УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука
В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Великолепетиського районного суду
Херсонської області від 28 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Херсонської області від 13 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулось до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що 15 грудня 2007 року між закритим
акціонерним товариством комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - ЗАТ КБ
«ПриватБанк»), правонаступником якого
є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_4
укладено кредитний договір, на
підставі якого остання отримала кредит
у сумі 5 000 грн. на строк 12 місяців зі
сплатою процентів за користування
кредитом у розмірі 24% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Банк зазначає, що взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором
він виконав у повному обсязі, однак
ОСОБА_4 свої зобов'язання за вказаним
договором не виконує належним чином, що
призвело до виникнення заборгованості,
яка станом на 17 вересня 2013 року склала 39
138 грн. 20 коп. Ураховуючи викладене, ПАТ
КБ «ПриватБанк» просило задовольнити
їх позовні вимоги і стягнути з
ОСОБА_4 на їх користь 39 138 грн. 20 коп. у
рахунок заборгованості за кредитним
договором, а також судові витрати.

Рішенням Великолепетиського
районного суду Херсонської області від
28 листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Херсонської
області від 13 лютого 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати
ухвалені у справі судові рішення,
мотивуючи свою вимогу неправильним
застосуванням судами норм
матеріального права та порушенням норм
процесуального права, і направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Вивчивши матеріали справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга не
може бути задоволена з огляду на
наступне.

Згідно з частиною другою статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК
України під час розгляду справи у
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено, що 15 грудня 2007 року між
ЗАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_4 укладено
кредитний договір, за умовами якого
банк надав позичальнику кредит у
розмірі 5 000 грн. на строк 12 місяців зі
сплатою 24 % річних на суму залишку
заборгованості.

Банк зобов'язання за кредитним
договором від 15 грудня 2007 року виконав
в повному обсязі.

ОСОБА_4 умови укладеного договору не
виконує, що призвело до виникнення
заборгованості за вказаним договором.

Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства (стаття
526 ЦК України).

Відповідно до статті 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

За зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання (частина п'ята статті 261 ЦК
України).

У силу частини четвертої статті 267 ЦК
України сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився і суд апеляційної
інстанції, обґрунтовано виходив з того,
що ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось із
позовом про стягнення боргу за
кредитним договором від 15 грудня 2007
року після спливу строку позовної
давності, встановленого законом,
підстав для його поновлення не
встановлено.

Судами першої та апеляційної
інстанцій при розгляді справи
дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим
колегія суддів вважає за необхідне
касаційну скаргу відхилити, а судові
рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
відхилити.

Рішення Великолепетиського
районного суду Херсонської області від
28 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Херсонської області
від 13 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Колегія суддів :

Висоцька В.С., Колодійчук В.М.,
Фаловська І.М.,

2

ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ

З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ

Справа № 6-10875св14Категорія:Головуючий у
суді І інстанції: Соловйов В.В.

Доповідач у суді ІІ інстанції:
Ігнатенко П.Я. Доповідач:
Фаловська І.М.