Справа № 226/1031/14-ц
Справа № 2/226/486/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 року Димитровський міський
суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Рибкіна О.А.,

при секретарі Григор О.І.,

за участю представника позивача
Базелюк Т.В.,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Димитров справу за позовом Обласного
комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
надану теплову енергію,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Обласне комунальне
підприємство
«Донецьктеплокомуненерго» звернувся
до суду з позовом до відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за надану теплову
енергію.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказав, що в опалювальний період 2008-2013
років він надав теплову енергію у
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1. В цій квартирі зареєстровані
та мешкають відповідачі ОСОБА_2 і
ОСОБА_3. Оскільки квартира відповідачів
знаходиться в багатоквартирному
будинку, який приєднано до системи
централізованого теплопостачання,
тому вони є споживачами
житлово-комунальних послуг.
Відповідачам надається теплова
енергія на підставі відкритого
особового рахунку НОМЕР_1. Деякий час (з
13.12.2008 року до жовтня 2010 року)
відповідачам не нараховувалась плата
за теплопостачання у зв'язку з
відключенням приладів опалення від
системи опалення. Але, враховуючи що
відповідачі самовільно відключили
прилади опалення від системи
теплопостачання без дотримання
встановленого законодавством порядку,
а самовільне відключення не є
підставою для звільнення від оплати
послуг з теплопостачання, тому з жовтня
2010 року відповідачам знов
нараховується плата за послуги з
теплопостачання. Таким чином, в період
з 01.10.2008 року до 01.08.2013 року відповідачам
була відпущена теплова енергія, за яку
вони плату вносили не в повному обсязі,
у зв'язку з чим за ними утворилася
заборгованість у розмірі 9044,73 грн.
Також відповідно до ст.625 ЦК України
відповідачі зобов'язані сплатити 3%
річних від простроченої суми за період
з 21.11.2010 року по 20.07.2013 року в сумі 352,94
грн. та інфляційні збитки за період з
21.11.2011 року по 20.07.2013 року в сумі 55,10 грн.
Позивач звертався до суду в порядку
наказного провадження про стягнення
боргу з боржників на свою користь, але
відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3, не
погодившись з судовим наказом,
звернулися з заявою про скасування
судового наказу. Ухвалою
Димитровського міського суду
Донецької області від 25.12.2013р. по справі
№ 2-с/226/64/2013 судовий наказ було
скасовано. Оскільки відповідачі в
добровільному порядку не бажають
провести розрахунок за спожиту теплову
енергію, позивач просить суд стягнути
солідарно з відповідачів на його
користь: заборгованість за надану
теплову енергію за період з 01.10.2008 року
до 01.08.2013 року в сумі 9044,73 грн.,
інфляційні збитки в сумі 55,10 грн., 3%
річних від простроченої суми в розмірі
352,94 грн., понесені судові витрати в сумі
243,60 грн.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги,
обґрунтовуючи їх викладеними в
позовній заяві обставинами.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позов не визнала та пояснила, що вона на
підставі договору купівлі-продажу від
09.04.1997 року є власником квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1. В цій
квартирі проживає також її чоловік
ОСОБА_3 Починаючи з 13 грудня 2008 року до
теперішнього часу в їхній квартирі
відсутні прилади центрального
опалення, які вони демонтували
самостійно, оскільки ці прилади були у
незадовільному стані, часто протікали
та вони затоплювали сусідів. У зв'язку з
цим у вказаний період теплова енергія
до їхньої квартири позивачем не
подавалася. Тому вони не повинні
оплачувати послуги, яких не отримували.
Квартиру вони отоплюють за допомогою
електрообігрівачів. Відкриття
позивачем особового рахунку на їхню
квартиру не є підставою для
нарахування їм плати за
теплопостачання. Договору на
теплопостачання вони не укладали. За
наданням дозволу на відключення від
системи центрального опалення вони
нікуди не зверталися. Від
житлово-експлуатаційних організацій
вони отримували вимоги про відновлення
системи центрального опалення в їхній
квартирі, коли складалися акти про
відсутність радіаторів в квартирі.
Просить суд в задоволенні позову
відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав та
підтримав пояснення, які надала
відповідач ОСОБА_2

Вислухавши пояснення
представника позивача, відповідачів,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 мешкають в квартирі,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1, яка
відповідно до договору купівлі-продажу
від 09.04.1997 року належить на праві
власності ОСОБА_2 Відповідачі в період
з 01.10.2008 року до 01.08.2013 року плату за
користування тепловою енергією, яка
подавалася до вказаної квартири згідно
відкритого особового рахунку НОМЕР_1, в
повному обсязі не вносили,
заборгованість за цей період складає
9044,73 грн. В період з 21.11.2010 року по 20.07.2013
року 3% річних від простроченої суми
становить 352,94 грн., інфляційні збитки
становлять 55,10 грн. (а.с. 5-8, 63).

Згідно актів про включення
(відключення) опалення в житловому
будинку АДРЕСА_1 відповідачам фактично
надавалася теплова енергія у вказаний
період (а.с. 30-37).

