Справа № 761/9672/14-ц
Провадження №2/761/3764/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 серпня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Осаулова
А.А.

при секретарі: Вольда
М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві в приміщенні
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа:
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
м.Києві про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа: управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції в м.Києві про зняття
арешту з майна.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що згідно рішення
Шевченківськогорайонного судум.Києва
від 16.07.2013 року за позивачем було
визнано право власності на
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 в
рахунок часткового погашення
заборгованості ОСОБА_2 за Кредитним
договором № ML-004/135/2008 від 24 березня 2008.
Право власності позивача було
зареєстровано у встановленому законом
порядку і дані про це було внесено у
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно 12.08.2013 року. Між тим,
приватний нотаріус відмовив позивачу у
реєстрації договору купівлі-продажу
вказаної квартири, оскільки наступна
квартира має ряд обтяжень про арешт
майна відповідача ОСОБА_2, накладених
постановами державного виконавця про
арешт майна боржника і оголошення
заборони його відчуження від 27.08.2012
року обтяження №192871 та від 09.10.2012 року
обтяження №192897. Позивач просив суд в
порядку ст.60 Закону України «Про
виконавче провадження» зняти арешт з
належної йому на праві власності
квартири, оскільки рішення суду про
визнання права власності на неї було
винесено після накладення арешту на
все його майно.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив їх
задовольнити з викладених у позовній
заяві підстав.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позов визнав та не
заперечував щодо його задоволення з
викладених у ньому підстав.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 і третя
особа - управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в м.Києві в судове
засідання не з»явились з невідомих
причин, хоча про дату і час розгляду
справи повідомлялись належним чином,
про причини неявки суду не повідомили,
заяву про розгляд справи у їх
відсутність не подавали.

Суд, вислухавши пояснення присутніх
учасників процесу, розглянувши подані
сторонами документи, повно і всебічно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст.15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних
сімейних, трудових відносин.

За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь справі.

Перевіряючи обставини у справі судом
встановлено, що постановою про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 27.08.2012 року у
виконавчому провадженні №33196097
відділом примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
м.Києві було арештоване все майно
ОСОБА_2 за виконавчим листом №2-4515/2011
від 20.06.2012 року на виконання рішення
Святошинського районного суду про
стягнення з ОСОБА_2, ТОВ «Компанія
«Імперія» на користь ОСОБА_3 коштів в
сумі - 6525560,39 грн. (а.с.15)

Вказане обтяження на все нерухоме
майно було зареєстровано за №192871 31.08.2012
року приватним нотаріусом ОСОБА_6
(а.с.10).

Також, постановою про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 09.10.2012 року у
виконавчому провадженні №34483172
відділом примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
м.Києві було арештоване все майно
ОСОБА_2 за іншим виконавчим листом
№2-3918/2011 від 17.09.2012 року на виконання
рішення Святошинського районного суду
про стягнення з ОСОБА_2, ТОВ «Компанія
«Імперія» на користь ОСОБА_4 коштів в
сумі - 5223 324,12 грн. (а.с.17)

Вказане обтяження на все нерухоме
майно було зареєстровано за №192897
09.10.2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_6
(а.с.10-11).

Згідно ст.60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту. У разі
прийняття судом рішення про зняття
арешту з майна арешт з майна знімається
за постановою державного виконавця не
пізніше наступного дня, коли йому стало
відомо про такі обставини. Копія
постанови про зняття арешту з майна
надсилається боржнику та органу
(установі), якому була надіслана для
виконання постанова про накладення
арешту на майно боржника. У всіх інших
випадках незавершеного виконавчого
провадження арешт з майна чи коштів
може бути знятий за рішенням суду.

Також судом враховано, що рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 16.07.2013 року, яке набуло
законної сили 29.07.2013 року, у цивільній
справі №761/15670/13-ц (провадження 2/761/6155/2013)
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом визнання права власності на
предмет застави було позов задоволено
і звернуто стягнення на предмет
іпотеки шляхом визнання за ОСОБА_1
права власності на однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі-продажу
квартири від 24.03.2008 року в рахунок
часткового погашення заборгованості
ОСОБА_2 за кредитним договором
МЛ-004/135/2008 від 24.03.2008 року у розмірі - 996 077
грн. (а.с.5-7).

Згідно витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності від 20.08.2013
року вказане рішення суду від 16.07.2013
року стало підставою для реєстрації
права власності за ОСОБА_1 на 1/1 частину
квартири АДРЕСА_1 (а.с.8).

Пунктом 1 Статті 4 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
передбачено, що право власності на
нерухоме майно підлягає обов'язковій
державній реєстрації.

Відповідно до ч.3 п.2 ст.331 ЦК України
якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

За таких обставин, право власності на
вказану квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_1
виникло з часу його державної
реєстрації, а саме з часу реєстрації
рішення суду від 16.07.2013 року в
Реєстраційній службі Головного
управління юстиції в м.Києві - 12.08.2013
року.

Крім того, згідно ч.2 ст.319 ЦК України
власник має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії, що не суперечать
закону.

Відповідно до ч.1 ст.386 ЦК України
держава забезпечує рівний захист прав
усіх суб»єктів права власності.

Даючи юридичну оцінку зібраним по
справі доказам, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги є
законними, обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі, оскільки позивач ОСОБА_1 набув
право власності квартиру АДРЕСА_1 на
законних підставах згідно рішення
Шевченківського районного суду м.Києва
від 16.07.2013 року, він право власності
зареєстрував і ніяких законних підстав
для обмеження прав користування і
розпорядження цієї квартирою немає.

Крім того, постановами про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 27.08.2012 року у
виконавчому провадженні №33196097 та від
09.10.2012 року у виконавчому провадженні
№34483172 відділом примусового виконання
рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в м.Києві було
накладено на майно ОСОБА_2, а квартира,
щодо якої позивач просить зняти арешт,
перейшла йому у власність згідно
рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 16.07.2013 року, тобто вже
після накладення арешту на неї.

За таких обставин, суд вважає за
можливе позов задовольнити і зняти
арешт з квартири АДРЕСА_1, який був
накладений на неї як на належне ОСОБА_2
майно, оскільки на даний час вказана
квартира належить на праві власності
ОСОБА_1.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 необхідно
стягнути солідарно на користь позивача
судовий збір у розмірі - 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 212 - 215,
217, 218, 223, 224, 228, 294 ЦПК України; ст. ст. 315,
331, 386 ЦК України, п.1 ст.4 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень», суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
третя особа: управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в м.Києві про зняття
арешту з майна - задовольнити повністю.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, яка
належить на праві власності ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1, паспорт
НОМЕР_2, виданий Заставнівським РВ УМВС
України у Чернівецькій області 21.04.2004
року), який було накладено на підставі:

постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 27.08.2012 року у виконавчому
провадженні №33196097 відділом
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
м.Києві, серія і номер 939/1, обтяження
№192871;

постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 09.10.2012 року у виконавчому
провадженні №34483172 відділом
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
м.Києві, обтяження №192897.

Стягнути на користь ОСОБА_1 солідарно з
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 судовий збір у
розмірі - 243 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії повного тексту
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: