Провадження №2/522/8417/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2014 року, Приморський районний суд м.
Одеси, у складі:

головуючого судді - Турецького О.С.,

при секретарі - Гасуляк С.Г.,

за участю третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги - ОСОБА_1.,
відповідача - ОСОБА_2, представника
відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Приморського
районного суду м. Одеси, цивільну
справу за позовом третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги щодо
предмета спору ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета,
ОСОБА_3, про встановлення факту
спільного проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_2
про встановлення факту проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу,
визнання майна об'єктом права спільної
сумісної власності, визнання права
власності.

До початку розгляду справи по суті,
ОСОБА_1, як третя особа, що заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору
подала позов до ОСОБА_2, третя особа -
ОСОБА_3, про встановлення факту
проживання однією сім'єю ОСОБА_1. та
ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 25 грудня 2014 року позов ОСОБА_3
було залишено без розгляду, у зв'язку з
повторною неявкою позивача в судове
засідання.

В обґрунтування своїх позовних вимог,
ОСОБА_1 зазначає, що починаючи з 22
вересня 2004 року по 22 вересня 2012 року
вона проживала з ОСОБА_2 однією сім'єю
без реєстрації шлюбу, були пов'язані
сумісним побутом, вели спільне
господарство, мали спільний бюджет, що
підтверджується доданими до позову
доказами.

Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_1
просила суд позов задовольнити.

Відповідач визнав позов в повному
обсязі, підтвердивши те, що він дійсно
проживав з ОСОБА_1 з вересня 2004 року до 22
вересня 2012 року однією сім'єю без
реєстрації шлюбу.

Третя особа ОСОБА_3 проти задоволення
позову заперечувала. В обґрунтування
своїх заперечень надала пояснення про
те, що ОСОБА_2 не міг проживати з ОСОБА_1
у зазначений в позові період, оскільки
він проживав однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з нею, ОСОБА_3, з 01
січня 2004 року по жовтень 2011 року.

З'ясувавши обставини, якими сторони
обґрунтовують свої вимоги та
заперечення, правовідносини сторін, що
випливають з таких обставин,
вислухавши пояснення учасників
судового процесу, допитавши свідків,
дослідивши матеріали справи, надавши
їм правову оцінку, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню повністю,
виходячи з наступного.

10 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулася з
позовом до ОСОБА_2 про встановлення
факту проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 познайомились у 2002
році, тоді як відповідач розпочав
приїздити до м. Одеси, де у нього були
спільні справи з ОСОБА_5, батьком ОСОБА_1

У 2004 році ОСОБА_2 з м. Новосибірську
переїхав до м. Одеси на постійне місце
проживання. Маючи відносини вже
тривалий час, сильні почуття один до
одного, сторони оселилися разом за
адресою: АДРЕСА_1 та з 22.09.2004 року почали
жити однією сім'єю.

Згідно частини другої статті 3 СК
України, сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки.

Під час судового розгляду справи у
доводах позовної заяви, усних
поясненнях ОСОБА_1 зазначала, що окрім
спільного проживання, вони з
відповідачем вели господарство, мали
спільний бюджет, спільно приймали
рішення щодо витрат, подорожували
разом, оточуючі люди сприймали її з
відповідачем як сім'ю, що не
заперечувалося і відповідачем. 22.09.2012
року між ними було зареєстровано шлюб,
свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1 від
22.09.2012 року, а ІНФОРМАЦІЯ_1 у них
народився син (свідоцтво про
народження Серія НОМЕР_2 від 20.09.2013
року).

ОСОБА_2 в усних поясненнях пояснив, що
починаючи з вересня 2004 року, з моменту
початку спільного проживання, він
вважав ОСОБА_1 своєю дружиною, мав
наміри офіційно зареєструвати з нею
шлюб, що і було зроблено ними у 2012 році.

Згідно частин 1, 2 статті 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

В якості письмових доказів факту
проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією
сім'єю без реєстрації шлюбу позивачем
надано, а судом прийнято до уваги
наступне.

Відповідно довідки КП ЖКС
«Фонтанський» від 27.10.14 року, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 проживали разом за адресою:
АДРЕСА_1 з 2005 по 2011 рік.

Згідно з довідкою ТОВ «Прометей» від
20.10.2014 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є
постійними клієнтами служби таксі з 2005
по 2014 роки.

Відповідно до довідки ПП «Профідент»
від 20.10.2014 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є
пацієнтами стоматологічного центру
«Профідент» з 2006 року по теперішній
час.

Згідно з довідкою ПП Фірма «Кімс» від
18.10.2014 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є
постійними клієнтами хімчистки «Кімс»
з 2006 року по теперішній час.

Згідно з довідкою ПАТ «Страхова
компанія «Інто» № 146 від 07.10.2014 року,
ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_1, що
проживають за адресою: АДРЕСА_1 були
застраховані в ПАТ Страхова компанія
«Інто» з 07.08.2008 року по18.01.2011 року.

