Справа № 627/572/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд
Харківської області в складі:

головуючого - судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря В'юнник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт
Краснокутськ Харківської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Краснокутської районної державної
адміністрації Харківської області про
визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В :

23 квітня 2014 року позивач
звернувся до суду з позовною заявою про
визнання права на земельну частку (пай).

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що він 05.05.1986 року
прийнятий в члени колгоспу «Дружба», в
подальшому реорганізованого в КСП
«Дружба».

Із членів колгоспу він не виходив, а
тому на момент розпаювання земель КСП
«Дружба» перебував в членах цього
господарства та відповідно до Указу
Президента України №720 від 8 серпня 1995
року набув права на земельну частку
(пай), однак позивач помилково не був
включений до списку додатку до
державного акту по КСП «Дружба».

У зв'язку з юридичною необізнаністю,
позивач не знав про те, що порушені його
Конституційні права, а стало йому про
це достовірно відомо лише в грудні 2013
року від свого знайомого та з
відповідді Відділу Держземагенства у
Краснокутському районі Харківської
області, з якої вбачається, що його
прізвище не було внесено до списку -
додатку до Державного акту на землю, в
зв'язку з цим, позивач ОСОБА_1 просить:
поновити строк для звернення до суду за
захистом права, визнати за ним право на
земельну частку (пай) та зобов'язати
Краснокутську РДА надати позивачу
земельну частку (пай) із земель не
витребуваних паїв, розташованих на
території Олексіївської сільської
ради, за межами населеного пункту,
ділянка №НОМЕР_1.

В відкритому судовому засіданні
позивач позовні вимоги підтримав та
прохав їх задовольнити.

Представник відповідача -
Краснокутської районної державної
адміністрації в відкритому судовому
засіданні проти позову не заперечував.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення сторін, суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог з наступних підстав.

Відповідно до п.2 Указу Президента
України №720 від 08.08.1995 року "Про порядок
розпаювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам"
право на земельну частку /пай/ мають
члени колективного
сільськогосподарського підприємства,
колишні члени підприємства, а також
пенсіонери з їх числа.

ОСОБА_1 набув законне право на
отримання земельної частки /пай/, але не
був включений до списку -додатку до
Державного акту, а також право на
отримання земельної частки /паю/ з не
витребуваних паїв, так як був членом
колгоспу.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 на час розпаювання земель КСП
«Дружба» являвся членом КСП, але з
невідомих причин не був включений до
списку - додатку до Державного акту на
право колективної власності на землю
серії ХР - 18-00-000374 по КСП «Дружба», що
підтверджується відповіддю Відділу
Держземагенства у Краснокутському
районі Харківської області від 20
лютого 2014 року за №31-04-312/2-14.

Як передбачено Указом Президента
України „Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям" №720 від 08.08.1995 року, право
на отримання земельної частки (паю)
мають члени КСП, кооперативів, в тому
числі пенсіонери, які раніше працювали
в ньому і залишаються членами
підприємства, кооперативу, товариства,
відповідно до списку, що додається до
державного акта на право колективної
власності на землю.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_1 мав право на
земельну частку (пай), але сертифікат
про право на земельну частку (пай) він
не отримував.

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

На підставі ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Отже, на підставі вищевикладеного,
повно та всебічно з'ясувавши всі
обставини справи, суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог, оскільки ОСОБА_1 надав суду
достатньо доказів, які підтверджують
позов, а визнання відповідачем позову
не суперечить закону та не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Крім того, ОСОБА_1 пропустив строк
для звернення з позовною заявою до суду
і просить його поновити. Перевіривши
матеріали справи, суд дійшов до
висновку, що відповідно до ст.73 ЦПК
України пропущений строк необхідно
поновити, оскільки він пропущений з
поважних причин.

На підставі вищевказаного та керуючись
ст. 373, 392 ЦК України, ст.ст.73, 209, 212-215 ЦПК
України, Указом Президента України №720
від 08. 08.1995 року "Про порядок
розпаювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам",
суд -

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до
суду з позовом про визнання права на
земельну частку (пай).

Позов ОСОБА_1 до Краснокутської
районної державної адміністрації
Харківської області про визнання права
на земельну частку (пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну
частку (пай).

Зобов'язати Краснокутську
районну державну адміністрацію
Харківської області виділити ОСОБА_1
земельну частку (пай) розміром 6,1908 в
умовних кадастрових гектарах, ділянка
№НОМЕР_1, із не витребуваних земельних
часток (паїв), розташованих на
території Олексіївської сільської
ради Краснокутського району
Харківської області, за межами
населених пунктів.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Краснокутський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
В.А. Каліберда