АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1301/2014
Головуючий в І інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року травня місяця 26 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Вербицької
Л.І.Суддів:Радченка С.В. Слюсаренко
О.В.при секретарі:Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на заочне рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 20 червня
2013 року в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» до ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк «Приват
Банк» (далі - Банк) звернулося до суду з
вищезазначеним позовом. В
обґрунтування своїх вимог Банк
зазначав, що 04 січня 2008 року між ним та
ОСОБА_5 укладено кредитний договір №
HEXRFO00120941 про надання останній коштів у
розмірі 6 790,10 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом в розмірі 12%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Оскільки ОСОБА_5
неналежним чином виконувала
зобов'язання по поверненню кредитних
коштів, у зв'язку з чим станом на 14
березня 2013 року виникла заборгованість
у загальному розмірі 25 227,45 грн., яка
складається: 5 885,23 грн. - заборгованість
за кредитом; 7,57 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом;
17 657,15 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором, а
також штрафи відповідно до пункту 5.3
Умов та правил надання банківських
послуг у розмірі 500,00 грн. (фіксована
частина) та 1 177,50 грн.(процентна
складова), Банк просив суд стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість по кредитному договору
в зазначеному розмірі та судові
витрати.

Заочним рішенням Суворовського
районного суду м. Херсона від 20 червня
2013 року позовні вимоги Банку
задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_5
на користь Банку заборгованість за
кредитним договором № HEXRFO00120941 від 04
січня 2008 року у сумі 25 227,45 грн. та
судовий збір у розмірі 252,27 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість оскаржуваного
рішення, а також на неправильне
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити Банку в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Письмових заперечень на скаргу до
апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що 01 січня 2008 року
між Закритим акціонерним товариством
комерційний банк «Приват Банк»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Приват Банк» та ОСОБА_5 укладено
кредитний договір № HEXRFO00120941 про
надання останній коштів у розмірі 6 790,10
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 12% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом, з кінцевим терміном
повернення до 04 липня 2010 року.
Натомість позичальник зобов'язався
повернути кредит, сплатити відсотки та
інші платежі у строки та на умовах,
передбачених кредитною угодою (а. с.
4,5-8).

Внаслідок неналежного виконання
ОСОБА_5 своїх зобов'язань по
своєчасному і повному погашенню коштів
за кредитним договором № HEXRFO00120941 від 01
січня 2008 року виникла заборгованість,
загальний розмір якої станом на 14
березня 2013 року становить 25 227,45 грн., з
яких: 5 885,23 грн. - заборгованість за
кредитом; 7,57 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом; 17
657,15 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором; 500,00
грн. - штраф (фіксована частина) та 1 177,50
грн. - штраф (процентна складова) (а.с.3).

Кредитний договір, укладений між
Банком та ОСОБА_5, складається з заяви
позичальника, Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам („Розстрочка")
(Стандарт), Тарифів Банку, що
підтверджується змістом заяви
позичальника, яка підписана
відповідачем. У заяві позичальника
зазначено, що відповідач своїм
підписом засвідчив у заяві на
отримання кредиту, що ознайомився та
згоден з Умовами надання споживчого
кредиту фізичним особам („Розстрочка")
(Стандарт), які були надані йому у
письмовій формі; своїм підписом
відповідач підтвердив факт отримання
інформації про умови кредитування
банку.

До позовної заяви Банк надав Умови
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») ( Стандарт) (далі -
Умови) (а.с.5-8). Відповідно до п. 5.5.
зазначених Умов терміни позовної
давності по вимогах про стягнення
кредиту, відсотків за користування
кредитом, винагороди, неустойки - пені,
штрафів за даним договором
встановлюється сторонами тривалістю 5
років, але дані умови не містять
підпису відповідачки і доказів того, що
саме вказані умови розуміла
відповідачка, підписуючи заяву
позичальника та що на час укладення
кредитної угоди діяли саме ці умови,
матеріали справи не містять.

Крім того, під час розгляду справи
апеляційним судом, Банком на
підтвердження того, що на час укладання
кредитного договору діяли саме такі
Умови та саме такого змісту у
відповідності до додатку №5 до наказу
№391 від 21 березня 2006 року, надано копію
Умов та зазначений наказ (а.с.45-51, 52-54).
Проте на наданих Банком Умовах також
відсутній підпис відповідачки.
Доказів, що вказані Умови і є тими
Умовами, які розумілися у заяві
позичальника, Банком суду не надано.

