Справа № 676/5517/14-ц
Номер провадження 2/676/2189/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року

Кам"янець-Подільський міськрайонний
суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Шевцової Л.
М.

при секретарі - Білоус Л.В.

з участю представника
позивача-відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

відповідача - позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - позивача -
ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кам 'янець-Подільський
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання
права власності на 1/4 частину житлового
будинку та за позовом ОСОБА_3 до
Кам'янець-Подільської районної ради,
Кам»янець-Подільської
райдержадміністрації, ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання частково недійсним
рішення виконавчого комітету
Кам'янець-Подільської районної ради
народних депутатів про визнання
недійсним свідоцтва про право
власності колгоспного двору, визнання
права власності на спадкове майно в
порядку спадкування за законом; -

В С Т А Н О В И В :

24.07.2014 року ОСОБА_1 звернулася з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання права власності на 1/4 частину
житлового будинку АДРЕСА_1.

В обгрунтування позову вказує, що
в квітні 1983 року зареєструвала шлюб з
ОСОБА_3, після чого переїхала проживати
до чоловіка в будинок АДРЕСА_1, де вели
спільне господарство. Від шлюбу
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син
ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року донька
ОСОБА_6. В червні 2010 року шлюб розірвали.
Після розірвання шлюбу вона продовжує
проживати в спірному будинку. Під час
розгляду справи про поділ майна
подружжя дізналася, що рішенням
виконавчого комітету
Кам'янець-Подільської районної ради
народних депутатів Хмельницької
області № 4 від 09.01.1990 року, право
власності на спірний будинок визнано
за ОСОБА_3, при цьому соціальна група
будинковолодіння є - колгоспна. Тобто,
спірний будинок на сьогоднішний день
відноситься до колгоспного двору.
Згідно свідоцтва про право приватної
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
виданого 18.01.1990 року ОСОБА_3 є головою
колгоспного двору. До складу сім'ї
останнього, крім нього самого входили:
вона, як дружина ,та двоє дітей.
Відповідно до чинного на той час
законодавства, майно колгоспного двору
належить його членам на праві спільної
сумісної власності. Кожен член
колгоспного двору є учасником спільної
сумісної власності на все майно двору
незалежно від того, чи брав він участь у
його придбанні. Частка непрацездатного
і неповнолітнього члена колгоспного
двору відповідно до чинного
законодавства до 1991 року, визначається
виходячи з рівного права всіх членів
двору на їх спільне майно. Виходячи з
вищенаведеного, вважає, що її частка
складає 1/4 частину спірного будинку.
Про порушення свого права на частку в
майні колгоспного двору їй стало
відомо лише в грудні 2013 року, з моменту
вчинення перешкод ОСОБА_3 в
користуванні спірним будинком.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в
судовому засіданні підтримав позовні
вимоги своєї довірительки і просить
суд визнати за нею право власності на 1/4
частину спірного будинку. В позові
ОСОБА_3 просить відмовити, так як він є
безпідставним.Просить застосувати
строки позовної давності.

ОСОБА_3 не визнав позов ОСОБА_1 і
29.09.2014 року звернувся з позовом до
Кам'янець-Подільської районної ради,
Кам'янець-Подільської
райдержадміністрації, ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання частково недійсним
рішення виконавчого комітету
Кам'янець-Подільської районної ради
народних депутатів про визнання
частково недійсним рішення
виконавчого комітету
Кам'янець-Подільської районної ради
народних депутатів Хмельницької
області № 4 від 09.01.1990 року в частині
реєстрації свідоцтва про право
власності колгоспного двору ОСОБА_3,
визнання недійсним свідоцтва про право
власності на будинковолодіння
колгоспного двору від 18.01.1990 року,
головою якого є ОСОБА_3, про визнання
права власності на 1/2 частину
будинковолодіння в АДРЕСА_1 та про
визнання права на спадкування за
законом на 1/2 частину даного
домоволодіння після смерті ОСОБА_8,яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, вказуючи, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла його бабуся
ОСОБА_8, яка проживала разом з ним в
будинку АДРЕСА_1. Їх двір відносився до
соціальної групи - колгоспний. Бабуся
була головою колгоспного двору. На день
смерті бабусі він не був членом
місцевого колгоспу, не працював в
ньому, тому за його заявою дане
господарство було переведене в робочий
двір, особовий рахунок було переведено
з ОСОБА_8 на нього. Тобто він прийняв
спадщину і вступив в управління
спадковим майном. Статус робочого
двору зберігався за його господарством
до кінця 1989 року. На даний час йому
стало відомо, що з 01.01.1989 року його
господарство без його згоди та заяви
знову було переведено в колгоспний
двір. В подальшому ,на підставі рішення
виконавчого комітету
Кам'янець-Подільської районної ради
народних депутатів було зареєстровано
свідоцтво про право власності
колгоспного двору на будинковолодіння
АДРЕСА_1. Оскільки, на час видачі
вказаного свідоцтва він працював у
місцевому колгоспі ,та будучи юридично
не обізнаним, не розумів що йому видали
правовстановлюючий документ на право
власності на будинок з підстав, що не
відповідали реальним підставам
набуття права власності. На даний час
між ним та колишньою дружиною постало
питання про поділ майна. З чим він не
може погодитись, так як будинок був
побудований до реєстрації їх шлюбу і
переведений в колгоспний двір в 1989
році.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в
судовому засіданні позов ОСОБА_1 не
визнала, підтримала вимоги свого
довірителя ОСОБА_3, просить визнати
недійсним свідоцтво про право
власності колгоспного двору, визнати
за ОСОБА_3 право власності на спадкове
майно після смерті його бабусі ОСОБА_8,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року в порядку
спадкування за законом на 1/2 частину та
право власності на 1/2 частину
будинковолодіння.Просить також
застосувати сплив позовної давності.

В судове засідання не з'явилася
позивач-ОСОБА_1,а відповідачі ОСОБА_5,
ОСОБА_6 подали заяви про визнання
позову та розгляд справи у їх
відсутності.

Не з'явилися представники
Кам'янець-Подільської районної ради та
Кам'янець-Подільської
райдержадміністрації подали заяви про
розгляд справи у їх відсутності.

Суд вважає за можливе справу
розглядати у їх відсутності .

Заслухавши осіб, які беруть участь
в судовому розгляді, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позови
як ОСОБА_1,так і ОСОБА_3 задоволенню не
підлягають.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
проживав з бабусею ОСОБА_8 в
будинковолодінні АДРЕСА_1,так як батьки
його померли в 1974,та в 1975 році. Дане
домоволодіння мало статус колгоспного
двору. Головою колгоспного двору була
його бабуся-ОСОБА_8.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_8 померла.
ОСОБА_3,як останній член колгоспного
двору, став власником майна
колгоспного двору.

Відповідно із записами в
погосподарській книзі за 1974,1975,1976 роки
двір ОСОБА_8- був колгоспним.

У зв»язку із тим,що ОСОБА_3 на 1976
рік,на день смерті бабусі,не працював в
колгоспі,за його заявою, даний двір
було переведено в статус - робочого
двору і переведено особовий рахунок з
НОМЕР_1 на НОМЕР_2,про що є записи в
погосподарській книзі.

Із погосподарських книг за
1977,1978,1979,1980,1981,1982,1983,1984,1985,

1986,1987 роки,встановлено,що двір ОСОБА_3
був робочим.

А з червня 1988 року-став
колгоспним,оскільки ,як пояснив ОСОБА_3
,він став працювати в колгоспі з 1986 року
по 1992 рік.Дружина також на той час
працювала в колгоспі.

Даний факт підтверджується
архівними довідками за №76/01-27/01 від
08.09.2014 року про надання відпусток
членам колгоспу ОСОБА_3 та
ОСОБА_1,починаючи з 1987 року; за №П-32/01-27
від 18.12.2014 року та №87/01-27/01 від 22.12.2014
року про прийняття в члени колгоспу
ОСОБА_1 з 12.01.1988 року,а ОСОБА_3 з 23 липня
1986 року.

28 квітня 1983 року ОСОБА_3
зареєстрував шлюб з ОСОБА_1, після чого
остання поселилася в його будинок,що
стверджується копією паспорта,де
вказано про її реєстрацію в
с.Гаврилівці з 05.07.1983 року.

Від шлюбу мають двоє дітей: сина
-ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку- ОСОБА_6
,ІНФОРМАЦІЯ_2, які народилися в спірному
будинку та зареєстровані в ньому до
цього часу.

Відповідно до свідоцтва про
розірвання шлюбу від 06.07.2010 року,шлюб
між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано.

Рішенням виконавчого комітету
Кам»янець-Подільської районної Ради
народних депутатів Хмельницької
області від 09.01.1990 року № 4 «Про
реєстрацію житлових будинків, які
належать громадянам сіл …, Гаврилівці,
… Кам'янець-Подільського району», на
підставі постанови Ради Міністрів СРСР
від 10.02.1985 року за № 136 «Про порядок
державного обліку житлового фонду»
визнано право власності на
будинковолодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_3,
згідно виписки із

погосподарських книг .

Відповідно до наданого суду
списку власників жилих будинків
Рудської сільської ради народних
депутатів,станом на 10.04.1989 року по селу
Гаврилівці за №114 власником житлового
будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3,соціальна
група двору-колгоспний.

На підставі рішення виконкому
Кам»янець-Подільської Ради народних
депутатів 18 січня 1990 року ОСОБА_3 було
видано свідоцтво про право власності
на домоволодіння АДРЕСА_1, яке належить
колгоспному двору, головою якого є
ОСОБА_3

Станом на січень 1990 року ОСОБА_3
працював в колгоспі,а тому свідоцтво
про право власності було видано йому
правомірно,як голові колгоспного
двору.В цій частині позову ОСОБА_3 слід
відмовити.

Позивач ОСОБА_1 поселилася в
будинковолодіння АДРЕСА_1 до чоловіка
ОСОБА_3.в липні 1983 року, з яким
зареєструвала шлюб 28.04.1983 року.

Станом на 1983 рік соціальна група
двору ,в якому жили подружжя ОСОБА_3,

була робочою.Ніхто із них на цей час в
колгоспі не працював.

Із наданих суду копій
інвентарної справи за 1990 рік та
технічного паспорта,виготовленого в 2010
році, встановлено,що площа
будинковолодіння не змінилася.Ніяких
добудов та реконструкцій в
будинковолодінні сторонами здійснено
не було.Іншого майна також не набуто.

Статтею 120 Цивільного кодексу
УРСР в редакції 1963 року, яка була чинною
до 1991 року, майно колгоспного двору
належить його членам на праві сумісної
власності. (ст. 112 цього Кодексу).
Колгоспний двір може мати у власності
підсобне господарство на присадибній
ділянці землі, що знаходиться у
користуванні, жилий будинок,
продуктивну худобу. Птицю та дрібний
сільськогосподарський реманент.

Колгоспний двір, це -
сімейно-трудове об»єднання осіб, які
ведуть невелике приватне підсобне
господарство в рамках Статуту
колгоспу. Характерними ознаками
колгоспного двору є: його зв'язок з
колгоспом; ведення господарства на
присадибній ділянці.

Майно колгоспного двору
визнається спільною сумісною
власністю усіх членів двору.Розмір
частки члена колгоспного двору
визначається,виходячи із рівності
часток всіх членів двору.Частка
працездатного члена колгоспного двору
в майні двору може бути зменшена,або у
виділі її може бути відмовлено,у
зв»язку із нетривалим перебуванням в
складі двору або незначної участі
своєю працею та коштами в створенні
майна двору.

Встановлено,що після смерті
останнього члена колгоспного двору
ОСОБА_8 в 1976 році ,головою двору став її
онук -ОСОБА_3

На протязі 1976-1988 року двір був
робочим.

ОСОБА_1 не надала суду доказів
набуття іншого майна,окрім будинку,що
належав ще бабі її чоловіка,з моменту
її вселення в спірне домоволодіння і до
розірвання шлюбу в 2010 році.

Факт видачі свідоцтва про право
власності на будинковолодіння по
АДРЕСА_1 -ОСОБА_3,як голові колгоспного
двору,не породжує права на частку в
майні цього двору ОСОБА_1,яка вселилася
в будинковолодіння в 1983 році,тоді коли
двір був робочим.

Із матеріалів цивільної справи
2-127/2011 ,встановлено,що ОСОБА_1
зверталася з позовом до ОСОБА_3 про
поділ спільного майна подружжя

В рішенні суду від 18.05.2011 року не
вказано на те,що майно,яке бажала
розділити ОСОБА_1, є майном колгоспного
двору.Вона просила визнати за нею право
власності на 1/2 частину вартості
транспортних засобів та на будівельні
матеріали,які були придбані спільно із
ОСОБА_3Посилань на те,що у них на праві
власності є ще будинок немає.

А тому в задоволенні її вимог слід
відмовити.

ОСОБА_3 також просить визнати за
ним право особистої приватної
власності на 1/2 частину
будинковолодіння по АДРЕСА_1 у зв»язку
із перетворенням двору в робочий та на
1/2 частину в порядку спадкування після
смерті бабусі ОСОБА_8,яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року,оскільки на момент її
смерті його батька ОСОБА_9 не було ,він
помер в 1974 році.

Відповідно до записів в
погосподарській книзі за 1976 рік,тобто
на день смерті ОСОБА_8, домоволодіння по
АДРЕСА_1 відносилося до суспільної
групи колгоспників.ОСОБА_3 був вписаний
в погосподарський номер ,та проживав на
день смерті бабусі в даному
будинковолодінні.

Із запису в погосподарській
книзі встановлено,що двір переведено
на ОСОБА_3 і суспільна група двору стала
робочою.

Відповідно до ст.563 ЦК
УРСР/ред..1963р/ в разі смерті члена
колгоспного двору спадщина в майні
двору не відкривається.Вона
відкривається лише після смерті
останнього члена колгоспного двору.

ОСОБА_3 після смерті бабусі ОСОБА_8
залишився останнім членом колгоспного
двору,а тому визнавати за ним право на
спадкове майно не потрібно,про що
свідчить і переведений на нього у
зв»язку з цим погосподарський номер.

Згідно свідоцтва про право
власності,виданого виконкомом
Кам»янець-Подільської районної Ради
народних депутатів від 18.01.1990 року
ОСОБА_3-є власником будинковолодіння по
АДРЕСА_1.

Відповідно до витягу із реєстру
прав власності на нерухоме майно від
17.05.2010 року та технічного
паспорта,виданого 29.04.2010року ОСОБА_3
також є власником будинковолодіння по
АДРЕСА_1.

Згідно до ст.15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його
порушення,невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.3 ЦПК України
кожна особа має право в
порядку,встановленому цим
Кодексом,звернутися до суду за
захистом своїх порушених,невизнаних
або оспорюваних прав,свобод чи
інтересів.

Оскільки ОСОБА_3.є власником
будинковолодіння по АДРЕСА_1,то в
задоволенні його позовних вимог щодо
визнання за ним права власності на
вказане будинко- володіння слід
відмовити,так як суд не вбачає порушень
його права власності на вказане майно,а
захисту підлягає лише порушене право.

Щодо заяв про застосування строку
позовної давності,який сплив,про що
заявили сторони судового розгляду,суд
відмовляє в задоволенні таких заяв,
оскільки

суд відмовляє в задоволенні позовних
вимог по суті.

Відповідно до ст.267 ЦК України лише
за наявності поважних причин пропуску
позовної давності суд захищає порушене
право.

Керуючись ст. ст. 213, 215 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання права власності на
1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 -
відмовити.

В позові ОСОБА_3 до
Кам'янець-Подільської районної
ради,Кам»янець-Подільської районної
державної адміністрації, ОСОБА_1,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання частково
недійсним рішення виконавчого
комітету Кам'янець-Подільської
районної ради народних депутатів
Хмельницької області № 4 від 09.01.1990 року
в частині реєстрації свідоцтва про
право власності колгоспного двору
ОСОБА_3, визнання недійсним свідоцтва
про право власності на
будинковолодіння колгоспного двору
від 18.01.1990 року, головою якого є ОСОБА_3,
про визнання права власності на 1/2
частину будинковолодіння в АДРЕСА_1 та
про визнання права на спадкування за
законом на 1/2 частину даного
домоволодіння після смерті ОСОБА_8,яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення до апеляційного суду
Хмельницької області через
Кам'янець-Подільський міськрайонний
суд.

Суддя Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Шевцова Л.М