Справа №2-175/5087/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Борисова С.М.,

при секретарі - Єльшиній А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Ювілейне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа
Автогаражний кооператив «Віраж» про
визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення суми.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до
Дніпропетровського районного суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя
особа Автогаражний кооператив «Віраж»
про визнання права власності.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася,
відповідно до письмової заяви просила
суд слухати справу за її відсутності та
винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_2
на її користь грошові кошти у розмірі
7500 грн. та понесені судові витрати по
справі. При вирішенні питання про
задоволення зустрічного позову
покладалися на розсуд суду.

Представник ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явилася, відповідно до письмової
заяви просила суд слухати справу за її
відсутності та винести рішення, яким
визнати за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) право
власності на гараж НОМЕР_2,
розташований в автогаражному
кооперативі «Віраж» за адресою:
Дніпропетровська область, місто
Новомосковськ, вул. Сучкова, 234 та
складається з : гараж-майстерня літ. А з
прибудовою літ. А1, загальною площею 654,4
кв.м., підвал літ. ПД, літній душ літ. Б,
септік № 1. У задоволенні позову ОСОБА_1
просила суд відмовити у зв'язку з його
необґрунтованістю.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явися, про час, дату та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані сторонами докази та
наведені ними доводи, вважає, що у
задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно
відмовити, та задовольнити у повному
обсязі зустрічну позову заяву ОСОБА_2 з
наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно
державного акту на право постійного
користування землею від 20.10.1996р. ІІ-ДП
№003419 автогаражному кооперативу
«Віраж» надано на праві постійного
користування 1,2834 гектарів землі в
межах згідно з планом
землекористування.

ОСОБА_2 є членом автогаражного
кооперативу «Віраж», що
підтверджується довідкою від 17.04.2014р.,
відповідно до зазначеної довідки
станом на 01.04.2014р. пайовий внесок
сплачено повністю.

18 вересня 2007р. на ім'я міського голови
м.Новомосковська правлінням
автогаражного кооперативу «Віраж»
надано довідку про можливість виділу
мені земельної ділянки площею 60,0х10,0 м
під будівництво автогаражного боксу.

13.08.2009р. ОСОБА_2 звернувся до виконкому
Новомосковської міської ради з заявою
за вх.№с-750 про надання мені дозволу на
будівництво гаражних боксів на ділянці
гаражного кооперативу «Віраж».

Рішенням виконкому Новомосковської
міської ради №16 від 20.01.2010р. дозволено
збір вихідних даних на проектування
гаражних боксів з автомайстернями на
території автогаражного кооперативу
«Віраж» по вул. Сучкова, 234 згідно
узгодженої схеми.

На підставі цього, 20.07.2010р. Головним
архітектором міста затверджено
Містобудівні умови і обмеження.

Відповідно до технічного паспорту на
гараж НОМЕР_2 в автогаражному
кооперативі «Віраж» від 30.04.2014р.
ОСОБА_2побудовано гараж-майстерню з
прибудовою загальною площею 654,4 кв.м.

Згідно ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу
власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке
самочинно збудоване на ній, якщо це не
порушує права інших осіб.

Відповідно до ч.1ст.317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Ч.2 ст.319 ЦК України встановлено, що
власник має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії, які не суперечать
закону.

Ч.1ст.321 ЦК України передбачає, що право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

01.09.2014р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був
укладений договір оренди №1-14, оскільки
ОСОБА_1 не визнається право власності
за ОСОБА_2 на орендоване приміщення,
осатаній змушений звернутися з
зустрічним позовом до суду.

Частиною 5, ст.1 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
передбачено, що підставою реєстрації
прав на нерухоме майно є, зокрема,
рішення суду, що набрало законної сили.

Статтею 13 ЦК України передбачено, що
при здійсненні своїх прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб,
завдати шкоди довкіллю або культурній
спадщині.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Стаття 392 ЦК України вказує, що власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

За таких обставин позовні вимоги
ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження у
судовому засіданні, а тому підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

В порушення вимог ст. 60 ЦПК України
позивачем не надано суду належних
доказів на підтвердження своїх
позовних вимог, не надано жодного
доказу та підтвердження оплати
позивачем орендної плати, не надано
Акта-приймання передачі майна, адже
відповідно до п. 4.1. Договору оренди №1-14
від 01 вересня 2014 року, строк оренди
становить з дати приймання об'єкту за
Актом приймання-передачі.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 не
знайшли свого підтвердження у судовому
засіданні, а тому суд відмовляє у
задоволенні позову у повному обсязі.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 необхідно стягнути
сплачений ним при подачі позову
судовий збір у сумі 800,00 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 7, 10, 11, 27, 31, 57, 60, 88, 130,
173, 174, 130, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, ст.ст. 15,
16, 203, 215, 319, 321, 328, 392, 638, 837, 844 ЦК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення суми - відмовити у
повному обсязі.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа Автогаражний кооператив
«Віраж» про визнання права власності -
задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) право
власності на гараж НОМЕР_2,
розташований в автогаражному
кооперативі «Віраж» за адресою:
Дніпропетровська область, місто
Новомосковськ, вул. Сучкова, 234 та
складається з: гараж-майстерня літ. А з
прибудовою літ. А1, загальною площею 654,4
кв.м., підвал літ. ПД, літній душ літ. Б,
септік № 1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
сплачений ним при подачі позову
судовий збір у сумі 800 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя С.А.
Борисов