Справа № 202/4743/14-ц
Провадження № 2/202/4052/2014
03 листопада 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді
при секретарі Котула
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу,
Позивач у квітні 2014 року звернувся до
суду з позовом до відповідачки про
стягнення суми боргу за договором
позики, посилалась на те, що 16 березня
2014 року уклав з відповідачкою договір
позики, згідно з яким передав їй 1124 грн.
до 16 квітня 2014 року. Відповідачка
позику не повернула. Просив стягнути з
відповідачки на його користь
заборгованість по сумі позики у
розмірі 1124 грн., понесені судові
витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.
Позивач подав до суду заяву про розгляд
справи без його участі та згоду на
заочний розгляд справи.
Відповідачка у судове засідання не
з'явилася, про час і місце судового
засідання повідомлялася належним
чином. Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено
наступні факти та обставини.

16 березня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було укладено договір позики, згідно з
яким ОСОБА_1. передав, а ОСОБА_2 прийняла
1124 грн., що підтверджується розпискою
та договором позики, підписаним
сторонами. Зазначену суму відповідачка
зобов'язувалася повернути до 16 квітня
2014 року. Відповідачка свої зобов'язання
не виконала.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов`язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України
на підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідачка свої зобов'язання не
виконала, тому сума боргу у розмірі 1124
грн. підлягає стягненню на користь
позивача .

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сплачений
позивачем судовий збір у розмірі 243 грн.
60 коп.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 526, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 11,
27, 31, 60, 88, 209, 210, 213, 214, 224-226 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу у розмірі 1124 грн., понесені
судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп., а
всього - 1367грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії .

Рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Індустріальний районний
суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в
10-ти денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному
порядку.

Суддя
С.Г. Зосименко