З доданого до позовної заяви
розрахунку Банку вбачається, що
відповідачем останній платіж за
договором здійснено 20 травня 2008 року.
Зазначений факт сторонами не
оспорюється.

Як вбачається з матеріалів справи Банк
звернувся до суду з позовом про
стягнення кредитної заборгованості 05
квітня 2013 року (майже через чотири роки
та одинадцять місяців з часу
останнього платежу) (а.с.2).

Відповідно до ст.261 ЦК України початок
перебігу позовної давності співпадає з
моментом виникнення у зацікавленої
сторони права на позов. Перебіг
позовної давності за вимогами
кредитора, які випливають з порушення
боржником умов договору (графіка
погашення кредиту) про погашення боргу
частинами (щомісячними платежами),
починається стосовно кожної окремої
частини від дня, коли відбулося це
порушення. Позовна давність у таких
випадках обчислюється окремо по
кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків
сплати чергових платежів, передбачених
договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК
України, кредитор протягом усього часу
до встановленого договором строку
закінчення виконання останнього
зобов'язання вправі заявити в судовому
порядку вимоги про дострокове
повернення тієї частини позики, що
підлягає сплаті. Несплачені до моменту
звернення кредитора до суду платежі
підлягають стягненню у межах позовної
давності по кожному із платежів.

Як зазначалося останній платіж
відповідачем здійснено 20 травня 2008
року.

Слід зазначити, що суд першої інстанції
вирішив спір у відсутність
відповідачки і ухвалив заочне рішення.
В апеляційній скарзі відповідачка
просить застосувати строк позовної
давності оскільки, була позбавлена
цього права на стадії судового
розгляду у суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про застосування строків
позовної давності на стадії
апеляційного розгляду, що відповідає
завданням цивільного судочинства щодо
справедливого, неупередженого
розгляду та вирішенню справи з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, а також відповідає
визначеним цивільно-процесуальним
законом принципам.

Враховуючи, що матеріали справи не
містять доказів щодо існування між
сторонами належно укладеного договору
про збільшення позовної давності, як це
вимагає ст.259 ЦК України, до спірних
правовідносин, відповідно до ст.257 ЦК
України, застосовується загальний
строк позовної давності у три роки.

Оскільки Банк звернувся до суду з
позовом через чотири роки та
одинадцять місяців з часу здійснення
відповідачем останнього платежу,
колегія суддів приходить до висновку
про сплив строку позовної давності
щодо сплати кредиту та процентів за
його користування.

Крім того, Банком заявлено вимоги щодо
стягнення штрафів передбачених
Умовами фіксованої частини та
процентної складової, а також пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань.
Статтею 226 ЦК України передбачено, що зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
сплила і до додаткових вимог (ч.2 ст. 258
ЦК України - позовна давність в один
рік). Таким чином, включення штрафу та
пені до основної вимоги поза межами
строку позовної давності не
ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Сплив позовної давності про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч.4 ст. 267 ЦК України).

Будь-яких підстав поважності причин
пропуску позивачем строку позовної
давності для звернення до суду з
встановлених обставин справи не
вбачається.

Також слід зазначити, що позивачем на
протязі тривалого часу не приймалися
заходи до з'ясування причин
невиконання відповідачем умов
кредитного договору, до врегулювання
спору у позасудовому, а також в
судовому порядку. При цьому до часу
звернення до суду нараховувалися
грошові санкції у зв'язку з чим
загальна сума заборгованості більш ніж
втричі перевищує отриману за договором
суму.

На підставі наведеного, колегія суддів
приходить до висновку про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухвалення по справі нового рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог у
зв'язку із пропуском строку позовної
давності під час звернення до суду з
вимогами про стягнення заборгованості,
встановленого ст.257 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 226, 256-259, 267 ЦК України,
ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Заочне рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 20 червня
2013 року скасувати, ухвалити нове
рішення.

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приват Банк» до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором відмовити за
пропуском строку позовної давності.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу може бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: