У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С.,

суддів: Гончара В.П.,
Дербенцевої Т.П.,

Парінової І.К., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на
дії та бездіяльність старшого
державного виконавця Залізничного
відділу державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Київського районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 5 серпня 2013 року, ухвалу
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 10 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із скаргою на протиправні рішення
та бездіяльність старшого державного
виконавця Залізничного відділу
державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим,
просив визнати протиправним та
скасувати постанову старшого
державного виконавця Залізничного
відділу державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим від
5 листопада 2012 року про утримання
грошових коштів із пенсії боржника за
виконавчим документом від 12 січня 2009
року у справі № 1-23/2008 року, визнати
протиправною бездіяльність старшого
державного виконавця щодо
непроведення виконавчих дій за
виконавчим провадженням № 4942/6;
зобов'язати державного виконавця
закрити виконавче провадження за
зазначеним виконавчим листом.

Скаргу обґрунтовано тим, що в лютому 2009
року він отримав постанову старшого
державного виконавця Залізничного
відділу державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим №
4942/6 від 19 лютого 2009 року про відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
листом від 12 січня 2009 року, виданого
відповідно до вироку Київського
районного суду м. Сімферополя від 17
грудня 2008 року, про стягнення із нього
грошових коштів.

У виконавчому листі неправильно
зазначено дату народження боржника, а
саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 року замість
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Після отримання ухвали Верховного Суду
України від 21 січня 2010 року,
постановленої у порушеній щодо нього
кримінальній справі, він письмово
повідомив державного виконавця про
помилку у виконавчому документі. Із
того часу його не було повідомлено про
вчинення державним виконавцем
будь-яких дій про виконання вироку щодо
нього.

Пізніше йому стало відомо, що у липні 2011
року старший державний виконавець
Залізничного відділу державної
виконавчої служби Сімферопольського
міського управління юстиції
Автономної Республіки Крим направила
запит до Головного управління
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим про надання відомостей
щодо отримання управлінням
виконавчого листа від 12 січня 2009 року у
справі № 1-23/2008, після чого до 5
листопада 2012 року вона не вчиняла
жодних виконавчих дій.

5 листопада 2012 року старший державний
виконавець Залізничного відділу
державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим
винесла постанову про утримання
грошових коштів із пенсії боржника.

14 листопада 2012 року Головне управління
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим повернуло державному
виконавцю постанову від 5 листопада 2012
року та виконавчі документи про
стягнення грошових коштів із ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та повідомило, що така
особа не є отримувачем пенсії, а
отримувачем пенсії є ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Листом від 26 листопада 2012 року старший
державний виконавець Залізничного
відділу державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим
повідомив Головне управління
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим про те, що боржником за
виконавчим документом необхідно
вважати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з
чим із пенсії останнього почали
стягувати грошові кошти.

Проте зміни до виконавчого документу у
частині дати народження боржника
внесено ухвалою Залізничного
районного суду м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 6
березня 2013 року.

Таким чином, дії старшого державного
виконавця Залізничного відділу
державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим є
незаконними.

Про ухвалу Залізничного районного суду
м. Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 6 березня 2013 року йому стало
відомо 10 червня 2013 року, тому просив
поновити строк на оскарження дій
державного виконавця.

Ухвалою Київського районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 5 серпня 2013 року, залишеною без
змін ухвалою Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 10
жовтня 2013 року, у задоволенні скарги
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати судові рішення у справі,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права,
порушення норм процесуального права,
та направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із
того, що заявником пропущено строк для
звернення до суду із скаргою на дії
державного виконавця, визначений у ст.
385 ЦПК України.

Залишаючи ухвалу суду першої інстанції
без змін, апеляційний суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
визнання дій чи бездіяльності
державного виконавця незаконними.

Із висновками судів погодитись не
можна з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 340 ЦПК України
судові рішення підлягають скасуванню в
касаційному порядку із закриттям
провадження у справі, якщо справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Згідно із ст. 383 ЦПК
України сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Як убачається із
матеріалів справи, ОСОБА_3 оскаржує дії
та бездіяльність державного виконавця
під час виконання вироку Київського
районного суду м. Сімферополя від 17
грудня 2008 року, відповідно до якого із
заявника стягнуто в дохід держави
судові витрати у розмірі 6 380 грн 13 коп.

З огляду на те, що
ОСОБА_3 оскаржує дії державного
виконавця під час виконання вироку, а
не судового рішення, ухваленого
відповідно до ЦПК України, зазначені
судові рішення судів підлягають
скасуванню із закриттям провадження у
справі.

Оскарження рішень, дій
або бездіяльності державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби при
виконанні вироків підлягають розгляду
за правилами адміністративного
судочинства.

Керуючись ст. ст. 336, 340 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу Київського районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 5 серпня 2013 року, ухвалу
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 10 жовтня 2013 року
скасувати, провадження у справі
закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
А.С.
Олійник

Судді:
В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

І.К. Парінова

В.О. Савченко