В ході слухання справи були допитані
свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8., ОСОБА_9.,
ОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_12 ОСОБА_13

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що в період з 2007
по 2011 роки вона була сусідкою
Відповідача та його дружини ОСОБА_1 та
проживала у сусідній квартирі за
адресою: АДРЕСА_1, письмові пояснення
містяться у матеріалах справи.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8., будучи
сусідами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_2 зазначили, що вони з 2011 року
після закінчення ремонтних робіт
вселилися у квартиру у АДРЕСА_2, де і
проживають разом як сім'я до
теперішнього часу, в 2013 році у них
народилася дитина, письмові пояснення
містяться у матеріалах справи.

ОСОБА_11., будучи допитаний у судовому
засіданні в якості свідка, пояснив, що
він є батьком ОСОБА_1, у 2002 році він
познайомив її з відповідачем, який
приїздив до м. Одеси, з 2004 року ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 проживали однією сім'єю
спочатку за адресою: АДРЕСА_1, а з 2011
року за адресою: АДРЕСА_2, він часто
разом з дружиною приїздив, приходив в
гості до сім'ї своєї доньки.

Свідок ОСОБА_10. пояснила, що в період з
2003 по 2010 роки працювала домробітницею
спочатку у ОСОБА_1, а потім у сім'ї
ОСОБА_1 на Французькому бульварі,
письмові пояснення містяться у
матеріалах справи.

Свідок ОСОБА_12 зазначив, що в період з
2005 по 2011 роки робив масаж ОСОБА_2 та його
дружині ОСОБА_1., які проживали за
адресою: АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_13, допитаний в судовому
засіданні, пояснив, що влітку 2006 року
він зробив ОСОБА_2 татуїровку у нижній
частині живота, це були римські цифри
та текст на латині, як пояснив йому
відповідач цифри це дата народження
його дружини ОСОБА_1

Крім того, в якості доказів факту
проживання позивача та відповідача
однією сім'єю без реєстрації шлюбу
судом залучені до матеріалів справи та
досліджені письмові пояснення ОСОБА_14.
,ОСОБА_15., ОСОБА_16 та ОСОБА_17., ОСОБА_18 та
ОСОБА_19..

Третя особа ОСОБА_3 в ході розгляду
справи неодноразово надавала
пояснення, в яких наполягала на тому, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не могли проживати
однією сім'єю з тих підстав, що ОСОБА_2
проживав до жовтня 2011 року з нею. Для
підтвердження своїх доводів зазначала,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась їх спільна з
ОСОБА_2 донька - ОСОБА_20.

Вказаний факт сторонами не
спростовується. ОСОБА_1. на момент ще
знайомства з відповідачем було відомо,
що у нього є донька, вона не була проти
його спілкування з дитиною та його
участі, в тому числі матеріальному
забезпеченні, у вихованні та розвитку
дитини.

Крім того, надаючи пояснення, ОСОБА_3
посилалася на той факт, що вона та
відповідач в рівних частках придбали
квартиру АДРЕСА_2, де зареєстровані та
проживають ОСОБА_3, її сини ОСОБА_21,
ОСОБА_22., донька ОСОБА_20, ОСОБА_2, що на її
думку свідчить про факт проживання
однією сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Однак вказане спростовується
наступним.

У довідці КП «ОМБТІ та РОН» № 327761.75.12
від 08.02.2012 року вказано, що ОСОБА_3 є
власником 1/2 квартири АДРЕСА_2, однак
відповідно норм чинного цивільного
законодавства України не існує
обмежень щодо кола осіб, які можуть
бути співвласниками майна.
Співвласниками майна можуть бути особи
не пов'язані сімейними стосунками.
ОСОБА_2 в ході слухання справи надав
пояснення, що купуючи квартиру за
адресою: АДРЕСА_2 мав намір оформити ?
частину квартири на свою малолітню
доньку ОСОБА_20, однак, оскільки для
вчинення правочину за участю
малолітньої дитини необхідно було
збирати багато документів, ? частина
квартири була оформлена на ОСОБА_3 за
умови подальшого переоформлення ?
частини квартири на доньку.

Реєстрація жінки та чоловіка за однією
адресою, а також знаходження в їхній
спільній власності нерухомого майна,
не свідчить безперечно про проживання
їх однією сім'єю.

Згідно статті 6 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» № 1382-VI від
11.12.2003 р., для реєстрації особа подає
письмову заяву, паспортний документ,
квитанцію про сплату державного мита,
два примірники талона зняття з
реєстрації. Забороняється вимагати для
реєстрації місця проживання подання
особою інших документів. Орган
реєстрації не вимагає подання доказів
фактичного проживання особи за адресою
по якій вона реєструється.

Згідно статті 6 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» № 1382-VI від
11.12.2003 р., єдиною підставою для
реєстрації місця проживання особи є
заява цієї особи. Згідно зразка заяви
про реєстрацію місця проживання, який
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України № 985 від 28 липня 2004 р.,
для реєстрації одного з співвласників
житла не потрібна згода іншого
співвласника. ОСОБА_3 була
співвласником квартири АДРЕСА_2, вона
мала можливість 21.04.2008 року
зареєструватися за цією адресою без
згоди ОСОБА_2, яку, як вказано в його
поясненнях, він не давав.

Відповідно до акту ПП «ЖЕК «Наш дім»
від 13.10.2014 року вбачається, що у
квартирі АДРЕСА_3 проживає власник
даної квартири ОСОБА_2, його дружина
ОСОБА_2 та дитина. Комунальні послуги по
квартирі сплачує ОСОБА_2 Зареєстровані
у кв. АДРЕСА_3 ОСОБА_3, ОСОБА_22.,ОСОБА_21 в
даній квартирі не проживають та не
проживали там з 2008 року, що також
підтверджується поясненнями свідків
ОСОБА_23 (кв.45) та ОСОБА_24 (кв.49).

Згідно довідки КП «Центр первинної
медико-санітарної допомоги» від 23.10.2014
року, який обслуговує район у якому
розташовано будинок АДРЕСА_2, ОСОБА_3 та
її діти, ОСОБА_25 та ОСОБА_26, у
поліклініку за місцем прописки ніколи
не зверталися, амбулаторних карток не
мають, на диспансерному обліку не
стоять.

Посилання ОСОБА_3 про спільний з ОСОБА_2
та їх малолітньою дитиною ОСОБА_20
відпочинок суд не приймає до уваги. В
підтвердження факту виїзду за кордон
разом з ОСОБА_2, ОСОБА_3 надала до суду
свій закордонний паспорт з відмітками
про перетинання кордону, поліси
страхування, лист Гранд готелю. З
закордонного паспорту вбачається, що
ОСОБА_3 виїздила за кордон, однак з ким з
цих відміток не вбачається. З Листа
Гранд Готеля від 09.09.2007 року вбачається,
що ОСОБА_2 тільки бронював номер і не
підтверджується факт поїздки та
проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у одному
номері.

ОСОБА_2 надав пояснення, що ОСОБА_3
супроводжувала малолітню ОСОБА_20,
оскільки не давала згоди щодо виїзду
дитини за кордон і супроводжувала її
під час відпочинку дитини з ОСОБА_2
Згідно Довідки Туристичної агенції
«Лімпопо» № 45 від 30.09.2014 р., відповідач у
поїздках за кордон з ОСОБА_3 та дитиною,
знімав два номери, один для третьої
особи та дитини, а другий для себе. З
письмових пояснень ОСОБА_14 також
випливає, що під час поїздки у 2006 році у
Фінляндію відповідач знімав окремий
від ОСОБА_3 номер.

Частиною 3 статті 60 ЦПК України
визначено, що доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виник спір.

Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях

За клопотанням третьої особи ОСОБА_3 в
ході розгляду справи були допитані
свідки ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_20,
ОСОБА_29., ОСОБА_30, ОСОБА_31 та ОСОБА_22.

Свідки ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29., ОСОБА_30
та ОСОБА_31 надали пояснення, які не
стосуються предмету доказування та
ґрунтуються на припущеннях.

Свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_22., діти ОСОБА_3,
пояснили, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали
разом до 2011 року, в тому числі і за
адресою: АДРЕСА_4, однак вказане,
спростовується письмовими поясненнями
ОСОБА_9., яка є власницею квартири за
адресою: АДРЕСА_5 і пояснила, що ОСОБА_2
тільки сплачував за оренду, там ніколи
не проживав, а проживав за адресою:
АДРЕСА_1.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_32., ОСОБА_21, ОСОБА_33
та ОСОБА_34 у судове засідання не
з'явилися, про причини неявки суд не
повідомили.

Відповідно до ч.3 ст.212 ЦПК України, суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Таким чином, доводи та докази наведені
ОСОБА_3, не спростовують факту
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у
період з 22.09.2004 року по 22.09.2012 року.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод та інтересів.

Згідно статті 74 Сімейного кодексу
України, якщо жінка та чоловік
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь якому іншому шлюбі, майно набуто
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними.

Згідно пункту 20 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» від 21.12.2007р. № 11 «При
застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ
майна осіб, які проживають у фактичних
шлюбних відносинах, судам необхідно
враховувати, що правило зазначеної
норми поширюється на випадки, коли
чоловік та жінка не перебувають у
будь-якому іншому шлюбі і між ними
склалися усталені відносини, що
притаманні подружжю».

Таким чином, суд вважає за можливе,
позов ОСОБА_1 про встановлення факту
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу задовольнити в
повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 4, 6, 8, 10-11, 15, 18, 60, 109, 209, 212-215, 218, 294
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета, ОСОБА_3, про встановлення
факту спільного проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу -
задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
однією сім'єю без реєстрації шлюбу з
22.09.2004 року по 22.09.2012 року.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через
Приморський районний суд міста Одеси
шляхом подачі скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подавати апеляційну скаргу
протягом 10-ти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
О.С.Турецький

25 грудня 2014 року