У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної
О.О.Суддів:Коротуна В.М.,Попович О.В.,
Ступак О.В.,Штелик С.П.,розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6 до ліквідатора публічного
акціонерного товариства
"Інноваційно-промисловий банк"
Галабурди Олексія Васильовича, третя
особа - Фонд гарантування вкладів
фізичних осіб, про зобов'язання вчинити
дії, за касаційною скаргою Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
рішення апеляційного суду м. Києва від
22 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив
зобов'язати ліквідатора ПАТ
"Інноваційно-промисловий банк"
Галабурду О.В. включити його до списку
вкладників банку, які мають право на
відшкодування суми вкладу за рахунок
коштів Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб та зобов'язати
ліквідатора направити до Фонду
відомості щодо нього, як вкладника,
який має право на відшкодування суми
вкладу за рахунок коштів Фонду у
розмірі 200000,00 грн, зобов'язати
ліквідатора банку включити його до
реєстру вимог кредиторів ВАТ
"Інноваційно-промисловий банк" як
кредитора на залишок суми депозиту, що
не покривається Фондом гарантування
вкладів фізичних осіб у розмірі 19677,17
грн.

В обґрунтування позовних вимог
вказував на те, що рішенням
Сімферопольського районного суду
Автономної Республіки Крим від 05
вересня 2011 року з ПАТ "Інпромбанк" на
його користь було стягнуто 219797,17 грн.

Постановою правління Національного
Банку України від 29 лютого 2012 року
відкликано банківську ліцензію з 02
березня 2012 року та призначено
ліквідатором ПАТ "Інпромбанк"
Галабурду О.В.

21 березня 2012 року представник позивача
звернулася до Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб із заявою про
виплату відшкодування, а 15 березня 2012
року до ПАТ «Інпромбанк» із заявою про
включення до реєстру кредиторів,
відповідно до оголошень, що розміщенні
на офіційному сайті банку.

Проте, 10 квітня 2012 року Фонд повідомив,
що ліквідатором банку поданий список
вкладників, в якому відсутня
інформація щодо вкладу позивача.

На звернення до ліквідатора банку, яке
повторно було направлено у травні 2012
року, відповіді отримано не було.

З огляду на зазначене просив позов
задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 10 жовтня 2013 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
22 січня 2014 року рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 10 жовтня 2013 року в частині
відмови у задоволенні позову про
включення ОСОБА_6 до списку вкладників
публічного акціонерного товариства
"Інноваційно-промисловий банк", які
мають право на відшкодування суми
вкладу за рахунок коштів Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
скасовано та в цій частині ухвалено
нове рішення, яким позов ОСОБА_6
задоволено.

Зобов'язано ліквідатора публічного
акціонерного товариства
"Інноваційно-промисловий банк"
Галабурду О.В. включити ОСОБА_6 до
списку вкладників публічного
акціонерного товариства
"Інноваційно-промисловий банк", які
мають право на відшкодування суми
вкладу за рахунок коштів Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб та
зобов'язано ліквідатора публічного
акціонерного товариства
"Інноваційно-промисловий банк"
Галабурди О.В. направити до Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
відомості щодо вкладника ОСОБА_6, який
має право на відшкодування суми вкладу
за рахунок коштів Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб у розмірі 200000,00
грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі Фонд гарантування
вкладів фізичних осіб, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, просить скасувати
рішення суду апеляційної інстанції та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково на таких підставах.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
законодавством передбачено строк у три
місяці для подання ліквідатором
відомостей про вкладників, які мають
право на отримання відшкодування суми
вкладу за рахунок коштів Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб,
який на момент вирішення спору
закінчився, а отже відсутні підстави
для задоволення позовних вимог ОСОБА_6

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позову про включення
ОСОБА_6 до списку вкладників публічного
акціонерного товариства
"Інноваційно-промисловий банк", які
мають право на відшкодування суми
вкладу за рахунок коштів Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб та
ухвалюючи в цій частині нове рішення
про задоволення позовних вимог, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що бездіяльність ліквідатора
публічного акціонерного товариства
"Інноваційно-промисловий банк", який не
зазначив позивача у списках
вкладників, які мають право на
отримання відшкодування вкладу за
рахунок коштів Фонду, є неправомірною,
а порушені права ОСОБА_6 підлягають
відновленню.

Проте, з такими висновками судів
погодитись не можна з огляду на
наступне.

Відповідно до статті 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення судів
першої та апеляційної інстанцій не
відповідають.

Судами встановлено, що рішенням
Сімферопольського районного суду
Автономної Республіки Крим від 05
вересня 2011 року з ПАТ "Інпромбанк" на
користь ОСОБА_6 було стягнуто 219797,17 грн.

Після набрання вказаним судовим
рішенням законної сили зобов'язання
ПАТ "Інпромбанк" перед ОСОБА_6, які були
передбачені договором банківського
вкладу (депозиту) припинилися. З цього
моменту у банку перед позивачем
виникло грошове зобов'язання зі сплати
суми боргу у розмірі 219797,17 грн.

Постановою правління Національного
Банку України від 29 лютого 2012 року
відкликано банківську ліцензію з 02
березня 2012 року та призначено
ліквідатором ПАТ "Інпромбанк"
Галабурду О.В.

Структуру банківської системи,
економічні, організаційні і правові
засади створення, діяльності,
реорганізації і ліквідації банків
визначено Законом України «Про банки і
банківську діяльність».

Кредитори банку мають право отримати
свої кошти в межах ліквідаційної
процедури банку за рахунок коштів
накопичених на відповідному рахунку
банку від повернення активів та
реалізації майна банку в порядку
черговості, встановленої статтею 96
Закону України «Про банки і банківську
діяльність».

Відповідно до статті 96 вказаного
Закону (в редакції, яка була чинна на
момент виникнення спірних
правовідносин) кошти, одержані в
результаті ліквідаційної процедури,
спрямовуються на задоволення вимог
кредиторів у такій черговості: 1)
зобов'язання, що виникли внаслідок
заподіяння шкоди життю та здоров'ю
громадян; 2) грошові вимоги по
заробітній платі, що виникли із
зобов'язань банку перед працівниками
до порушення процедури ліквідації
банку; 3) вимоги Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб, що
виникли у випадках, визначених
законодавством про гарантування
вкладів фізичних осіб; 4) вимоги
вкладників - фізичних осіб у частині, що
перевищує суму, виплачену Фондом
гарантування вкладів фізичних осіб; 5)
вимоги Національного банку України, що
виникли в результаті зниження вартості
застави, наданої для забезпечення
кредитів рефінансування; 5-1) вимоги
Міністерства фінансів України, що
виникли у зв'язку з наданням поворотної
фінансової допомоги за виключенням
внесків до статутного капіталу; 6)
вимоги фізичних осіб, платежі
яких або платежі на ім'я яких
заблоковано (крім фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності);
7) інші вимоги, крім вимог за
субординованим боргом; 8) вимоги за
субординованим боргом.

Натомість, засади функціонування Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб,
порядок відшкодування вкладів
вкладникам учасників (тимчасових
учасників) Фонду встановлені Законом
України «Про Фонд гарантування вкладів
фізичних осіб».

Відповідно частини 1 статті 1 Закону
України «Про Фонд гарантування вкладів
фізичних осіб» (в редакції, яка була
чинна на момент виникнення спірних
правовідносин) вклад (депозит) - кошти в
готівковій або безготівковій формі у
валюті України або в іноземній валюті,
які відповідно до законодавства
України розміщені вкладником на
договірних засадах на визначений строк
зберігання або без зазначення такого
строку на іменних рахунках у учасника
(тимчасового учасника) Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб чи
залучені таким учасником у формі
випуску (емісії) іменних ощадних
(депозитних) сертифікатів і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
договору.

Вкладник - фізична особа, яка має вклад
у учасника (тимчасового учасника) Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб.

Вирішуючи спір, суди першої та
апеляційної інстанцій у порушення
статей 213, 214, 303, 316 ЦПК України на
зазначене уваги не звернули, не в
повній мірі визначились з характером
спірних правовідносин та правовою
нормою, що підлягає застосуванню,
зокрема, не з'ясували, чи є спірна
грошова сума, яка стягнена з банку на
користь позивача відповідним судовим
рішенням депозитним вкладом у
розумінні Закону України «Про Фонд
гарантування вкладів фізичних осіб» та
чи підлягає підлягає вона стягненню з
Фонду у порядку, який передбачено цим
Законом.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 338 ЦПК
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
що унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.
Справа направляється до суду
апеляційної інстанції для продовження
розгляду або на новий розгляд, якщо
порушення, зазначені у частинах першій
і другій цієї статті, допущені тільки
цим судом. У всіх інших випадках справа
направляється до суду першої
інстанції.

За таких обставин, рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 10 жовтня 2013 року та рішення
апеляційного суду м. Києва від 22 січня
2014 року підлягають скасуванню з
підстав, передбачених статтею 338 ЦПК
України, з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб задовольнити
частково.

Рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 10 жовтня 2013
року та рішення апеляційного суду м.
Києва від 22 січня 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:В.М.
Коротун О.В. Попович О.В. Ступак С.П.
Штелик