Справа №
провадження № 2/588/416/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

31 грудня 2014 року Тростянецький
районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді - Маслова В.В., за
участю секретаря - Кучмій Д.В., позивача
ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,
відповідача - ОСОБА_3, представника
відповідача - ОСОБА_4 розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Тростянець цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ

01.08.2014 ОСОБА_1 звернулася з позовною
заявою до ОСОБА_3 про стягнення
матеріальної шкоди, посилаючись на те,
що вона є приватним підприємцем,
займається роздрібною торгівлею
продуктами харчування в магазині
НОМЕР_1, який знаходиться в АДРЕСА_1.
Згідно трудового договору між
працівником і фізичною особою від
06.03.2013 вона прийняла на роботу на
безстроковій основі продавцем в
магазин ОСОБА_3. Працівник
зобов'язувався виконувати роботу
продавця, пов'язану із зберіганням та
реалізацією товару та нести повну
матеріальну відповідальність.
Трудовий договір було зареєстровано в
Тростянецькому районному центрі
зайнятості. При прийомі ОСОБА_3 на
роботу з нею був укладений договір про
повну матеріальну відповідальність.
Станом на 12.03.2014 у магазині, де
працювала відповідачка, було проведено
інвентаризацію матеріальних цінностей
та виявлено нестача у сумі 14944,99 грн. У
зв'язку з цим, позивачка просила суд
стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 14944
грн. 99 коп. за завдану матеріальну
шкоду.

В ході судового розгляду справи
позивачка остаточно уточнивши позовні
вимоги просила суд стягнути з ОСОБА_3 на
свою користь 7674 грн. 21 коп. за завдану
матеріальну шкоду.

Позивачка та її представник в ході
судового розгляду справи заявлені
позовні вимоги підтримали, просили їх
задовольнити.

Відповідач та її представник позовні
вимоги на суму 7674 грн. 21 коп. визнали.

Суд, дослідивши надані сторонами
докази, мотивуючи рішення, зазначає про
наступне.

З матеріалів справи судом встановлено,
що позивачка ОСОБА_1, є суб'єктом
підприємницької діяльності та
займається роздрібною торгівлею
продуктів харчування в магазині
НОМЕР_1, розташований в АДРЕСА_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
державну реєстрацію ФОП серії НОМЕР_2
від 03.09.2008, копією свідоцтва платника
єдиного податку серії НОМЕР_3 від 30.05.2012,
договором оперативної оренди об'єкта
нерухомості від 18.07.2012.(а.с.5,6,34)

Згідно копії трудового договору між
працівником і фізичною особою від
06.03.2013 ОСОБА_1 прийняла на роботу на
безстроковій основі продавцем в
магазин відповідачку ОСОБА_3. Трудовий
договір було зареєстровано в
Тростянецькому Районному центрі
зайнятості. (а.с.38)

Згідно укладеного трудового договору
працівник зобов'язувався виконувати
роботу продавця, пов'язану із
зберіганням та реалізацією товару та
нести повну матеріальну
відповідальність.

Також при прийомі на роботу між ОСОБА_1
та ОСОБА_3 був укладений договір про
повну матеріальну
відповідальність.(а.с.39)

Відповідно до п.1,3,4 вказаного договору
працівник приймає на себе повну
матеріальну відповідальність за
незабезпечення цілості всіх переданих
йому під звіт Роботодавцем в
установленому порядку
товарно-матеріальних цінностей та
коштів. У випадку виявлення нестачі
переданих Працівнику під звіт
товарно-матеріальних цінностей або
коштів більше встановлених допустимих
норм, знищення, пошкодження, зниження
якості або псування з його вини
товарно-матеріальних цінностей він
зобов'язується відшкодувати нестачу
коштів та заподіяну шкоду відповідними
товарно-матеріальними цінностями.
Розмір заподіяної шкоди визначається
за фактичними втратами, на підставі
даних бухгалтерського обліку, виходячи
з балансової вартості (собівартості)
товарно-матеріальних цінностей за
вирахуванням зносу згідно з
установленими нормами. У разі
розкрадання, нестачі, умисного
знищення або умисного зіпсування
товарно-матеріальних цінностей розмір
шкоди визначається за цінами, що діють
у даній місцевості, де вчинено
розкрадання, виявлено нестачу, мало
місце умисне знищення або умисне
зіпсування.

Згідно копії інвентаризаційного опису,
товарів, тари і грошових коштів у
торгівлі від 12.03.2014 та порівняльної
відомості результатів інвентаризації
товарів, матеріалів, тари, грошових
коштів у торгівлі від 12.03.2014 станом на
12.03.2014 року в магазині, де працювала
відповідачка, було проведено
інвентаризацію матеріальних цінностей
та виявилася їх нестача на суму 14944,99
грн.

Відповідно до ст. 130 КЗпП України
працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 135-3 КЗпП України,
розмір заподіяної підприємству,
установі, організації шкоди
визначається за фактичними втратами,
на підставі даних бухгалтерського
обліку, виходячи з балансової вартості
(собівартості) матеріальних цінностей
за вирахуванням зносу згідно з
установленими нормами. У разі
розкрадання, недостачі, умисного
знищення або умисного зіпсуття
матеріальних цінностей розмір шкоди
визначається за цінами, що діють у
даній місцевості на день відшкодування
шкоди. На підприємствах громадського
харчування (на виробництві та в
буфетах) і в комісійній торгівлі розмір
шкоди, заподіяної розкраданням або
недостачею продукції і товарів,
визначається за цінами, встановленими
для продажу (реалізації) цієї продукції
і товарів.

Відповідно до ч.3 ст. 233 КзпП України для
звернення власника або уповноваженого
ним органу до суду в питаннях стягнення
з працівника матеріальної шкоди,
заподіяної підприємству, установі,
організації, встановлюється строк в
один рік з дня виявлення заподіяної
працівником шкоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на зазначене, беручи до уваги
визнання відповідачем заявлених
позивачем вимог на суму 7674 грн. 21 коп.,
суд дійшов висновку, що заявлені
позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому суд переконався, що таке
визнання відповідачем позову не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.10, 11, 13, 60, 61, 63, 174, 212-215, 292, 294
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 7674
грн. 21 коп. матеріальної шкоди.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Сумської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 діб з дня його
проголошення.

Суддя В.В.
Маслов