АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1068/2015 Головуючий в І інстанції Булах Є.М.
Категорія 51 Доповідач: Кутурланова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року квітня місяця 14 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Кутурланової О.В.
Суддів:Орловської Н.В.
Майданіка В.В.
При секретарі:Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 19 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділ реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділ реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що його син ОСОБА_7 та відповідач по справі - ОСОБА_6 з 2008 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син - ОСОБА_8 Після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, він дізнався про те, що його онук під час реєстрації народження був записаний за прізвищем ОСОБА_8 зі слів відповідачки, а в свідоцтві про народження дитини в якості батька зазначений не його син, а інша особа. Оскільки такі дії відповідача порушують його права як діда та позбавляють його права на участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини,позивач просив суд з підстав, визначених ст.ст.125,130 СК України визнати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та внести зміни до актового запису про народження дитини, змінивши його прізвище з «ОСОБА_8» на «ОСОБА_8» та включивши в графу «батько» ОСОБА_7

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 19 лютого 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділ реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності у позивача права на звернення до суду з позовом про визнання батьківства з підстав, визначених у позові.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на досліджених судом доказах та нормах матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач у справі є батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач посилався на те, що у ОСОБА_7 за час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 народився син -ОСОБА_8, батьком якого під час реєстрації народження дитини зі слів відповідачки був записаний не ОСОБА_7, а інша особа, внаслідок чого порушуються його права як діда на участь у вихованні та матеріальному забезпеченні онука.

Згідно ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.125,126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Статтею 130 СК України визначено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі із матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлено за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно роз'яснень, даних в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття.

Зважаючи на те, що позивач не входить в коло осіб, визначених ч.3 ст.128 СК України, яким належить право звернення до суду з позовом про визнання батьківства, з огляду на те, що позовні вимоги заявлені з підстав, визначених ст.ст.125,130 СК України, та з посиланням на порушення прав діда, у той час як фактично між сторонами спір відсутній і перешкод позивачу у спілкуванні, вихованні та матеріальному забезпеченні онука позивачка не чинить, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції з достатньою повнотою з'ясував дійсні обставини справи, дослідив надані сторонами докази, яким дав правильну оцінку, обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог, ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, як не обґрунтовані законом та такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308,314 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 19 лютого 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді