КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/5875/14-ц
Провадження № 2/552/2124/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2014 року Київський районний суд
м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Перепелиці
Т.О.

За участю адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Полтаві цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
стягнення коштів, збережених без
достатньої правової підстави, -

В С Т А Н О В И В :

15 вересня 2014 року позивач ОСОБА_2
звернулась в суд з позовом до
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про стягнення коштів,
збережених без достатньої правової
підстави, мотивуючи свій позов тим, що
16.03.2010 року між нею, ОСОБА_2, з однієї
сторони, та, ОСОБА_3, що діяв від свого
імені та від імені ОСОБА_4; ОСОБА_7, що
діяв від імені ОСОБА_5, ОСОБА_6, з іншої
сторони, укладено Попередній договір,
який посвідчений приватним нотаріусом
Полтавського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 Предметом вказаного
Попереднього договору було те, що вона,
з однієї сторони, та, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_9, з іншої сторони,
зобов»язувались укласти до 30.03.2010 року
договір купівлі-продажу нерухомого
майна - 9/20 частини житлового будинку з
відповідною частиною господарських
будівель та споруд, які розташовані в
АДРЕСА_1, у встановленій законом формі
та на умовах, визначених цим договором.
Ціна була визначена сторонами у
розмірі суми у гривнях, що на час
укладання основного договору буде
еквівалентна 14 000 доларів США. Кошти в
сумі 14 000 доларів США були передані нею,
але до 30.03.2010 року договір
купівлі-продажу відповідно до умов
Попереднього договору від 16.03.2010 року
укладений так і не був через ухилення
ОСОБА_3 та ОСОБА_7, як представників за
довіреністю. Вказану частину житлового
будинку з відповідною частиною
господарських будівель та споруд, які
розташовані в АДРЕСА_1, вона мала намір
придбати для проживання своєї сестри.
Згодом їй стало відомо, що у
відповідачів була відсутня частина
документів, які були необхідні для
укладання договору купівлі-продажу, а
для виготовлення дублікатів потрібний
значний час та кошти. В зв»язку з цим
24.04.2010 року між нею, ОСОБА_2, з однієї
сторони, та, ОСОБА_7, що діяв від імені
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, з іншої сторони,
повторно було укладено Попередній
договір, який посвідчений приватним
нотаріусом Полтавського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 Предметом
вказаного Попереднього договору було
те, що вона, з однієї сторони, та ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_9, з іншої сторони,
зобов»язувались укласти до 31.12.2010 року
договір купівлі-продажу нерухомого
майна - 9/20 частини житлового будинку з
відповідною частиною господарських
будівель та споруд, які розташовані в
АДРЕСА_1, у встановленій законом формі
та на умовах, визначених цим договором.
Ціна була визначена сторонами у
розмірі суми у гривнях, що на час
укладання основного договору буде
еквівалентна 14 000 доларів США. Через
ухилення та односторонню відмову від
укладання договору купівлі-продажу
нерухомого майна ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_9 9/20 частини житлового
будинку з відповідною частиною
господарських будівель та споруд, які
розташовані у АДРЕСА_1, в жовтні 2010 року
вона звернулася до Київського
районного суду м.Полтави з позовом про
визнання договору купівлі-продажу
частини житлового будинку дійсним,
визнання права власності на частину
житлового будинку. Але у задоволенні її
вимог до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_9
рішенням Київського районного суду
м.Полтави від 30.11.2010 року було
відмовлено, оскільки на час розгляду
справи, строк до якого сторони
зобов»язувались укласти договір
купівлі-продажу нерухомого майна,
встановлений попереднім договором за
спільною згодою сторін, не сплинув.
Вказаним рішенням було встановлено і
вказана обставина визнається
сторонами, що згідно Попереднього
договору від 16.03.2010 року відповідачі
звільнили частину житлового будинку та
передали їй ключі від нього, а вона в
свою чергу передала їм грошові кошти у
розмірі 14 000 доларів США. З березня 2010
року вона, передавши гроші та отримавши
ключі, вселила свою сестру до вказаної
частини зазначеного вище будинку, яка
проживає там і до сьогодні. На момент
передачі ключів відповідачі забрали
всі свої речі та знялися з
реєстраційного обліку. Договір
купівлі-продажу на підставі вище
вказаних Попередніх договорів
укладений так і не був. До середини літа
2014 року відповідачі запевняли її, що
отримають всі необхідні документи для
укладення договору купівлі-продажу
вказаної частини домоволодіння, ніяких
претензій стосовно проживання її
сестри у вказаному будинку не виникало.
Але відповідачі, починаючи з липня 2014
року і до сьогодні, систематично в
усній формі звертаються до неї та її
сестри з вимогою про звільнення
займаних сестрою 9/20 частини житлового
будинку з відповідною частиною
господарських будівель та споруд, які
розташовані в АДРЕСА_1. В той же час
відповідачі відмовляються повернути
вказану суму грошей. Просила суд
стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2
безпідставно отримані кошти в сумі 14 000
доларів США, що за курсом НБУ на день
ухвалення рішення та понесені витрати:
оплата юридичних послуг у сумі 6 000 грн.,
оплата судового збору в розмірі 1 813 грн.
25 коп.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_2, адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримали. Просили суд позов
задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_9 в судове засідання не з»явились,
не повідомивши суд про причини своєї
неявки.

Відповідач ОСОБА_5 з позовом не
згодна, оскільки гроші в сумі 14 000
доларів США за 9/20 частини житлового
будинку з відповідною частиною
господарських будівель та споруд за
адресою: АДРЕСА_1 вона не отримувала. В
зв»язку з чим просила ОСОБА_2 та її
сестру звільнити належний їй будинок
та господарські споруди.

Ухвалою Київського районного
суду м.Полтави від 11.12.2014 року до участі
у справі в якості співвідповідача
залучено ОСОБА_7.

Співвідповідач ОСОБА_7 в судове
засідання не з»явився, не повідомивши
суд про причини своєї неявки.

Суд вважає можливим слухати
справу у відсутності відповідачів
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_2,
думку адвоката ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_5, допитавши свідків ОСОБА_2,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, які підтвердили факт
передачі ОСОБА_2 грошей в сумі 14 000
доларів США ОСОБА_3, ОСОБА_7, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що 16 березня 2010
року між ОСОБА_2, з однієї сторони, та
ОСОБА_3, що діяв від свого імені та від
імені ОСОБА_4; ОСОБА_7, що діяв від імені
ОСОБА_5, ОСОБА_6, з іншої сторони, було
укладено Попередній договір, який
посвідчений приватним нотаріусом
Полтавського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 (а.с.13). Предметом даного
Попереднього договору було те, що
ОСОБА_2, з однієї сторони, та ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, з іншої сторони,
зобов»язувались у майбутньому, в строк
до 30 березня 2010 року, укласти договір
купівлі-продажу нерухомого майна - 9/20
частини житлового будинку з
відповідною частиною господарських
будівель та споруд, які розташовані в
АДРЕСА_1, у встановленій законом формі
та на умовах, визначених цим договором.
Ціна була визначена сторонами у
розмірі суми у гривнях, що на час
укладання основного договору буде
еквівалентна 14 000 доларів США.

В зв»язку з тим, що в строк до
30.03.2010 року сторони не уклали договір
купівлі-продажу частини будинку з
відповідною частиною господарських
будівель та споруд, які розташовані в
АДРЕСА_1, через відсутність необхідних
документів 24 квітня 2010 року між ними
повторно був укладений Попередній
договір (а.с.14), посвідчений
нотаріально. За умовами зазначеного
договору ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_5
та ОСОБА_2 зобов»язались укласти в
майбутньому в строк до 31.12.2010 року
договір купівлі-продажу нерухомого
майна, яке складається з 9/20 частини
житлового будинку з відповідною
частиною господарських будівель та
споруд, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, у встановленій законом формі
та на умовах визначених даним
договором.

Рішенням Київського районного
суду м.Полтави від 30.11.2010 року (а.с.15-16)
встановлено і вказана обставина
визнається сторонами, що згідно
вказаного вище договору відповідачі
звільнили частину зазначеного вище
будинку та передали ключі від нього
позивачу, а остання в свою чергу
передала їм грошові кошти.

Відповідно до частини 3 статті 61
ЦПК України обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Згідно з частиною 1 статті 1212 ЦК
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов»язана повернути
потерпілому це майно. Особа
зобов»язана повернути майно і тоді,
коли підстава, на якій воно було набуте,
згодом відпала.

Частиною 2 статті 1213 ЦК України
встановлено, що у разі неможливості
повернути в натурі потерпілому
безпідставно набуте майно
відшкодовується його вартість, яка
визначається на момент розгляду судом
справи про повернення майна.

Враховуючи зібрані по справі
докази, встановлені рішенням
Київського районного суду м.Полтави
від 30.11.2010 року обставини, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2
підлягають задоволенню.

Судом не приймаються до уваги та
оцінюються критично пояснення
відповідача ОСОБА_5, що гроші в сумі 14 000
доларів США за 9/20 частин житлового
будинку з відповідною частиною
господарських будівель та споруд, які
розташовані в АДРЕСА_1, вона не
отримувала, оскільки дані пояснення
суперечать поясненням, які надавались
відповідачами ОСОБА_5, ОСОБА_9 в
судовому засіданні 30 листопада 2010 року
і які встановлені в рішенні Київського
районного суду м.Полтави від 30.11.2010
року, яке набрало законної сили та є
чинним на час розгляду даної справи.

Не приймаються до уваги та
оцінюються критично доводи
відповідача ОСОБА_5, що кошти за
вищевказаним договором
купівлі-продажу отримав її та доньки
представник за довіреністю ОСОБА_7 та
їм не повернув, оскільки, по-перше,
згідно довіреності від 15.03.2010 року
(а.с.18) ОСОБА_6 та згідно довіреності від
15.03.2010 року (а.с.19) ОСОБА_5 надали
повноваження ОСОБА_7 щодо оформлення
права власності на частину жилого
будинку з відповідною частиною
господарських будівель та споруд,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та
відповідною реєстрацією в КП «Бюро
технічної інвентаризації
«Інвентаризатор», приватизації
частини земельної ділянки на ім»я
ОСОБА_12, ОСОБА_5 за цією ж адресою у
будь-якому розмірі, що буде визначено
діючим законодавством з правом
підготовки, надання та отримання
необхідної технічної та правової
документації та державного акту про
право власності на землю та його
реєстрації; сплати заборгованостей за
надання всіх комунальних послуг;
підготовки необхідних документів для
відчуження вказаного майна; продажу за
ціну та особі за його розсудом або
дарування ОСОБА_2 вказаної вище частини
жилого будинку з відповідною частиною
господарських будівель та споруд та
частини земельної ділянки за вказаною
вище адресою. Для виконання вказаних
повноважень ОСОБА_9, ОСОБА_5
уповноважили ОСОБА_7 надавати від їх
імені будь-які заяви, одержувати
довідки (в тому числі про кадастровий
номер земельної ділянки, витяг про
реєстрацію та витяг з реєстру прав
власності на нерухоме майно та інше),
дублікати документів у випадку їх
втрати, висновки, проекти та всі без
винятку інші документи, розписуватися
за них, підписувати за них відповідні
цивільно-правові договори (в тому числі
договір купівлі-продажу або договір
дарування), здійснювати всі належні
платежі, одержати кошти за вказане
майно, а також виконати всі інші дії,
пов»язані з даною довіреністю та
управлінням будинку. По-друге,
відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК
України кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Але в судовому засіданні
відповідач ОСОБА_5 не надала суду
належних та допустимих доказів в
розумінні статей 58, 59 ЦПК України, що
гроші в сумі 14 000 доларів США ОСОБА_7
забрав собі.

Оцінюються судом критично
пояснення відповідача ОСОБА_5, що
пояснення, надані нею в судовому
засіданні 30 листопада 2010 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору
купівлі-продажу частини житлового
будинку дійсним, визнання права
власності на частину житлового
будинку, в частині визнання нею
позовних вимог щодо укладення між ними
та ОСОБА_2 договорів про намір укласти
договір купівлі-продажу частини
будинку в АДРЕСА_1, а також отримання
від позивача грошей за вказаний
будинок та прохання суд задовольнити
вказаний позов, надані нею під погрозою
ОСОБА_7 застосування до неї фізичної
сили. Дані пояснення розцінюються
судом, як засіб ухилення ОСОБА_5 від
взятих на себе зобов»язань.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.1212, 1213 ЦК України,
ст.ст.4-14, 58, 59, 60, ч.3 ст.61, 209, 213-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І
Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_2 безпідставно отримані кошти в
сумі 14 000 доларів США, що за курсом НБУ
на день ухвалення рішення складає 220 757
грн. 60 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_2 6 000 грн. витрати на правову
допомогу та 1 813 грн. 25 коп., сплаченого
судового збору, а всього 7 813 грн. 25 коп.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10 днів з моменту проголошення
до апеляційного суду Полтавської
області.

Головуючий

Т.В.Турченко