Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року Подільський
районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О. ,

при секретарі - Білак В. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
позовною заявою, яку підписала і
дружина ОСОБА_2, про розірвання шлюбу
на підставі ст. 109 СК України.

Посилаються на ті обставини, що з 08.07.2006
р. перебувають в шлюбі, оформленому
реєстрацією Центральним відділом
реєстрації шлюбів м. Києва з державним
Центром розвитку сім'ї, запис акту №1273,
мають спільну малолітню доньку,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проте з кінця 2008 р.
подружні відносини фактично припинили.

Сім»я розпалась по причині різних
поглядів на життя, виховання дитини і
ведення домашнього господарства,
втратили почуття любові один до одного.

Тривалий час шлюбно-сімейні відносини
не підтримують, спільне домашнє
господарство не ведуть, проживають
порізно, пов»язані лише дружнім
спілкуванням у зв»язку з наявністю
спільної дитини.

Вважають, що подальше спільне
проживання та збереження шлюбу
неможливе, оскільки то суперечитиме їх
інтересам і інтересам малолітньої
доньки, що має істотне значення, тобто
на обставини, передбачені ст. 112 СК
України.

Спору про поділ майна не мають, досягли
домовленості про порядок утримання та
проживання доньки, яка після
розлучення та до досягнення повноліття
постійно проживатиме з матір»ю.

Спільно будуть виховувати і отримувати
дитину, мати турбуватиметься про стан
здоров»я доньки і достатній рівень її
освіти, батько надаватиме кошти,
безперешкодно буде спілкуватися з
дитиною по вихідним дням за
попередньою домовленістю з матір»ю.

Проте, належно оформленого письмового
договору між ними про участь у
вихованні, утриманні та забезпеченні
дитини не надали, просять шлюб
розірвати.

Сторони у судове засідання не
з'явилися, подали заяви про розгляд
справи за їх відсутності, позивач
позовні вимоги про розірвання шлюбу
підтримує в повному обсязі,
відповідачкам визнала, просять
ухвалити відповідне рішення.

Суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності сторін, на
підставі наявних даних і доказів, у
порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити
рішення про розірвання шлюбу
відповідно до ст. 112 СК України,
ураховуючи, що спірні питання, які
виникатимуть між ними щодо виховання,
утримання та забезпеченні дитини
чи/або поділу спільного сумісного
майна, можуть бути вирішені окремо у
судовому порядку.

Відповідно до ст. 112 СК України суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Суд установив, що з 08.07.2006 р. сторони
перебувають в шлюбі, оформленому
реєстрацією Центральним відділом
реєстрації шлюбів м. Києва з державним
Центром розвитку сім'ї, запис акту №1273,
мають спільну малолітню доньку,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сім'я сторін розпалась остаточно з вини
обох із подружжя, по причині різних
характерів і поглядів на життя, права і
обов»язки подружжя, виховання дитини і
ведення домашнього господарства, що
призвело до втрати почуттів любові
один до одного і припинення шлюбу.

З кінця 2008 р. сторони шлюбно-сімейні
відносини не підтримують, спільне
домашнє господарство не ведуть,
проживають порізно, тривалий час шлюб
існує лише формально.

На момент подачі заяви про розірвання
шлюбу сторони за усною домовленістю
погодили питання щодо поділу
спільного сумісного майна, утримання,
виховання та забезпечення дитини, яка
після розлучення проживатиме з
матір»ю, але належно оформленого
письмового договору не надали, що не
перешкоджатиме вирішенню спорів, у
разі їх виникнення, в установленому
законом порядку.

Суд дійшов висновку за фактичними
обставинами справи, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу не можливе, оскільки не
відповідає внутрішній волі обох
подружжя, суперечить їх інтересам і
інтересам малолітньої доньки, що має
істотне значення.

Відтак, позовні вимоги про розірвання
шлюбу обґрунтовані, правомірні і
підлягають задоволенню.

На пiдставi наведеного, ст. ст. 110, 112, 114,
115 СК України, керуючись ст.ст.10, 11, 57-61,
64, 88,174, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між громадянами, ОСОБА_1
та ОСОБА_2, оформлений реєстрацією
08.07.2006 р. Центральним відділом
реєстрації шлюбів м. Києва з державним
Центром розвитку сім'ї, запис акту №1273.

Шлюб вважати розірваним з моменту
набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд міста в
установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду після набрання законної
сили надіслати до відділу реєстрації
актів цивільного стану Подільського
районного управління юстиції у м. Києві
для внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставлення відмітки в
актовому записі про шлюб, відповідно до
вимог ч.2 ст.115 СК України.

Суддя Л. О. Трегубенко