№ 2/1522/2835/14
УХВАЛА

10 грудня 2014 року Приморський районний
суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді
Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши матеріали справи за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Закритого акціонерного товариства
„ПІК”, за участю третіх осіб без
самостійних вимог щодо предмета спору :
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
„Вікторія”, Державного підприємства
Міністерства оборони України
„Південьвійськбуд”, Товариства з
обмеженою відповідальністю „Інвест
Таун”, Спільного Українсько-чеського
підприємства «Інекон -Сервіс»,
Виконавчий комітет Одеської міської
рада про визнання права власності на
житлове приміщення, визнання договору
недійсним, виселення, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси
надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Закритого акціонерного
товариства „ПІК”, за участю третіх
осіб без самостійних вимог щодо
предмета спору : Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку „Вікторія”, Державного
підприємства Міністерства оборони
України „Південьвійськбуд”,
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Інвест Таун”,
Спільного Українсько-чеського
підприємства «Інекон -Сервіс»,
Виконавчий комітет Одеської міської
рада про визнання права власності на
житлове приміщення квартиру АДРЕСА_1,
загальною плошею 67,7 кв.м, визнання
договору інвестування житла і м.Одесі
від 11 січня 2006 року №69 недійсним,
виселення.

Представник Позивача надав до суду
письмову заяву про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на квартиру
АДРЕСА_1, загальною плошею 67,7 кв.м. При
цьому представник позивача
посилається на те, що існує значна
загроза того, що під час розгляду даної
справи, спірна квартира може бути
відчужена на користь третіх осіб, що
призведе до суттєвих складнощів у
виконанні можливого рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення
позову, вивчивши матеріали цивільної
справи, суд вважає, що заява про
забезпечення позову підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 Цивільного
процесуального кодексу України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

З матеріалів цивільної справи
вбачається, що незастосування заходів
по забезпеченню позову може зробити
неможливим виконання можливого
рішення суду, за таких умов суд
приходить до висновку про необхідність
вжиття заходів забезпечення позову до
набрання законної сили рішенням у
справі.

У відповідності до ч. 3 ст. 152 ЦПК України
види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Враховуючи те, що позивачкою заявлені
позовні вимоги про визнання недійсним
договору дарування квартири, суд
вважає, що забезпечення позову шляхом
накладення арешту на спірний об’єкт
нерухомості є співмірним з позовними
вимогами.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 151, 152 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про
забезпечення позову – задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1,
загальною плошею 67,7 кв.м яка належить
на праві власності ОСОБА_3.

Копію ухвали направити до виконання
направити до Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
для внесення в Єдиний реєстр заборон
відчуження об’єктів нерухомого майна.

Ухвала суду про забезпечення позову
підлягає негайному виконанню, але може
бути оскаржена до апеляційного суду
Одеської області шляхом подання через
Приморський районний суд м. Одеси
апеляційної скарги протягом п’яти
днів.

Оскарження ухвали суду про
забезпечення позову не зупиняє її дії.

Суддя
Н.А. Ільченко

10.12.2014