Згідно актів обстеження квартири
АДРЕСА_1 від 13.12.2008 р., від 28.10.2009 р., від
18.11.2011 р., від 08.11.2012 р., від 17.10.2013 р., від
07.11.2013 р., в квартирі відсутні прилади
центрального опалення, які самовільно
зняті мешканцями квартири, згода
міжвідомчої комісії мешканцями не
отримана, не дотриманий порядок
відключення від системи центрального
опалення, надавалися приписи на
відновлення приладів центрального
опалення (а.с. 49-54).

Відповідно до ст.322 ЦК України, власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з ст.19 Закону України «Про
теплопостачання», споживачі теплової
енергії повинні щомісячно здійснювати
оплату теплопостачальній організації
за фактично отриману теплову енергію.

Згідно ст.156 ЖК України, п.7 Правил
користування приміщеннями житлових
будинків, затверджених постановою КМУ
від 08.10.1992 р № 572 (в редакції постанови
КМУ від 24.01.2006р. № 45), власник квартири
(та повнолітні члени сім'ї власника)
зобов'язані оплачувати надані
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до п.18 Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, якими передбачені
розрахунки оплати послуг, плата за
надання цих послуг повинна вноситися
не пізніше 20 числа місяця, наступного
за розрахунковим.

Згідно з ст.162 ЖК України, ст.ст.525, 526
ЦК України плата за комунальні послуги
у квартирі, яка належить громадянину,
стягується по затвердженим в
установленому порядку тарифам, тобто
споживачі зобов'язані своєчасно
вносити плату за комунальні послуги і
нести майнову відповідальність за
зобов'язаннями, що випливають із
договору надання послуг, одностороння
відмова від їх виконання не
допускається.

Між сторонами існують фактичні
договірні відносини з надання і
отримання послуг у вигляді теплової
енергії на підставі відкритого
особового рахунку НОМЕР_1.

Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов згідно зі статтею 525
Цивільного кодексу України не
допускається, одностороння відмова від
зобов'язання не звільняє винну сторону
від відповідальності за порушення
зобов'язання, тому позивач мав право на
стягнення заборгованості, яка виникла
за надану відповідачам теплову
енергію.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
відповідачі в односторонньому порядку
порушили умови договору, який фактично
з ними був укладений згідно відкритого
особового рахунку і відповідно до
якого їм надавалася послуга з надання
теплової енергії.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до п.25 Правил надання
населенню послуг по централізованому
опаленню, постачанню холодної і
гарячої води і водовідведення,
затвердженого постановою КМУ від
21.07.2005р. № 630, відключення споживачів
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
порядку, що затверджується центральним
органом виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання забороняється.

Згідно п.4 ч.3 ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний за власний рахунок
ремонтувати та міняти
санітарно-технічні прилади і пристрої,
обладнання, що вийшли з ладу з його
вини.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачі самовільно відключилися
від мережі централізованого опалення
без дотримання встановленого порядку,
а тому їхні доводи щодо відсутності
приладів опалення у квартирі як
підстави для не нарахування плати за
надану теплову енергію, суперечать
чинному законодавству.

Щодо доводів відповідачів про
відсутність договору між сторонами по
справі суд зауважує, що згідно ст.11 ЦК
України зобов'язання виникають не лише
з підстав, передбачених законодавством
(зокрема угод), а також із дій осіб, що не
передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Оскільки позивач надає
послугу відповідачам з
теплопостачання (без укладання
письмового договору), а споживачі
самовільно відключилися від
центрального опалення без дотримання
встановленого порядку, то відповідно,
позивач правомірно нараховує плату за
надану теплову енергію, а відповідачі
повинні сплачувати кошти за її надання
на підставі відкритого на квартиру
особового рахунку.

Таким чином з відповідачів на
користь позивача підлягає стягненню
заборгованість за надану теплову
енергію за період з 01.10.2008 року до 01.08.2013
року в сумі 9044,73 грн., 3% річних від
простроченої суми за період з 21.11.2010
року по 20.07.2013 року в сумі 352,94 грн.,
інфляційні збитки за період з 21.11.2010
року по 20.07.2013 року в сумі 55,10 грн.

Також відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідачів на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати по
сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.,
які було сплачено позивачем при подачі
позову до суду.

На підставі ст.ст.156, 162 ЖК України, ст.ст.
11, 322, 509, 525, 526, 625 ЦК України, ст.19 Закону
України «Про теплопостачання», ст.18, 20
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», п.18, 25 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
21.07.2005 року № 630, керуючись ст.ст.10, 11, 57,
60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Обласного комунального
підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
надану теплову енергію задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь Обласного комунального
підприємства
«Донецьктеплокомуненерго»
заборгованість за надану теплову
енергію за період з 01.10.2008 року до 01.08.2013
року в сумі 9044 (дев'ять тисяч сорок
чотири) грн. 73 коп., 3% річних від
простроченої суми за період з 21.11.2010
року по 20.07.2013 року в сумі 352 (триста
п'ятдесят дві) грн. 94 коп., інфляційні
збитки за період з 21.11.2010 року по 20.07.2013
року в сумі 55 (п'ятдесят п'ять) грн. 10
коп., судовий збір в сумі 243 (двісті
сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку. Апеляційна
скарга на рішення суду подається до
Апеляційного суду Донецької області
через Димитровський міський суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Повний текст рішення виготовлено
26.05.2014 року.

Суддя