У х в а л а

іменем україни

28 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О., суддів:
Коротуна В.М.,Штелик
С.П.,розглянувши в попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до відділу державної виконавчої
служби Павлоградського міськрайонного
управління юстиції, Державної
казначейської служби України,
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Дніпропетровській області, треті
особи: Кравченко Євгеній Миколайович,
ОСОБА_6, про відшкодування шкоди,
завданої злочином, за касаційною
скаргою Головного управління
Державної казначейської служби
України у Дніпропетровській області на
рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 вересня 2013 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 грудня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_4 звернулась до
суду із зазначеним позовом до відділу
державної виконавчої служби
Павлоградського міськрайонного
управління юстиції (далі - ВДВС
Павлоградського МУЮ), Державної
казначейської служби України,
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Дніпропетровській області (далі - ГУ
ДКСУ у Дніпропетровській області),
мотивуючи його тим, що 13 вересня 2005 року
вона придбала з прилюдних торгів
житловий будинок АДРЕСА_1, а також
земельну ділянку загальною площею 0,05
га на якій розміщено вищезазначений
житловий будинок. На підставі судових
рішень, які набрали законної сили,
прилюдні торги із реалізації житлового
будинку та земельної ділянки було
визнано недійсними, оскільки нерухоме
майно було передано на реалізацію
незаконно, державного виконавця ВДВС
Павлоградського МУЮ Кравченка Є.М.
засуджено за вчинення злочинів,
передбачених частиною 3 статті 365 та
частиною 1 статті 366 Кримінального
кодексу України. На підставі судових
рішень про визнання прилюдних торгів
недійсними житловий будинок та
земельна ділянка були повернуті
ОСОБА_6, проте грошові кошти в розмірі 142
750 грн, передані на придбання
нерухомого майна, позивачці повернуті
не були. Також позивачка зазначала, що
незаконними діями відповідачів їй
завдано моральної шкоди.

Посилаючись на зазначені обставини,
позивачка просила суд стягнути з
Державної казначейської служби
України на її користь 142 750 грн на
відшкодування матеріальної шкоди та 142
750 грн на відшкодування моральної
шкоди.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 вересня 2013 року позов
ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської
служби України на користь ОСОБА_4 142 750
грн на відшкодування матеріальної
шкоди та 10 000 грн на
відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 4 листопада 2013 року
виправлено описки в рішенні
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від
18 вересня 2013 року. Зазначено у
резолютивній частині рішення
правильне найменування відповідача -
Головне управління Державної
казначейської служби України у
Дніпропетровській області. В абзацах
другому та третьому резолютивну
частину рішення доповнено словами
«Стягнути з Державної казначейської
служби України за рахунок коштів
державного бюджету».

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 грудня
2013 року рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 вересня 2013 року залишено
без змін.

У касаційній скарзі ГУ ДКСУ у
Дніпропетровській області просить суд
касаційної інстанції скасувати
оскаржувані судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_4 відмовити, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суди дійшли обґрунтованого висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_4
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1173 ЦК України
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні ними
своїх повноважень, відшкодовується
державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування
незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній
особі незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю посадової або службової
особи органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування при
здійсненні нею своїх повноважень,
відшкодовується державою, Автономною
Республікою Крим або органом місцевого
самоврядування незалежно від вини цієї
особи (стаття 1174 ЦК України)

Частиною 1 статті 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Задовольняючі позовні вимоги ОСОБА_4,
суди обґрунтовано виходили із того, що
внаслідок незаконних дій посадової
особи органу державної влади позивачці
завдано шкоди, яка підлягає
відшкодуванню відповідно до вимог
цивільного законодавства, Закону
України «Про виконавче провадження».

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судами правильно
встановлено та належно перевірено
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, судові
рішення ухвалено із додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для їх зміни чи
скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Головного управління
Державної казначейської служби
України у Дніпропетровській області
відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 вересня 2013 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від
23 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді: В.М.
Коротун С.П. Штелик