У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
м. КиївСуддя Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ситнік О.М.,
розглянувши касаційну скаргу

ОСОБА_2 на рішення Дзержинського
міського суду Донецької області від 04
березня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 09 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах
дітей Дзержинської міської ради
Донецької області, про позбавлення
батьківських прав,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом, у якому зазначала, що
з 28 березня 2009 року по 17 лютого 2011 року
вона та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, у
якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4
Відповідач з моменту припинення
фактичних відносин у 2010 році
дитину не відвідує, її розвитком та
станом здоров'я не цікавиться,
матеріальної допомоги не надає, має
заборгованість зі сплати аліментів,
зловживає алкогольними напоями, має
неодноразові приводи до міліції, у
зв'язку з чим просила позбавити
відповідача батьківських прав.

Рішенням Дзержинського міського суду
Донецької області від 04
березня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 09 квітня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Суди обґрунтовано відмовили у
задоволенні позову про позбавлення
ОСОБА_3 батьківських прав відповідно до
вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України з
урахуванням роз'яснень, наведених у п.
п. 15, 16 постанови пленуму Верховного
Суду України від 30 березня 2007 року № 3
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»,
оскільки належних доказів на
підтвердження ухилення відповідача
від виконання своїх батьківських
обов'язав не надано; позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом
впливу на батьків.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків судів вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа -
Служба у справах дітей Дзержинської
міської ради Донецької області, про
позбавлення батьківських прав.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік