САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/1387/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2014 року Самарський районній суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Восьма Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2, третя особа: Восьма державна нотаріальна контора про визначення додаткового для прийняття спадщини.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 03.06.2013 року помер її батько ОСОБА_3, спадкоємцями першої черги після його смерті є позивач, відповідач та ОСОБА_4 дружина померлого. 24.02.2015 року позивач звернулась до Восьмої Дніпропетровської нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщин, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва з тих підстав, що вона пропустила строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Позивачем було пропущено строк з тих підстав, що вона у вересні 2013 року після смерті батька особисто прийшла до державного нотаріуса та їй розяснили, що заяву подавати не потрібно, оскільки вона фактично успадкувала належну батькові частку після його смерті. Мати позивача - ОСОБА_4 померла. Позивач просила суд ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини строком у 1 місяць після смерті ОСОБА_3 померлого 03.06.2013 року.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та пояснили, що після смерті батька позивач зверталась до нотаріальної контори, разом з нею була її тітка ОСОБА_5, що може підтвердити цей факт. Нотаріус ОСОБА_6 тоді розяснила, що заяву писати не треба, коли не стане її матері тоді заповіт набере сили, обґрунтовуючи це тим, що коли не стану мами, майно перейде до них у рівних частках. На момент смерті батька вони мешкали окремо, а перед смертю матері вона її доглядала.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та пояснила, що вона після смерті батька ходила до нотаріальної контори в серпні 2013 року і написала заяву, їй відмовлено не було.

Третя особа - державний нотаріус ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що не памятає чи приходила позивачка до неї в вересні 2013 року. Зазвичай, усім особам, що вертаються до неї з питань отримання спадщини, вона розяснює положення статті 1268 ЦК України щодо способів прийняття спадщини та ніколи не відмовляє у прийнятті заяви про прийняття спадщини.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців.

Згідно ст.ст. 1268, 1269 ЦК України прийняття спадщини здійснюється шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у шестимісячний термін, а також у випадку постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строку встановлений для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строку, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що 03.06.2013 року помер ОСОБА_3 - батько позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7).

Факт наявності родинних стосунків між позивачем та померлим підтверджується свідоцтвом про народження позивача що міститься в матеріалах справи серії ІІ-КН №656144 (а.с. 6).

Відповідно до положень ст.ст. 1258, 1261 ЦК України позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги.

23.06.2014 року померла ОСОБА_4 мати позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 07.07.2014 року серії І-КИ № 571086 (а.с. 16).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є тіткою позивача та їй відомо, що коли померла її сестра вона прийшла до позивача та сказала, щоб вони разом пішли і написали заяву до нотаріуса. Коли вони прийшли, вона на лавці чекала її 20 хвилин біля кабінету ОСОБА_6 Коли позивач вийшла то пояснила, що заяву писати не треба, що все переходить у спадщину автоматично.

Відповідач у встановлений законом строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 та отримала свідоцтво про право на спадщину.

Позивач звернулася із завою про прийняття спадщини лише 24.02.2015 року, тобто з порушенням встановленого законом шестимісячного строку, у звязку з чим постановою нотаріуса від 24.02.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини (а.с. 35-36).

Посилання позивача та те, що вона своєчасно не звернулася із заявою про прийняття спадщини через те, що нотаріус невірно розяснила їй законодавство, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки позивачем не надано суду жодного належного доказу на підтвердження вказаних посилань.

Показання свідка ОСОБА_5 підтверджує лише факт звернення позивача до нотаріуса у вересні 2013 року, однак при розмові позивача з нотаріусом вона присутня не була.

Юридична не обізнаність позивача також не може бути розцінена судом, як поважна причина пропуску строку на прийняття спадщини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що строк на прийняття спадщини пропущений позивачем з неповажної причини, у звязку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1268-1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-64, 209, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О.П.Румянцев