АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
14 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:
суддів:
Пікуль А.А., Саліхова В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою Павлюк Антоніни
Анастасівни в інтересах Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
на заочне рішення Подільського
районного суду м. Києва від 25 лютого 2014
року у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення
№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/5764/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Зарицька Ю.Л. . Доповідач
у суді апеляційної інстанції: Невідома
Т.О.в с т а н о в и л а :
Заочним рішенням Подільського
районного суду м. Києва від 25 лютого 2014
року позовПублічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ
«Дельта Банк») до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованостізадоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Дельта Банк» заборгованість за сумою
кредиту у розмірі 1 159 780 грн. 08 коп.,
судовий збір в розмірі 2 823 грн., а всього
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 189 грн.
В іншій частині позовних вимог
Не погодившись із ухваленим рішенням,
Павлюк А.А. в інтересах ПАТ «Дельта
Банк» подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просила скасувати вказане
рішення суду в частині відмови у
стягненні процентів за користування
кредитом та комісії за ведення кредиту
і ухвалити в цій частині нове рішення,
яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Дельта Банк» 287 210,79 грн. процентів та 38
670,14 грн. комісії. На думку апелянта, суд
першої інстанції дійшов помилкового
висновку про відмову в задоволенні
вимог у вказаній частині, оскільки з
укладенням договору про передачу
активів та кредитних зобов'язань від 30
червня 2010 року до ПАТ «Дельта Банку», як
до нового кредитора, перейшли усі права
вимоги за зобов'язаннями, в тому числі
щодо нарахування процентів за
користування кредитними коштами.
Відповідно до п. 2.6. кредитного договору
проценти за користування кредитом
нараховуються у валюті кредиту за
період з дня його надання до дня його
повернення. Вважає, що судом першої
інстанції було неправильно
застосовано положення ст. ст. 514, 516 ЦК
України.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, а тому,
колегія суддів відповідно до вимог ч. 2
ст. 305 ЦПК України вважала за можливе
слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися в судове
засідання, з'ясувавши обставини справи
та оговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 12 липня 2007 року між
ТОВ «Український промисловий банк»
(банк) та ОСОБА_2 (позичальник) був
укладений кредитний договір № 959/ФКВ-08,
відповідно до якого банк надав
позичальнику кредитні кошти у розмірі
140 000,00 доларів США зі сплатою
позичальником за користування
кредитом 12,5 % річних на строк до 07 липня
2027 року.

Пунктом 2.4 кредитного договору було
визначено, що повернення кредиту
здійснюється щомісячно частками у
розмірі не менш як 583,00 доларів США по 20
число (включно) кожного місяця,
починаючи з місяця, наступного за
місяцем отримання кредиту.

12 жовтня 2009 року між ТОВ «Український
промисловий банк» та ОСОБА_2 було
укладено додатковій договір до
кредитного договору № 959/ФКВ-08, згідно
якого повернення кредиту здійснюється
щомісячно частками у розмірі не менш як
600,20 доларів США по 20 число (включно)
кожного місяця, починаючи з 01 квітня 2010
року.

Згідно п. 2.6 кредитного договору
проценти за користування кредитом
нараховуються у валюті кредиту за
період з дня його надання до дня його
повернення щомісячно на фактичну
заборгованість по кредиту за період з
першого по останній день кожного
календарного місяця.

Пунктами 1.7, 2.10 кредитного договору
також передбачено зобов'язання
позичальника по сплаті комісії за
управління кредитом в розмірі 0,1% від
суми кредиту щомісячно у національній
валюті по 20 число (включно) кожного
наступного місяця, що слідує за її
нарахуванням.

30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк»,
АТ «Дельта Банк» та Національним
банком України було укладено договір
про передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на
користь АТ «Дельта Банку», відповідно
до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на
умовах, визначених договором,
Укрпромбанк передав (відступив) Дельта
Банку права вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами, що
забезпечують виконання кредитних
зобов'язань перед Національним банком,
внаслідок чого Дельта Банк замінив
Укрпромбанк як кредитора (став новим
кредитором) у зазначених зобов'язаннях.

Згідно з п. 4.2 вказаного договору
внаслідок передачі Укрпромбанком
Дельта Банку прав вимоги до боржників
Дельта Банку переходить
(відступається) право вимагати (замість
Укрпромбанку) від боржників повного,
належного та реального виконання
обов'язків за кредитними та
забезпечувальними договорами.

Пунктом 4.3 договору про передачу
активів та кредитних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта
Банку» було передбачено, що Дельта
Банку переходять (відступаються) права
вимоги за зобов'язаннями, визначеними в
пп. 1.7, 4.1 цього договору, в обсязі і на
умовах, що існували на момент передачі
зобов'язань.

ПАТ «Дельта Банк» порушило перед судом
питання про дострокове стягнення з
ОСОБА_2 заборгованості за кредитним
договором № 959/ФКВ-08 від 12 липня 2007 року,
яка відповідно до наданих суду
розрахунків станом на 09 листопада 2011
року складає: 166077,17 доларів США, що
згідно курсу НБУ (100 доларів США - 798,07
грн.) складає - 1364082,21 грн., з яких: тіло
кредиту - 130089 доларів США, що в
еквіваленті складає 1038201,28 грн.;
відсотки - 35988,17 доларів США, що в
еквіваленті складає 287210,73 грн.; комісія
за ведення кредиту - 38670,14 грн. (а. с. 6).

Суд першої інстанції дійшов висновку
про часткове задоволення позовних
вимог ПАТ «Дельта Банк», стягнувши з
ОСОБА_2заборгованість за сумою кредиту
у розмірі 1 159 780 грн. 08 коп.

При цьому, суд дійшов висновку, що з
огляду на положення п. 4.3 договору про
передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на
користь АТ «Дельта Банку» від 30 червня
2010 року ПАТ «Дельта Банк» має право на
стягнення лише тієї суми, яка існувала
на момент передачі зобов'язань за
вказаним договором.

Проте, колегія суддів не може
погодитися з такими висновками суду
першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні вимог ПАТ
«Дельта Банк» про стягнення
заборгованості за процентами та
комісією, нарахованою після 30 червня 2010
року, судом було неправильно
застосовано положення норм
матеріального права та неправильно
розтлумачено умови договору про
передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на
користь АТ «Дельта Банку».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу
(ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України
передбачено, що кредитор у зобов'язанні
може бути замінений іншою особою
внаслідок передання ним своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Як було встановлено, п. 4.3 договору про
передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на
користь АТ «Дельта Банку» було
передбачено, що Дельта Банку
переходять (відступаються) права
вимоги за зобов'язаннями, визначеними в
пп. 1.7, 4.1 цього договору, в обсязі і на
умовах, що існували на момент передачі
зобов'язань.

Разом з тим, словосполучення «в обсязі
і на умовах, що існували на момент
передачі зобов'язань», що зазначене у
вказаному пункті договору, стосується
саме обсягу прав кредитора у
зобов'язанні, які окремо визначені в
договорі, та можуть включити в себе
право на одержання суми кредиту,
нарахованих процентів та інших
платежів, на дострокове повернення
суми позики, одержання інформації тощо,
а не суми, право на отримання якої
переходить до нового кредитора за цим
договором.

Договором не було визначено обмежень
щодо суми коштів, які має право
вимагати Дельта Банк від боржників,
право вимоги до яких було відступлене.

За умовами п. п. 4.1., 4.2. договору про
передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на
користь АТ «Дельта Банку» від 30 червня
2010 року, укладеного між ТОВ
«Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та
Національним банком України,
Укрпромбанк передав (відступив) Дельта
Банку права вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами,
внаслідок чого Дельта Банк замінив
Укрпромбанк як кредитора (став новим
кредитором) у зазначених зобов'язаннях,
внаслідок передачі Укрпромбанком
Дельта Банку прав вимоги до боржників,
ДельтаБанку переходить право вимагати
(замість Укрпромбанку) від боржників
повного, належного та реального
виконання обов'язків за кредитними та
забезпечувальними договорами.

Відтак, з урахуванням положень п. п. 4.1.,
4.2. договору про передачу активів та
кредитних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта
Банку» від 30 червня 2010 року, п. п. 1.7., 2.6,
2.10 кредитного договору, ПАТ «Дельта
Банк» має право на стягнення
заборгованості за процентами та
комісією, нарахованою за кредитним
договором після 30 червня 2010 року.

Будь-яких доказів на спростування
наданих позивачем розрахунків
заборгованості суду надано не було.

Таким чином, заочне рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 25 лютого 2014 року підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Дельта Банк» заборгованості за
кредитним договором № 959/ФКВ-08 від 12
липня 2007 року, яка станом на 09 листопада
2011 року складає 1364082,21 грн., з яких: тіло
кредиту - 130089 доларів США, що в
еквіваленті складає 1038201,28 грн.;
відсотки - 35988,17 доларів США, що в
еквіваленті складає 287210,73 грн.; комісія
за ведення кредиту - 38670,14 грн.

Також, відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України з відповідачки на користь ПАТ
«Дельта Банк» підлягає стягненню 2823
грн. судового збору

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Павлюк Антоніни
Анастасівни в інтересах Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
задовольнити.

Заочне рішення Подільського районного
суду м. Києва від 25 лютого 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором № 959/ФКВ-08 від 12
липня 2007 року, яка станом на 09 листопада
2011 року складає 1364082,21 грн., з яких: тіло
кредиту - 130089 доларів США, що в
еквіваленті складає 1038201,28 грн.;
відсотки - 35988,17 доларів США, що в
еквіваленті складає 287210,73 грн.; комісія
за ведення кредиту - 38670,14 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» 2823 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили,
шляхом подання касаційної скарги до
цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А. Пікуль

В.В. Саліхов