У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 28 травня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Фінансова
ініціатива» про розірвання договору
банківського вкладу, стягнення коштів
за депозитом, за касаційною скаргою
ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Вінницької області
від 28 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, у
якому просила розірвати договір
банківського вкладу, укладений між нею
та Публічним акціонерним товариством
«Комерційний банк «Фінансова
ініціатива» (далі - ПАТ КБ «Фінансова
ініціатива»), стягнути з відповідача
банківський вклад у розмірі 99 912,50 грн
та відшкодувати моральну шкоду, яку
оцінила в 10 000 грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що 09 січня
2013 року між нею та банком укладено
договір банківського вкладу № 162519
(вклад «Ощадний»), згідно з яким
банківська установа прийняла від неї
кошти в сумі 200 дол. США, що еквівалентно
1598,60 грн, строком на 370 календарних днів
та зобов'язалася сплачувати 7%річних за
користування ними.

Крім того, вона додатково внесла кошти
в розмірі 98 131,90 грн у валюті США.

Згідно з умовами договору вона
звернулася із заявою про дострокове
повернення їй грошового вкладу, однак
відповідач свої зобов'язання не
виконує та кошти не повертає.

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 10 червня 2013 року
позовні вимоги в частині відшкодування
моральної шкоди залишено без розгляду.

Заочним рішенням Вінницького міського
суду Вінницької області від 10 червня 2013
року позов ОСОБА_4 задоволено.

Розірвано договір банківського вкладу
№ 162519 (вклад «Ощадний») від 09 січня 2013
року, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ КБ
«Фінансова ініціатива».

Стягнуто з відповідача на користь
позивача грошові кошти за депозитним
вкладом у розмірі 99 912,5 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 28 лютого 2014 року скасовано
рішення суду першої інстанції та
ухвалено нове про відмову в
задоволенні позову.

У касаційній скарзі, поданій
представником ОСОБА_5, ОСОБА_4
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції, залишити в силі
рішення місцевого суду від 10 червня 2013
року, мотивуючи свою вимогу порушенням
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої
інстанції, застосувавши до даних
правовідносин норми ст.ст. 1058, 1060 ЦК
України, виходив з того, що між
сторонами виникли договірні
правовідносини за договорами
банківського вкладу й зазначені
договори та банківські квитанції
відповідають вимогам чинного
законодавства.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
відмову в задоволенні позову,
апеляційний суд виходив із
недоведеності ОСОБА_4 тих обставин, які
б свідчили про прийняття банком від неї
депозитного вкладу на суму 12300 дол. США.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком апеляційного суду.

Оцінивши всі зібрані у справі докази,
правильно встановивши характер
правовідносин та вірно застосувавши
норми матеріального права, суд
апеляційної інстанції з урахуванням
встановлених обставин справи,
Інструкції НБУ №174 «Про порядок
проведення касових операцій банкам
України», правової позиції Верховного
Суду України, викладеної у постанові
від 29 січня 2014 року по справі №6-149цс13
про стягнення суми вкладу та
відшкодування моральної шкоди, а також
з урахуванням висновку експерта від 21
січня 2014 року, проведеного Вінницьким
відділенням Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, обґрунтовано дійшов
висновку про відмову в задоволенні
позову.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судом при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах
ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного
суду Вінницької області від 28 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова