Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/1693/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2014 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого - судді Леньо В.В., при
секретарі - Дорда Д.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в місті Виноградів цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання
права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
визнання права власності.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла бабуся позивачки - ОСОБА_6,
після смерті якої відкрилась спадщина,
яка складається з житлового будинку в
АДРЕСА_1. Дідусь позивачки ОСОБА_7 помер
ще ІНФОРМАЦІЯ_3. Заповітом, посвідченим
29.04.1987 року секретарем
Великоком'ятської сільської ради,
бабуся позивачки ОСОБА_6 все своє майно,
де б воно не було та з чого б воно не
складалося, заповіла онуці - ОСОБА_1,
позивачці по справі. Заповіт не
змінений і не скасований.

Спадкодавець ОСОБА_6 була
зареєстрована в АДРЕСА_1, однак з 1987 моя
мати у зв'язку з хворобою абрала бабусю
жити в АДРЕСА_2, де вона померла. В той
час з 1987 року по дату смерті бабусі
ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку ніхто не
проживав, а також з 1991 року дотепер в
даному будинку ніхто не проживає, ключі
від будинку знаходяться у позивачки та
її матері. Після смерті бабусі даний
житловий будинок перейшов у володіння
та користування позивачки, вона
прийняла спадщину, оскільки вступила в
управління та володіння спадковим
майном, так як разом з своєю матір'ю -
відповідачкою по справі ОСОБА_2 після
смерті бабусі в шестимісячний строк, а
також в подальшому приходила до
спадкового житлового будинку в
АДРЕСА_1, доглядала за будинком,
прибирала в ньому, обробляла
присадибну земельну ділянку. Заяву про
прийняття спадщини позивачем не було
подано, так як на час відкриття
спадщини була неповнолітньою і не
знала про необхідність подачі до
нотаріальної контори заяви про
прийняття спадщини.

Звернулась до Виноградівської
державної нотаріальної контори з метою
оформлення спадщини, листом № 415/01-16 від
12.11.2013 року було повідомлено, що видати
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на належне ОСОБА_6, бувшої
мешканки АДРЕСА_1, немає можливості,
оскільки позивачем пропущено строк на
прийняття спадщини та рекомендовано по
даному питанню звернутися до суду.

Відповідачами по справі є мати
позивача - ОСОБА_2, мешканка АДРЕСА_2, а
також сестри і брат матері позивача:
ОСОБА_3, мешканка АДРЕСА_3, ОСОБА_5,

мешканка АДРЕСА_4 та ОСОБА_4, мешканець
АДРЕСА_5, які не заперечують проти
оформлення мною спадщини. Інших
спадкоємців немає. На даний час Позивач
не може оформити спадщину на себе через
нотаріальну контору, оскільки
відсутній правовстановлюючий документ
на будинок. У зв'язку з цим позивачка
просить визнати за нею право власності
на спадковий будинок.

Позивачка у судове засідання не
з'явилася, проте подала до суду
письмову заяву про розгляд справи за її
відсутності, позовні вимоги підтримує
(а.с.31).

Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, проте подали до суду
письмові заяви про розгляд справи за їх
відсутності, проти задоволення позову
не заперечують (а.с.32, 33, 34, 35).

Обстеживши матеріали справи та
клопотання сторін, визнаючи в порядку
ст.169 ЦПК України необов'язковим
відібрання особистих пояснень від
учасників процесу, і, враховуючи, що у
справі наявні достатні матеріали про
права і взаємовідносини сторін, суд
вважає за можливе провести розгляд
справи на підставі наявних у ній
матеріалів та доказів і приходить до
висновку, що позовні вимоги є
підставними та підлягають
задоволенню, оскільки в судовому
засіданні встановлені ті обставини на
які посилається позивач в своїй
позовній заяві, відповідачкою позов
визнано повністю, що не суперечить
закону або порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, тому в порядку
ст.174 ЦПК України визнання відповідачем
позову прийнято судом.

В судовому засіданні належними
доказами достовірно встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки -
ОСОБА_6 (а.с.6), після смерті якої
відкрилась спадщина, яка складається з
житлового будинку в АДРЕСА_1.

Заповітом, посвідченим 29.04.1987 року
секретарем Великоком'ятської
сільської ради, бабуся позивачки
ОСОБА_6 все своє майно, де б воно не було
та з чого б воно не складалося, заповіла
онуці - ОСОБА_1, позивачці по справі.
Заповіт не змінений і не скасований
(а.с.7-7зв.).

Відповідно до виготовленого
Виноградівським БТІ технічного
паспорту та довідки №758 від 14.12.2013 року
будинок в АДРЕСА_1 не є самочинно
збудованим, будинок будівництвом
завершений, інвентаризаційна вартість
будинку становить 46744 грн.,
правовстановлюючих документів на
даний житловий будинок не оформлено,
рахується за ОСОБА_6 (а.с.21, 22-24).

Спадкове майно позивачка прийняла, так
як після смерті бабусі даний житловий
будинок перейшов у володіння та
користування позивачки, вона прийняла
спадщину, оскільки вступила в
управління та володіння спадковим
майном, так як разом з своєю матір'ю -
відповідачкою по справі ОСОБА_2 після
смерті бабусі в шестимісячний строк, а
також в подальшому приходила до
спадкового житлового будинку в
АДРЕСА_1, доглядала за будинком,
прибирала в ньому, обробляла
присадибну земельну ділянку.

Відповідачка претензій до спадкового
майна не ставить.

Розглядаючи вказану справу в межах
заявлених вимоги та наданих сторонами
доказів, суд приходить до переконання,
що дані конкретні правовідносини
врегульовані ЦК УРСР (в ред.1963р.).

Відповідну до ч.1 ст.6 ЦК УРСР та ст.16 ЦК
України визнання права с одним із
способів захисту цивільних прав та
інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до ч.1 ст.534 ЦК УРСР кожний
громадянин може залишити за заповітом
усе своє майно або частину його (не
виключаючи предметів звичайної
домашньої обстановки і вжитку) одній
або кільком особам як тим, що входять,
так і тим, що не входять до кола
спадкоємців за законом, а також державі
або окремим державним, кооперативним
та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР спадкоємець
вважається таким, що прийняв спадщину,
якщо він фактично вступив в управління
або володіння спадковим майном.

Як видно з представлених доказів,
будинок 1950 року побудови, знаходиться в
сільському населеному пункті, має в
ньому окремий порядковий номер, інші
особи на володіння та користування
даним будинком на підставах,
передбачених законом, своїх прав не
заявляють, придатність будинку для
проживання ніким не оспорюється.

В той же час, право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не

випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом, власник майна може пред"явити
позов про визнання його права
власності, а також якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою(ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

За таких встановлених у судовому
засіданні обставин, суд, розглядаючи
вказану справу в межах заявлених
позивачем вимог та на підставі наданих
сторонами доказів, які оцінені судом в
їх сукупності, вважає, що позивачем на
законних підставах набуто право
власності на спадкове майно, тому
позовні вимоги підлягають до
задоволення в повному обсязі і за ним
необхідно визнати право власності на
будинок з надвірними спорудами.

Керуючись ст.ст.10, 31, 60, 174, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги - задоволити.

Визнати за позивачем ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в цілому
на житловий будинок з належними
надвірними спорудами АДРЕСА_1,
загальною корисною площею 51,5 кв.м., в
тому числі житловою площею 37,6 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГоловуючийВ. В. Леньо