Справа №642/8951/14ц
№
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
м.
Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у
складі: головуючого- судді Іванісової
Л. О., за участю секретаря Бондаренко В.
П., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
витребування майна із чужого
незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про витребування
майна із чужого незаконного володіння,
посилаючись на те, що він за власні
кошти придбав у ОСОБА_3 автомобіль ВАЗ
-2109, 1989 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, та 04.09.2006 року остання
видала йому довіреність на право
керування та разпорядження
автомобілем, в тому числі з правом
продажу автомобіля строком на 10 років
до 04.09.2016 року та з правом
передоручення.

23.06.2010 року ОСОБА_3 була видана
довіреність ОСОБА_2 на право
тимчасового керування вищезазначеним
автомобілем, після закінчення строку
дії довіреності, дія якої була до 23.06.2013
року, він звернувся до відповідача з
вимогою про повернення автомобілю, але
той відмовився. Оскільки своїми діями
ОСОБА_2 порушує його права як власника
автомобілю, безпідставно утримуючи у
себе належне йому майно, тому він
змушений звернутися до суду із
зазначеним позовом.

В судове засідання представник
позивача з'явилася, позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, просила їх
задовольнити, надала суду пояснення
аналогічні доводам позовної заяви,
вважаючи, що позивач є власником
спірного автомобілю на підставі
довіренності.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, в задоволенні
позову просив відмовити, посилаючись
на те, що він придбав за довіреністю у
ОСОБА_1 автомобіль ВАЗ -2109, 1989 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,
але гроші за нього в повному обсязі не
сплатив, між ними виник конфлікт,
наслідком якого став зазначений позов.

Суд, вислухавши представника позивача,
відповідача, вивчивши матеріали
справи, встановив наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Як вбачається зі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_2, виданого 13.12.2005 року МРЕВ м.
Харкова, автомобіль ВАЗ-2109, 1989 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований за ОСОБА_3. (а. с. 4).

З довіреності, посвідченої 04.09.2006 року
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
вбачається, що ОСОБА_3 уповноважила
ОСОБА_1 представляти її інтереси перед
третими особами, в тому числі
учасниками дорожнього руху, в органах
нотаріату, відповідних органах
Державтоінспекції, автомагазинах
комісійної торгівлі, або в будь-яких
інших установах, підприємствах,
організаціях, незалежно від їх форм
власності, з питань, які будуть
стосуватися продажу за ціну, на умовах
на власний розсід належного їй
автомобіля ВАЗ -2109, 1989 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2, у зв'язку
з чим йому надані права: управляти
вказаним транспортним засобом,
слідкувати за технічним станом,
проходити технічний огляд, провадити
його поточний і капітальний ремонти та
заміну вузлів, агрегатів, знімати ТЗ з
обліку в органах ДАЇ, здавати та
одержувати державні номерні знаки, або
ставити на облік в органах ДАЇ:
подавати від свого імені заяви,
отримувати будь-які довідки та
документи, у разі необхідності
отримати тимчасовий реєстраційний
талон в органах ДАЇ, дублікат
реєстраційного документа; укладати
договори купівлі-продажу, страхування;
розписуватися за неї на всіх
документах, які оформлюються у зявзку з
цією довіреністю, отримувати належні
їй кошти від продажу; страхове
відшкодування, сплачувати транспортні
податки та інші необхідні платежі, в
тому числі державне мито та податки, а
також виконувати будь-які інші дії в
межав та в обсязі прав, передбачених
чинним законодавством України, для
такого роду уповноважень. Довіреність
видана з правом передоручення,
терміном на 10 років і дійсна до 04.09.2016
року. (а. с. 5).

З довіреності, посвідченої 23.06.2010 року
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
вбачається, що ОСОБА_3 уповноважила
ОСОБА_2 управляти належним їй
автомобілем ВАЗ -2109, 1989 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2, у зв'язку
з чим надані права: представляти її
інтереси в органах ДАЇ, слідкувати за
технічним станом автомобіля,
здійснювати його поточний ремонт,
замінювати деталі, що вийшли з ладу,
подавати та отримувати заяви, подавати
та отримувати заяви, необхідні довідки
та документи, отримати дублікат
реєстраційного документу у випадку
його втрати, у разі необхідності
отримати тимчасовий реєстраційний
талон в органах ДАЇ, провадити
технічний догляд автомобіля,
сплачувати транспортні податки та інші
необхідні платежі, керувати
автомобілем під час здійснення
визначених цією довіреністю
повноважень, виконувати усі інші дії,
повязані з цією довіреністю.
Довіреність видана на три роки та
дійсна до 23.06.2013 року. (а. с. 6).

Згідно копії розписки від 23.06.2010 року
ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 за
автомобіль ВАЗ -2109, реєстраційний номер
НОМЕР_1.

Як вбачається з ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

В силу ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації.

Згідно до ст. 387 ЦК України власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

За таких обставин суд приходить до
висновку про необхідність відмови в
задоволенні позовних вимог, оскільки
ОСОБА_1 не є власником транспортного
засобу, видана йому довіреність не є
правовстановлюючим документом,
довіреності на здійснення будь-яких
дій в інтересах власника автомобілю
ОСОБА_3 в суді не надано, тому позивач не
вправі звертатися до суду з вимогою про
витребування майна, що не є його
власністю.

Судові витрати суд відносить на
рахунок позивача відповідно до вимог
ст. 88 ЦПК України у зв'язку з відмовою в
задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 118, 119, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, ст. ст. 321, 328, 331, 387 ЦК України,
суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про витребування майна із чужого
незаконного володіння, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, або якщо
рішення було ухвалене за відсутності
осіб, що приймають участь у справі,
протягом 10 днів з моменту отримання
рішення.

Суддя -
Л. О.
Іванісова