Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.14 року
м. Харків

Дзержинський районний суд м.
Харкова у складі:

Головуючого: судді Омельченко К.О.

При секретарі: Забіякі Ю.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовною заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю
науково-виробниче товариство «Тиком»
до ОСОБА_1, третя особа: Харківська
міська рада про відновлення права
користування земельною ділянкою та
знесення об'єкту самочинного
будівництва, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю науково-виробниче
товариство «Тиком» звернулося з
позовною заявою до ОСОБА_1, третя особа:
Харківська міська рада, про
відновлення права користування
земельною ділянкою та знесення об'єкту
самочинного будівництва

Свої позовні вимоги обґрунтовують тим,
що TOB HBT «Тиком» належить на праві
власності нежитлова будівля літ. «В-3»
за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею
1459,9 кв. м. Для експлуатації та
обслуговування адміністративної
будівлі на підставі рішення
виконавчого комітету Харківської
міської ради від 29.12.2001 року № 2658
Позивачу було надано в тимчасове
платне користування на умовах оренди
земельну ділянку, загальною площею 0,0549
га., за адресою: АДРЕСА_2. Саме за
цільовим призначенням Позивач
використовував з 2001 року цю земельну
ділянку. Але в липні 2013 року на
зазначеній земельній ділянці ОСОБА_2
без погодження з Позивачем та без
необхідних дозволів самовільно
побудував прибудову до житлового
будинку. Ця прибудова не дає
можливості улаштувати евакуаційний
вихід та належним чином обслуговувати
адміністративну будівлю, що належить
Позивачу.

TOB HBT «Тиком» листом вих. № 45 від 09.07.2013
року звернулось до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Харківській області щодо
самовільного влаштування прибудови до
житлового будинку на зазначеній
земельній ділянці.

Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Харківській області листом № 7/20-4983 від
07.08.2013 року повідомила, що інформація
про наявність права у Відповідача на
виконання будівельних робіт та
прийняття об'єкта за вказаною адресою в
експлуатацію в Інспекції відсутня.

Посилаються на те, що згідно ч. 1 ст. 93 ЗК
України «право оренди земельної
ділянки - це засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності».

Також на те, що згідно ч. 1 ст. 95
Земельного кодексу України та п. 3.2.1.
Договору оренди земельної ділянки, що
зареєстрований у виконавчому комітеті
Харківської міської ради в книзі
записів державної реєстрації
договорів оренди землі від 10 квітня 2002
року за № 153/02, орендар має право
самостійно господарювати на землі та
витребувати орендовану земельну
ділянку з будь-якого незаконного
володіння та користування, вимагати
усунення перешкод у користуванні нею,
відшкодування збитків, заподіяних
земельній ділянці громадянами та
юридичними особами.

Вважають, що самовільно
побудована прибудова гр.-ном ОСОБА_2
підлягає знесенню у встановленому
законом порядку.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала,
просила їх задовольнити. Надала
пояснення відповідно до викладених у
позові. Також пояснила, що прибудова
влаштована без додержання будівельних
норм та правил, є самочинною спорудою.
Не відповідає санітарним та
протипожежним нормам. Є самочинним
будівництвом, оскільки не введена в
експлуатацію у встановленому законом
порядку. З урахуванням всього
вищевикладеного просила позов
задовольнити.

Відповідачі (як первісний ОСОБА_2,
так і замінений судом за клопотанням
позивача належний - ОСОБА_1), а також їх
представник проти задоволення
позовних вимог заперечували. Надали
пояснення про те, що прибудова до
квартири не є самочинною,
зареєстрована у встановленому законом
порядку. Є складовою квартири, право
власності на неї набуто правомірно.
Просили відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Третя особа - Харківська міська
рада в судово засідання не з'явилася,
причин неявки суду не сповістила. Про
день та час судового засідання
повідомлялася своєчасно та належним
чином.

Суд, вислухавши сторони,
дослідивши матеріали справи та
представлені докази, приходить до
висновку про те, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Згідно відповіді КП «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації»,
право власності на квартиру АДРЕСА_1 за
станом на 31.12.12 року було зареєстровано
за ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу від 24.10.02 року,
посвідченим приватним нотаріусом ХМНО
ОСОБА_3 за реєстровим № 7152. Обстеженням
від 09.08.2013 року встановлено, що квартира
АДРЕСА_1 розташована на 1-му поверсі 1-но
поверхового житлового будинку в літ.
«А-1». Квартира є 2-кімнатною, загальною
площею - 84,1 кв. м, житловою - 24,5 кв. м.
Стіни квартири - цегляні,
перекриття-дерево. Згідно наказу
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 9 серпня 2012
року № 404, збільшення загальної площі
не є самовільним. (а.с. 74).

Зазначена вище приведена
технічна характеристика квартири
відповідає даним технічного паспорту
від 09.03.2005 року (а.с. 75-80).

На теперішній час право власності
на спірну квартиру в цілому
зареєстроване за відповідачем ОСОБА_1
на підставі договору довічного
утримання від 22.08.13 року, укладеному між
ОСОБА_2 та ОСОБА_4, який посвідчено
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 та
зареєстровано у реєстрі за № 2181.

Технічна характеристика
квартири, визначена у договорі
довічного утримання, відповідає її
технічній характеристиці, зазначеній у
листі КП «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації».

Згідно зі ст.. 316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб

Відповідно до ст.. 317 ЦК України,
власникові належать право володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону (ст.. 319 ЦК
України).

Відповідно до ст.. 321 ЦК України,
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із право чинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом (ст.. 328 ЦК України).

Згідно зі ст.. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Суд приходить до висновку про те,
що позивачем не доведено того, що
прибудова до спірної квартири є
самочинним будівництвом та право
власності на квартиру, з урахуванням
збільшення її площі, набуто ОСОБА_2
неправомірно, а також неправомірно
було зареєстроване у КП «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації».
Крім цього, позивачем не визначено, яка
площа вищевказаної прибудови, яка, на
думку позивача, підлягає знесенню.

За таких обставин суд відмовляє у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробниче
товариство «Тиком» до ОСОБА_1 -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через районний суд протягом 10-ти днів з
дня проголошення.

Суддя: