Справа № 369/2326/14-ц
Провадження № 2/369/1463/14
РІШЕННЯ

Іменем України

02 червня 2014 року Києво-Святошинський
районний суд в складі:

головуючого судді
Усатова Д.Д.

за участю секретаря
Котляр А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що життя з
відповідачем не склалося через
чисельні сварки та конфлікти. У сторін
зникли почуття любові, взаєморозуміння
та взаємоповаги. Сторони припинили
шлюбно-сімейні стосунки, спільне
господарство не ведуть. Сім»я
розпалась остаточно, примирення між
сторонами неможливе.

Посилаючи на викладене та норми закону,
позивач просив суд: розірвати шлюб між
ним та відповідачем, зареєстрований 08
червня 1996 року у Києво-Святошинському
районному будинку урочистих подій
Київської області, актовий запис № 133.

Позивач в судове засідання не з'явивсь.
Направив до суду заяву, в якій позовні
вимоги підтримав, просив їх
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась, повідомлялась належним
чином, причини неявки суду невідомі.

У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст.
197 ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи,
письмові докази у справі, приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
зареєстрували шлюб 08 червня 1996 року у
Києво-Святошинському районному
будинку урочистих подій Київської
області, актовий запис № 133, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб,
виданим Відділом реєстрації актів
цивільного стану Києво-Святошинського
районного управління юстиції
Київської області від 23 квітня 2008 року,
Серія НОМЕР_1 (повторно).

Від спільного подружнього проживання
сторони мають двох дітей, сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спільне життя між сторонами не
склалося через чисельні сварки та
конфлікти. У сторін зникли почуття
любові, взаєморозуміння та
взаємоповаги. Сторони припинили
шлюбно-сімейні стосунки з жовтня 2013 р.,
спільне господарство не ведуть. Сім»я
розпалась остаточно, примирення між
сторонами неможливе.

У відповідності до ст. 51 Конституції
України шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки і чоловіка.

Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу
України шлюб припиняється внаслідок
його розірвання.

Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу
України передбачено, що позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України
у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Суд вважає, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу,
укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є
неможливим. Подальше сімейне життя
подружжя неможливе, сім'я розпалась
остаточно, збереження сім'ї сторін
суперечить їх інтересам, а також
моральним засадам суспільства.

З огляду на те, що від відповідача
ОСОБА_2 не надходило клопотань про те,
що після розірвання шлюбу вона просить
змінити прізвище, суд вважає за
доцільне під час розірвання шлюбу та
його державної реєстрації залишити
ОСОБА_2 прізвище - «ОСОБА_2».

Зважаючи на вищенаведене, відповідно
до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55,
110, 112 Сімейного кодексу України, та,
керуючись ст.ст.4, 60, 174, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 08 червня 1996 року у
Києво-Святошинському районному
будинку урочистих подій Київської
області, актовий запис № 133 - розірвати.

Під час розірвання шлюбу та його
державної реєстрації залишити ОСОБА_2
прізвище - «ОСОБА_2».

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду Київської
області через Києво-Святошинський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя:

Д.Д.Усатов