Справа № 2-6850/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 травня 2014 року Солом`янський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді- Лозинської М.І.,

за участі секретаря- Панченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,
третя особа: Головне управління
юстиції у м.Києві про виключення запису
про батька з актового запису про
народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду
з позовом до відповідача у якому
просить виключити відомості про
батька ОСОБА_3 з актового запису про
народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
зареєстрованого відділом РАЦС
Солом`янського районного управління
юстиції у м. Києві.

В обґрунтування позову вказує на
те, що 12 .06.2010 року ії син ОСОБА_3
зареєстрував шлюб з ОСОБА_2, з якою
спільне життя після реєстрації шлюбу
не склалось, спільного господарства
вони не вели та спільного бюджету та
майна не мали. Позивачка вказує , що зі
слів сина їй було відомо, що невістка
серйозних намірів щодо створення сім`ї
не мала та не бажала мати спільних
дітей.

09.06.2011 року відповідачка покинула
сім`ю та виїхала з квартири в
невідомому напрямку для позивачки та
ії сина.

Позивач посилається на те, що в
подальшому за спільним бажанням ії
сина та відповідачки 16 травня 2012 року
було подано спільну заяву до Відділу
РАГС Солом`янського району м. Києва про
розірвання шлюбу та призначено дату
розірвання шлюбу 19.06.2012 року. В
подальшому, дата розірвання шлюбу за
ініціативою відповідачки дата
розірвання шлюбу була перенесена на
26.06.2012 року.

Заява мотивована тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 трагічно загинув ,
тому шлюб між ним та відповідачкою
розірваний не було .

ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3
народилась ОСОБА_4, в актовому записі
про народження якої були внесені
відомості про батька- сина позивачки,
про народження якої позивачці, як
вказано у позові, їй стало відомо з
довідки форми №3.

За твердженнями позивачки, ії син
не був спроможний до зачаття дитини, та
враховуючи, що відповідачкою він як
батько дитини був записаний з
корисливих мотивів, з метою
успадкування частини квартири, яка
належала йому за життя, вона звернулась
до суду з даним позовом. При цьому
позивач вказує , що так як сину не було
відомо про те, що його дружина вагітна
від іншого чоловіка і має народжувати
дитину, та в зв`язку зі своєю смертю не
може оспорити своє батьківство, таке
право в силу закону надає їй як
спадкоємцю першої черги, що
передбачено ч.3 ст.137 СК України.

В ході розгляду справи
представник позивачки позовні вимоги
підтримала та просила їх задоволення. В
підтвердження позову , позивач
послалась на довідку та дані
урологічних досліджень сина позивачки,
проведених за його життя 12.10.2011 року
відповідно до яких йому було
встановлено діагноз-обтураційне
безпліддя, в силу чого ОСОБА_3 був не
здатний до зачаття дитини.

Представник відповідача в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав та просив у їх задоволенні
відмовити, пославшись на те, що вони є
недоведеними належними та допустимими
доказами по справі.

Третя особа- Головне управління
юстиції у місті Києві у судове
засідання свого представника не
направило, будучи повідомленим
належним чином про місце, день та час
судового розгляду. Враховуючи, що третя
особа є належним чином повідомлена про
місце, день та час судового розгляду
,судом ухвалено про розгляд справи у
відсутність третьої особи.

Вислухавши пояснення
представника позивача, представника
відповідача, заслухавши свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи із наведеного.

Відповідно до ч.1 статті 137 СК
України якщо той, хто записаний батьком
дитини, помер до народження дитини,
оспорити його батьківство мають право
його спадкоємці, за умови подання ним
за життя до нотаріуса заяви про
невизнання свого батьківства.

Проте, відповідно до ч.3 ст.137 СК
України якщо через поважні причини
особа не знала про те, що записана
батьком дитини, і померла, оспорити
батьківство можуть ії спадкоємці:
дружина, батьки і діти.

Стаття 137 СК України спрямована на
законодавче врегулювання проблеми на
засадах справедливості,
добросовісності, розумності та
відповідно до моральних засад
суспільства. З її допомогою чиняться
перешкоди тому, хто прагне виправдати
свою поведінку презумпцією шлюбного
батьківства всупереч інтересам інших
осіб, зокрема батьків того, чиє
батьківство є предметом спору. Стаття
137 СК сприятиме утвердженню принципу
добросовісності у відносинах подружжя

Право на оспорення батьківства
надано лише спадкоємцям за законом
першої черги.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер ОСОБА_3 , що підтверджується
свідоцтвом про смерть , виданим
Відділом реєстрації смерті у м.Києві 18
червня 2012 року Серія НОМЕР_1.

Позивач по справі ОСОБА_1 є мати
померлого ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про народження померлого,
виданого Ленінським РАГС 22.12.1979 року
серія НОМЕР_2.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина на належне на праві власності
померлому майно. Встановлено, що між
сторонами існує судовий спір щодо
спадкового майна померлого.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у
першу чергу на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив та батьки.

Отже, оскільки позивач є
спадкоємцем першої черги після
померлого сина, вона в числу ч.3 ст.137 ЦК
України має право на звернення до суду
з вимогами про оспорювання батьківства
сина .

Як свідчать матеріали справи на
час смерті ОСОБА_3 знаходився у
зареєстрованому шлюбі з відповідачкою
ОСОБА_2 з 12 червня 2010 року, про що
свідчить свідоцтво про шлюб, видане
Відділом РАГС Солом`янського районного
управління юстиції у м.Києві , актовий
запис № 694, Серія НОМЕР_3

Встановлено , що ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку ОСОБА_4.

Відповідно до Свідоцтва про
народження ОСОБА_4, виданим Відділом
РАЦС Солом`янського районного
управління юстиції у м.Києві , актовий
запис № 2473 батьком останньої значиться
померлий ОСОБА_3

Матеріали справи свідчать про те,
що 16 травня 2012 року ОСОБА_2 було подано
заяву до Відділу РАЦС Солом`янського
РУЮ у м.Києві про розірвання шлюбу, який
не був розірваний в силу смерті ОСОБА_3.

В ході розгляду справи
встановлено, що з червня місяця 2011 року
відповідачка з померлим однією сім`єю
не проживали , відповідачка залишила
місце проживання ОСОБА_3

Вказану обставину підтвердив
свідок ОСОБА_5, який був тісно
спілкувався з померлим та за
твердженням якого у померлого з ОСОБА_2
були вкрай напружені сімейні
відносини.

З матеріалів справи вбачається,
що 12.10.2011 року ОСОБА_3 проходив
урологічне обстеження в
Консультативно-діагностичному центрі
№ 2 Дарницького району м.Києва за
результатами якого йому визначено
діагноз обтураційне безпліддя, що
підтверджується довідкою від 06.02.2014
року , та даними медичного огляду. (
а.с.32-41).

В судовому засіданні допитана у
якості свідка ОСОБА_6, вказала на те, що
з осені 2011 року проживала з померлим
ОСОБА_3 однією сім`єю, та мала наміри
зареєструвати шлюб з останнім.
Пояснила, що знала про наявні проблеми
ОСОБА_3 про неможливість до зачаття
дитини у зв`язку із чим проходила з ним
медичні обстеження; вказала на те, що в
жовтні 2011 року спільно з ОСОБА_3
проходила обстеження з метою
можливості запліднення та з медичних
даних їй стало відомо про безпліддя
ОСОБА_3.

При цьому свідком ОСОБА_6 було
надано дані своєї медичної картки щодо
проведеного обстеження, дата
проведення якого , а саме 12.10.2011 року
збігається з датою проведеного
обстеження ОСОБА_3.

Оригінал медичної картки був
досліджений судом ( а.с.42) та
підтверджує пояснення свідка ОСОБА_6 в
цій частині .

Вказані вище обставини дають суду
підстави для прийняття до уваги
тверджень позивача про неспроможність
до зачаття померлого.

Крім того, представником позивача
були надані суду відомості з мережі
Інтернет з особистої сторінки в
соціальній мережі, зареєстрованій за
ОСОБА_7 , який зі слів представника
позивача є біологічним батьком ОСОБА_4,
які в свою чергу містять посилання на
визнання даною особою батьком ОСОБА_4.

Також були надані особисті
фотокартки ОСОБА_7 з донькою
відповідачки, які вказують на
відношення останнього до дитини.

Такі обставини в судовому
засіданні представник відповідачки не
спростовував та не заперечував,
визнавши на фото з мережі Інтернет та
фотокартках особу відповідачки та ії
доньку.

Отже , оцінюючи докази у
відповідності до ст.212 ЦПК України,
виходячи із внутрішнього переконання,
зважаючи на те, що за життя ОСОБА_3 був
позбавлений можливості оспорити своє
батьківство, беручи до уваги
обґрунтованість позову та доведеність
його в судовому засіданні, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню,
оскільки відповідачка не спромоглась
спростувати надані докази
представником позивача.

На підставі наведеного, керуючись
ст.137 СК України, ст.ст.10,60,209,212-215,294 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: Головне управління юстиції у
м.Києві про виключення запису про
батька з актового запису про
народження дитини задовольнити.

Виключити з актового запису
№ 2473, внесеного Відділом реєстрації
актів цивільного стану Солом`янського
районного управління юстиції у м.Києві
про народження ОСОБА_4 запис про батька
ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено
до Апеляційного суду м. Києва через
районний суд протягом десяти днів з дня
його оголошення.

Суддя;