Справа №478/242/14-ц 13.05.2014 13.05.2014 13.05.2014
Провадження №22ц/784/1385/14
Головуючий в першій інстанції Біцюк
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів: Коломієць В.В., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання
Бакуті Т.В.,

за участю представника відповідача
Руснакової Т.А.,

представника 3 особи та відповідача
Брезіцького В.С.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Казанківського
районного відділу управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Миколаївській області

на рішення Казанківського районного
суду Миколаївської області від 21
березня 2014 року по справі за позовом

ОСОБА_5

до

Казанківського районного відділу
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Миколаївській області

(далі - Казанківський райвідділ
міліції),

прокуратури Казанківського району
Миколаївської області,

третя особа, що не заявляє самостійних
позовних вимог, прокуратура
Миколаївської області,

про стягнення моральної шкоди та
матеріальних витрат,

ВСТАНОВИЛА:

10 лютого 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом до Казанківського
райвідділу міліції та прокуратури
Казанківського району Миколаївської
області про стягнення 50 000 грн.
моральної шкоди та матеріальних витрат
в розмірі 4300 грн.

Позивач зазначав, що в ніч з 04 жовтня 2009
року на 05 жовтня 2009 року невідомі особи
шляхом проникнення в приміщення
складу, розташованого на території
колишньої сільхозтехніки в смт.
Казанка, викрали належний йому на
праві власності автомобіль марки ВАЗ -
2101, державний номер НОМЕР_1. 16 жовтня 2009
року співробітниками Казанківського
райвідділу міліції вказаний
автомобіль був знайдений, але було
винесено постанову про відмову в
порушенні кримінальної справи. Дана
постанова 22 лютого 2011 року була
скасована прокурором Казанківського
району проте, в подальшому,
неодноразово працівниками
Казанківського райвідділу міліції
виносились постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи, які
скасовувались прокурором
Казанківського району, який навмисно
не реагував на грубі процесуальні
порушення органом досудового слідства.
04 січня 2013 року розпочате кримінальне
провадження та внесено до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за його
заявою, але остаточне рішення у
кримінальному провадженні не прийнято.

Вважає, що посадові особи органів
прокуратури та органів внутрішніх
справ при здійсненні ними своїх
повноважень допустили тяганину з
порушенням та розслідуванням
кримінальної справи, не приймали
рішення за його неодноразовими
зверненнями та скаргами щодо порушення
строків розслідування кримінальної
справи, незаконно відмовляли у
порушенні кримінальної справи
відносно винних у злочині осіб, а тому,
у порядку ст. ст. 1166, 1167, 1172 ЦК України, як
потерпіла сторона від злочину, просив
стягнути з Казанківського райвідділу
міліції моральну шкоду в розмірі 25 000
грн. та 4 300 грн. матеріальних витрат, які
складаються з понесених ним витрат на
правову допомогу, а з прокуратури
Казанківського району Миколаївської
області 25 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Казанківського районного
суду Миколаївської області від 21
березня 2014 року позов ОСОБА_5
задоволено частково. Стягнуто з
Казанківського райвідділу міліції на
користь ОСОБА_5 у відшкодування
моральної шкоди 1 000 грн. В іншій частині
позову відмовлено. Також вирішено
питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі Казанківський
райвідділ міліції просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити ОСОБА_5 в задоволенні
позову в повному обсязі. На думку
апелянта, рішення суду є незаконним,
ухваленим з порушенням матеріального і
процесуального права, а висновки суду
не відповідають дійсним обставинам
справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника Казанківського
райвідділу міліції та представника
прокуратури Миколаївської області і
прокуратури Казанківського району,
дослідивши надані докази та
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача
до Казанківського райвідділу міліції
про відшкодування моральної шкоди суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_5 належними та допустимими
доказами довів факт довготривалої
бездіяльності службових осіб
Казанківського райвідділу міліції
щодо розгляду його заяви про вчинення
злочину та спричинення йому цим
моральної шкоди.

Між тим, з таким висновком суду
погодитися не можна, оскільки суд
прийшов до нього без належної оцінки
наявних у справі доказів та
неправильно застосував норму
матеріального права, що відповідно до
п. 4 ст. 309 ЦПК України є підставою для
скасування оскаржуваного рішення і
ухвалення нового рішення.

Так, згідно п. 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95
року № 4 відповідно до загальних
підстав цивільно-правової
відповідальності обов`язковому
з`ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювана, наявність причинного
зв`язку між шкодою і протиправним
діянням її заподіювана та вини
останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема повинен з`ясувати чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення справи
по суті.

Відповідно до ст. ст. 1167, 1172 ЦК України,
на підставі яких судом першої
інстанції вирішено спір, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Частиною другою ст. 1167 ЦК України
встановлено, що моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування, фізичної або
юридичної особи, яка її завдала:

Згідно ст. 1 Закону України «Про
міліцію» міліція в Україні - державний
озброєний орган виконавчої влади, який
захищає життя, здоров'я, права і свободи
громадян, власність, природне
середовище, інтереси суспільства і
держави від противоправних посягань.

Суд першої інстанції залишив поза
увагою вказані вище норми
матеріального права та вимоги ст. 1173 ЦК
України, відповідно до якої шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні ними
своїх повноважень, відшкодовується
державою, або органом місцевого
самоврядування незалежно від вини цих
органів.

Тобто, позивачем невірно визначено
відповідача по справі (Казанківського
районного відділу управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Миколаївській області), як особу, яка
повинна відповідати за завдану
моральну шкоду, а посилання на ст. 1172 ЦК
України є безпідставними.

Крім того, суд не звернув увагу на те, що
внаслідок оскарження позивачем
постанов про відмову в порушенні
кримінальної справи, факт викрадення
невідомими особами автомобіля
належного на праві власності
останньому, зареєстровано у Єдиному
реєстрі досудових розслідувань. Тобто,
оскаржуючи вищезазначені постанови,
позивач реалізував надане йому
процесуальне право на їх оскарження.

Частиною 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
установлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду в частині
задоволених позовних вимог підлягає
скасуванню як незаконне, з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні цих вимог.

Рішення суду в частині відмови в
задоволенні позову до прокуратури
Казанківського району Миколаївської
області (неналежний відповідач) про
відшкодування моральної шкоди є
законним і обґрунтованим, а тому в цій
частині рішення суду необхідно
залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Казанківського
районного відділу управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Миколаївській області задовольнити.

Рішення Казанківського районного суду
Миколаївської області від 21 березня 2014
року в частині задоволення позову
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до
Казанківського районного відділу
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Миколаївській області
про відшкодування моральної шкоди та
матеріальних витрат, відмовити.

Зазначене рішення суду в частині
відмови в задоволенні позову до
прокуратури Казанківського району
Миколаївської області залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді