Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/2935/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2014 року Київський районний суд м.
Полтави в складі:

головуючого - судді
Шаповал Т.В.

при секретарі -
Лавріненко О.А..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтава в приміщенні
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2014 року ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, посилаючись на
те, що 06 березня 1997 року між нею та
відповідачем був зареєстрований шлюб.
Від шлюбу вони мають неповнолітніх
синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. В зв'язку з тим, що між
ними відсутнє взаємопорозуміння, через
несумісність характерів, різних
поглядів на життя вони втратили один до
одного почуття поваги, просила шлюб
між ними розірвати.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримала, надавши
пояснення аналогічні викладеним в
позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні
заперечував проти задоволення
позовних вимог. Пояснив, що бажає
зберегти сім»ю, оскільки в них є
спільні неповнолітні діти.

Суд, заслухавши пояснення
позивача, відповідача, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 06 березня 1997 року
у Великорудківській сільській Раді
Диканського району Полтавської
області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був
зареєстрований шлюб, що
підтверджується оригіналом свідоцтва
про укладення шлюбу.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх
дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час
проживають з позивачкою.

Також судом встановлено, що між
сторонами спільне господарство не
ведеться.

Шлюбні відносини сторони припинили в
січні 2014 року та до цього часу не
підтримують.

Заперечуючи проти позову,
відповідач пояснив суду, що намагався
помиритися з позивачем, однак, позивач
з його пропозицією не погодилася.

Тому суд враховує, що відповідачем
вживались заходи до примирення з
позивачем, але позитивного результату
вони не дали, примирення з позивачем не
досягнуто.

За нормами ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка, примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Позивач просить шлюб розірвати, не
бажає миритися з відповідачем,
наполягає на розірванні шлюбу, що
вбачається з його позову та пояснень в
судовому засіданні.

Таким чином, судом встановлено
відсутність вільної згоди позивача
перебувати в шлюбі з відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України
та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки і чоловіка.
Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу
не допускається.

Відповідно до ст. 111 СК України суд
вживає заходів щодо примирення
подружжя, якщо це не суперечить
моральним засадам суспільства.

Приймаючи до уваги те, що позивач
категорично заперечує проти
примирення з відповідачем та не бажає
відновлювати сімейні відносини,
посилаючись на те, що вони з
відповідачем проживають в квартирі за
однією адресою, однак спільне
господарство не ведуть, що може
негативно вплинути на психічний та
емоційний стан дітей, суд вважає
недоцільним надавати їм строк для
примирення.

Враховуючи вищевикладене, а також
на те, що сім'я розпалась остаточно,
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу буде суперечити їх
інтересам, а також інтересам їх дитини,
позов необхідно задовольнити, а шлюб
зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
розірвати.

Керуючись ст. 110 СК України, ст.ст.
209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 06 березня 1997 року
у Великорудківській сільській Раді
Диканського району Полтавської
області між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис № 3 -
розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1
залишити прізвище - ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий

Т.В.Шаповал