АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 678/235/14-ц
Провадження № 22-ц/792/2242/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду
Хмельницької області

в складі: головуючої -
судді П'єнти І.В.,

суддів: Талалай О.І.,
Власенка О.В.,

при секретарі: Сацюк
Г.О.

за участю: представника
позивача Максимова М.Є., відповідача
ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
на заочне рішення Летичівського
районного суду Хмельницької області
від 14 жовтня 2014 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» до ОСОБА_2, третя особа
ОСОБА_3, про стягнення заборгованості
по кредиту.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ПАТ «Альфа-Банк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2,
третя особа ОСОБА_3, про стягнення
заборгованості по кредиту. В
обґрунтування якого зазначалось, що
14.12.2007 року між банком та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір №700002422, за
яким банк надав останньому кредит у
сумі 16201,62 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 14,5% річних та строком
повернення кредиту до 15.12.2014 року. В
зв'язку з невиконанням відповідачем
умов договору щодо поверненню кредиту,
станом на 16.07.2014 р. утворилась
заборгованість по кредиту в розмірі
15469,69 доларів США, що еквівалентно 181274,94
грн., заборгованість по відсотках - 6927,40
доларів США, що еквівалентно 81175,77 грн.,
та 81749,38 доларів США пені, що
еквівалентно 957945,12 грн. В забезпечення
виконання зобов'язань позичальника,
між банком та ОСОБА_2 14.12.2007 року було
укладено договір поруки. На виконання
умов договору позичальнику та
поручителю була направлена вимога про
дострокове повернення кредиту, однак
на дату подання позову вимога не була
виконана.

Заочним рішенням Летичівського
районного суду Хмельницької області
від 14 жовтня 2014 року позовні вимоги ПАТ
«Альфа-Банк» до поручителя ОСОБА_2,
третя особа ОСОБА_3, про стягнення 1220395
грн. 83 к. суми заборгованості по
кредитному договору №700002422 від 14.12.2007
року на підставі договору поруки
№700002422-П від 14.12.2007 року залишено без
задоволення.

В апеляційній скарзі ПАТ
«Альфа-Банк» не погоджується з
рішенням суду першої інстанції,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог. При цьому посилається на
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
окремих фактів, як суд визнав
встановленими Зазначає, що при
винесенні рішення судом не враховано,
що на момент винесення оскаржуваного
рішення договір поруки продовжував
діяти, строк виконання кредитних
зобов'язань визначено умовами договору
до 15.12.2014 року. Оскільки зобов'язання
боржника за кредитним договором на
момент винесення оскаржуваного
рішення належним чином не виконано, а
тому договір поруки є чинним.

В судовому засіданні представник
позивача апеляційну скаргу підтримав.

Відповідач, третя особа в
судовому засіданні просили апеляційну
скаргу відхилити, рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 статті 309 ЦПК України
визначено, що підставою для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
кредитором було змінено строк
виконання основного зобов'язання та
визначено при цьому нову дату
повернення кредиту - 17.12.2008 року (дату
ухвалення рішення постійно діючим
Третейським судом при Всеукраїнській
Громадській організації
«Всеукраїнський фінансовий союз»), а
кредитор в порушення строків,
передбачених ч. 4 ст. 559 ЦК України, не
пред'явив вимоги до поручителя.

Однак, суд першої інстанції дійшов
таких висновків при неповному
з'ясуванні обставин справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушенні норм
матеріального та процесуального права.

Встановлено, що 14 грудня 2007 року
між ЗАТ «Альфа-Банк» (правонаступником
якого є ПАТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір №700002422,
відповідно до якого останній отримав
16201,62 доларів США зі сплатою процентів
за користування кредитом в розмірі 14,5%
річних з датою остаточного повернення
кредиту до 15.12.2014 року. Та додатком №1 до
даного договору встановлено графік
платежів та розрахунок сукупної
вартості споживчого кредиту та
реальної процентної ставки, з
урахуванням вартості всіх супутніх
послуг (а.с. 5-11).

В забезпечення виконання
позичальником своїх зобов'язань за
кредитним договором , 14.12.2007 року між
банком та ОСОБА_2 було укладено договір
поруки №700002422-П (а.с. 12). Відповідно до
умов якого, поручитель поручається за
виконання боржником обов'язків, що
виникли на підставі основного договору
або можуть виникнути на підставі нього
у майбутньому:

а) обов'язок повертати банку кредит
рівними частинами, у терміни визначені
основним договором та додатком №1 до
основного договору, але в будь-якому
випадку не пізніше 15.12.2014 року;

б) обов'язок щомісяця сплачувати банку
проценти за користування кредитом у
терміни, визначені основним договором
та додатком до нього;

г) обов'язок сплатити банку неустойку
(пеню, штрафи) та понад суму неустойки
(пені, штрафів) відшкодувати збитки,
заподіяні банку невиконанням або
неналежним виконанням боржником своїх
зобов'язань за основним договором (п 2.1
статті 2).

Відповідно до пп. 3.1, 3.2 ст. 3
договору поруки, боржник та поручитель
відповідають перед банком за порушення
обов'язків, передбачених у статті 2
цього договору, як солідарні боржники.
Поручитель відповідає перед банком у
тому ж обсязі, що і боржник. Передбачена
п. 3.1 цього договору відповідальність
поручителя наступає у випадку, якщо
боржник допустить прострочення
виконання будь-якого з обов'язків,
зазначених у п. 2.1 цього договору.

За рішенням постійно діючого
Третейського суду при Всеукраїнській
Громадській організації
«Всеукраїнський фінансовий союз» від
17.12.2008 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ЗАТ «Альфа-Банк» заборгованість за
кредитним договором в розмірі 98147 грн. 54
к., яка складається з заборгованості за
тілом кредиту - 89414,80 грн.,
заборгованості по відсотках - 4291,10 грн.,
пені - 4441,64 грн. (а.с. 61-63).

Зі змісту вказаного рішення
вбачається, що на виконання умов
договору позивач направив відповідачу
(ОСОБА_3) досудову вимогу №1-24.1-б/б
від 06.11.2008 року, проте станом на 13.11.2008
року відповідачем вимога не була
виконана.

Однак, суд першої інстанції,
дійшовши висновку про зміну кредитором
строку виконання основного
зобов'язання та визначення при цьому
нової дати повернення кредиту - 17.12.2008
року, не звернув уваги, що рішенню
третейського суду передувала досудова
вимога до боржника та не з'ясував, у
відповідності до вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК
України, чи отримана боржником
досудова вимога, який строк визначений
даною вимогою для погашення кредиту.

Разом з тим, апеляційним судом на
виконання вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, у
позивача ПАТ «Альфа-Банк» було
витребувано кредитну справу за
кредитним договором №700002422 від 14.12.2007
року, укладеним між ЗАТ «Альфа-Банк» та
ОСОБА_3, яка була оглянута судом та у
матеріалах справи якої відсутні дані,
на підставі яких суд міг встановити ці
обставини. Відповідно, суд позбавлений
можливості визначити час з якого у
позивача виникло право пред'явити
протягом шести місяців вимогу до
поручителя ОСОБА_2 про виконання
грошового зобов'язання щодо повернення
кредиту.

З розрахунку заборгованості за
кредитом вбачається, що позивачем з
01.09.2008 року було збільшено відсоткову
ставку з 14,5% річних до 17%, про підтвердив
і представник банку в засіданні
апеляційного суду (а.с. 21).

Пунктом 6.2 Загальних умов
кредитування визначено, що банк має
право змінити розмір процентів за
користування кредитом в разі зміни
кон'юктури ринку, облікової ставки НБУ,
індексу інфляції (споживчих цін),
загальновизнаних внутрішньодержавних
та/або міжнародних грошових та/або
фондових індексів тощо. Про зміну
відсоткової ставки по кредиту та
внесення у зв'язку з цим змін в Додаток
№1 до цього договору банк повідомляє
позичальника за 7 днів до моменту
настання таких змін шляхом направлення
рекомендованого листа на адресу
позичальника. У зв'язку зі зміною
процентної ставки в разі настання
події, незалежної від волі сторін,
позичальник цим надає свою згоду на
внесення змін до Додатку №1 до цього
договору та викладення Додатку №1 в
новій редакції.

Матеріалами справи встановлено,
що на адресу позичальника ОСОБА_3
банком направлялось відповідне
повідомлення про зміну відсоткової
ставки та було отримано позичальником
16.09.2008 року (а.с. 97-100, 108).

Однак, з матеріалів кредитної
справи вбачається, що відповідні зміни
до Додатку №1 до кредитного договору не
вносились.

Згідно п. 6.4 договору поруки
№700002422-П від 14.12.2007 року, у разі
збільшення обсягу відповідальності
боржника за основним договором
передбачена цим договором поруки діє
тільки у випадку, якщо поручитель
надасть свою згоду на таке збільшення.

Проте, як встановлено, в судовому
засіданні, згода ОСОБА_2 на збільшення
відсоткової ставки за договором банком
отримана не була, це питання з
поручителем не узгоджувалось.

На підставі ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Обсяг зобов'язань поручителя
визначається як умовами договору
поруки, так і умовами основного
договору, яким визначено обсяг
зобов'язань боржника, забезпечення
виконання яких здійснює поручитель
(чч. 1, 2 ст. 553 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України порука
припиняється у разі зміни зобов'язання
без згоди поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Тобто закон пов'язує припинення
договору поруки зі зміною основного
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови, що
така зміна призведе до збільшення
обсягу відповідальності поручителя, а
не із зміною будь-яких умов основного
договору.

Колегія суддів вважає, що всупереч
умовам договору поруки кредитор без
згоди поручителя збільшив відсоткову
ставку за кредитним договором з 14,5%
річних до 17% річних, внаслідок чого
збільшився обсяг відповідальності
ОСОБА_2, що є підставою припинення
поруки. У зв'язку з чим рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням апеляційним судом нового
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Доводи апеляційної скарги про дію
договору поруки до повного виконання
боржником своїх зобов'язань за
основним договором, який визначено до
15.12.2014 року не можуть бути прийняті до
уваги.

Згідно п. 6.3 договору поруки договір
набуває чинності з моменту його
підписання сторонами та скріплення
печаткою Банку і діє до повного
виконання зобов'язань боржника за
основним договором.

Така умова договору поруки не може
розглядатися як установлення строку
дії поруки, оскільки це не відповідає
вимогам ст. 252 ЦК України, відповідно до
якої строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами.
Термін визначається календарною датою
або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
задовольнити частково.

Заочне рішення Летичівського
районного суду Хмельницької області
від 14 жовтня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

В позові публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2,
третя особа ОСОБА_3, про стягнення
заборгованості по кредиту відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
І.В.П'єнта

_______________________________________________________________________
_____

Головуючий у першій інстанції -
Курнос С.О. Провадження №
22-ц/792/2242/14

Доповідач -П'єнта І.В.
Категорія № 27