)

З наданих суду актів у складі директора
Феськівського ЖКГ ОСОБА_4,ОСОБА_5 голови
вуличного комітету ОСОБА_6 власниці
житлової квартири ОСОБА_2 від 22.01.2009
року,27.05.2014 року та 24.09.2014 року
вбачається, що в житловій квартирі
АДРЕСА_1 в період з липня по грудень 2006
року, з січня по червень місяць 2007
року,з липня по грудень 2008 року ОСОБА_3
за вказаною адресою не
проживала(а.с.14,15,16,37).

При вирішенні спору суд виходить з
того, що спірні правовідносини
врегульовані положеннями Конституції
України та ст.ст. 15, 23, 405 ЦК України. Крім
того основоположні принципи
здійснення правомочностей власника
сформульовані у статті 1 Першого
Протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод (Рим, 04
листопада 1950 року), що набрала чинності
для України з 11 вересня 1997 року та є
складовою її правової системи
відповідно до вимог статті 9
Конституції України.

Статтею 41 Конституції України
визначено, що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право власності набувається у порядку,
визначеному законом.

Згідно положень ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Глава 23 Цивільного кодексу України
встановлює, що громадянин, який став
власником житла, має право
розпоряджатися ним на свій розсуд.
Однак, як зазначено в ст. 13 ч. 3
Конституції України, власність
зобов'язує, вона не повинна
використовуватись на шкоду людині,
суспільству.

Статтею 405 ЦК України окреслено право
членів сім'ї власника житла на
користування цим житлом. Так члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Таким чином судом встановлено, що
відповідач ОСОБА_3, як член сім'ї
власника АДРЕСА_1 зареєстрована за
вказаною адресою. Проте понад дев'ять
років, а саме з 2005 року є відсутньою за
даною адресою, житлом не цікавиться, не
несе витрати на його утримання, чим
порушує права власника будинку ОСОБА_2
Доказів наявності домовленості між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, стосовно відсутності
останньої у будинку, суду не надано, в
зв'язку з чим, в розумінні положень ч. 2
ст. 405 ЦК України суд вважає, що ОСОБА_3
втратила право користування вказаним
житлом.

На підставі викладеного, та керуючись
вказаними положеннями матеріального
закону та положеннями та ст., ст. 10,11, 209,
212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право
користування житловим приміщенням в
АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Золочівський районний суд
Харківської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:

Юхименко О. М.