АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 528/304/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2382/14
Головуючий у 1-й інстанції Татіщева Я. В.
Доповідач Карнаух П. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді: Карнаух П.М.

Суддів: Кривчун Т.О., Пилипчук Л.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк»)

на рішення Гребінківського районного
суду Полтавської області від 25 квітня
2014 року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Гребінківського районного
суду Полтавської області від 25 квітня
2014 року у задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, відмовлено
повністю у зв'язку зі спливом строку
позовної давності.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, заявлених у
суді першої інстанції, вислухавши
пояснення учасників процесу, приходить
до висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення, з таких
підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення місцевого
суду не відповідає.

Як установлено місцевим судом та
вбачається з матеріалів справи, 25.09.2007
року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2
було укладено кредитний договір №
PLXRRX08920065, за умовами якого Банк надав
Позичальнику строковий кредит у сумі
2601,6 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 1% на
місяць на суму залишку заборгованості
за кредитом, щомісячної винагороди в
розмірі 35,12 грн. та одноразової
винагороди у розмірі 433,60 грн., з
кінцевим терміном повернення 25.09.2008
року.

Договір складається із Заяви
позичальника, Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(СТАНДАРТ) та Тарифів, на що
позичальником дана відповідна згода,
яка власноручно підписана (а.с.7 на
звороті).

Відповідно до розділів 4 та 5 Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт)
визначено порядок розрахунків та
відповідальність сторін.

У заяві на отримання кредиту вказано,
що боржник ознайомився та згодний із
умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»
(Стандарт), які були надані йому у
письмовій формі, своїм підписом
підтвердив факт про надану йому повну
інформацію про умови кредитування.

Згідно п. 5.5 Умов надання споживчого
кредиту, терміни позовної давності по
вимогах про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів за
даним договором встановлюються
сторонами тривалістю 5 років. З даним
пунктом умов боржник погодився, про що
свідчить його підпис на заяві та
вказаний пункт недійсним не визнано.

Згідно Заяви позичальника (а.с.5 на
звороті), боржник зобов'язувався
щомісячно здійснювати погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається з заборгованості за
кредитом, відсотками, комісії та інших
витрат. Погашення заборгованості
здійснюється в наступному порядку:
щомісяця в період сплати, за який
приймається період з 20 по 25 число
кожного місяця позичальник повинен
надавати Банку грошові кошти
(щомісячний платіж) у сумі 266,47 грн.

Відповідно до Умов кредитного договору
погашення заборгованості повинно
здійснюватися позичальником щомісячно
з 20 по 25 число кожного місяця в період
дії договору з 25.09.2007 р. по 25.09.2008 р.
(п.п.3.2.2., 3.2.7.,3.2.9.).

Із Заяви позичальника та пунктів 3.2.5,
3.2.2. Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) вбачається, що погашення
заборгованості здійснюється шляхом
внесення коштів на картку клієнтом або
шляхом списання коштів з дебетової
картки, позичальник доручає Банку
здійснювати договірне списання коштів
та зобов'язується погашати кредит у
порядку та строки відповідно до Заяви.

Пунктом 5.3. Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) закріплено, що при порушенні
Позичальником строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж на 30
днів, Позичальник зобов'язаний
сплатити Банку штраф у розмірі 500грн. + 5%
від суми позову.

Відповідач належним чином не виконував
взяті на себе зобов'язання, внаслідок
чого виникла заборгованість, яка
згідно наданого Банком Розрахунку
станом на 03.02.2014 року складається з 2007,89
грн. заборгованості за кредитом; 6922,32
заборгованості за відсотками; 16514,58 грн.
заборгованості по пені, а всього 25444,79
грн. (а.с.4).

Судовим наказом Гребінківського
районного суду Полтавської області від
18.09.2008 року, який набрав чинності 13.10.2008
року, стягнуто з відповідача на користь
Банку 3152,60 грн. заборгованості, а тому
заборгованість за кредитом складає
23949,32 грн. (а.с.3).

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову за спливом строку
позовної давності, виходив із того, що
строк позовної давності закінчився
19.09.2013 р., а позивач звернувся до суду
27.02.2014 р.

Однак з такими висновками місцевого
суду не можна погодитися, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.ст.1049, 1050, 1054 ЦК України
за кредитним договором банк, або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

У відповідності до ст.627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

ЦК України не передбачено заборони
пред'явлення окремих вимог у зв'язку з
пропущенням позовної давності.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає,
що позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Статтею 259 ЦК України визначено, що
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

Відповідно до ст.264 ЦКУ, перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку. Після переривання перебіг
позовної давності починається заново.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач ОСОБА_2 під час розгляду
справи в місцевому суді заявила про
застосування строків позовної
давності (а.с.41).

Останнє погашення заборгованості
відповідачем ОСОБА_2 здійснено 28.10.2009
року (а.с.60-64).

Таким чином,у даному випадку має місце
переривання строку позовної давності,
який слід рахувати з 29.10.2009 року.

Позовна заява подана до суду 27.02.2014 року
в межах збільшеного строку позовної
давності.

Аналіз фактичних обставин справи дає
підстави для висновку про часткове
задоволення позову та необхідність
стягнення з відповідача на користь
позивача: 2007,89 грн. заборгованості за
кредитом, 6922,32 грн. заборгованості по
процентам за користування кредитом;
16514,58 грн. пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором, за
вирахуванням 3112,10 грн., що стягнуті
судовим наказом Гребінківського
райсуду Полтавської області від 18.09.2008
р., а всього - 22332,69 грн.

Також до стягнення з відповідача на
користь позивача підлягають 500,00 грн.
штрафу (фіксована частина) у
відповідності до п. 5.3 Договору.

Процентна складова штрафу повинна
обраховуватися від суми
заборгованості, яку суд допускає до
стягнення, без урахування розміру пені,
оскільки неустойка (штраф) на неустойку
(пеню) відповідно до норм чинного
законодавства не може бути нарахована,
щоб не допускати подвійного стягнення.
Таким чином, розмір 5% штрафу становить
446,51 грн. (2002,89+6922,32х5%=446,51).

Враховуючи вищевикладене, з
відповідача на користь позивача
необхідно стягнути 23279,20 грн.
заборгованості за кредитом.

Рішення суду повинно ґрунтуватись на
нормах закону та доказах, досліджених
при розгляді справи. Колегія суддів
вважає, що висновки суду першої
інстанції суперечать встановленим
обставинам справи, не ґрунтуються на
нормах закону та порушують норми
матеріального і процесуального права.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
є обґрунтованими та такими, що
підлягають частковому задоволенню.

За таких обставин, рішення місцевого
суду підлягає скасуванню з
постановленням нового рішення про
часткове задоволення заявлених
позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України в разі
часткового задоволення позову судові
витрати підлягають стягненню
пропорційно до розміру задоволених
вимог (97,2 %). Таким чином, на користь
позивача слід стягнути 145,42 грн.,
виходячи з розміру сплаченого судового
збору за подачу позову до суду та за
подачу апеляційної скарги
((243,60+121,80):100х97,2%=355,17 грн.).

Керуючись ст.ст. 303, п.3,4, ч.1 ст. 309, ст. 316
ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» - задовольнити
частково.

Рішення Гребінківського районного
суду Полтавської області від 25 квітня
2014 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
перемога, 50, рахунок № 3111, , МФО 305299) за договором №
PLXRRX08920065 від 25.09.2007 року, - 23279,20 грн.
(двадцять три тисячі двісті сімдесят
дев'ять гривень 20 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
перемоги, 50, рахунок № 0001, , МФО 305299) в рахунок
відшкодування понесених судових
витрат 355,17 грн. (триста п'ятдесят п'ять
гривень 17 копійок).

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/
П.М.Карнаух

СУДДІ:
/підпис/ Т.О.Кривчун

/підпис/ Л.І.Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
П.М.Карнаух