Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014 року Тульчинський
районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді
Карнауха А.П.

при секретарі
Грабовській Н.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_2 про визнання права власності
на нерухоме майно, мотивуючи свої
позовні вимоги наступним. 17 квітня 2007
року позивач купив у відповідача
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами АДРЕСА_1. Так як
відповідач не з'являвся в нотаріальну
контору, договір купівлі-продажу
сторони нотаріально посвідчити не
могли. Тому позивач звертався до суду і
рішенням суду від 21 серпня 2008 року
договір купівлі-продажу будинку було
визнано дійсним і визнано за позивачем
право власності на житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами
АДРЕСА_1. На момент укладення договору
купівлі-продажу будинку державного
акту на право власності на земельну
ділянку, на якій розташований будинок
АДРЕСА_1, не існувало. Однак, відповідач
ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на
спадщину за законом за №879 ВКІ 637077 від 19
березня 2008 року, про яке утаїв в момент
продажу будинку. На підставі даного
свідоцтва 18 лютого 2010 року, уже після
продажі житлового будинку, відповідачу
ОСОБА_2 були видані державні акти про
право власності на земельну ділянку
серії ЯИ №864111 і серії ЯИ №864112, які
зареєстровано в «Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі» відповідно за
№29 і за №30, які посвідчили
право власності ОСОБА_2 на земельні
ділянки: площею 0,1500 га., кадастровий
номер ділянки :02:002:0044, призначену
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд; та площею 0,3915 га., кадастровий
номер ділянки :02:002:0275, призначену
для ведення особистого селянського
господарства.

Відповідно до ч.4 ст. 334 права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.
На момент продажу будинку право
власності на земельні ділянки, на якій
розташований будинок, який відповідач
ОСОБА_2 позивачу продавав, за ним
зареєстровано не було. А на момент
видачі державних актів на право
власності на земельні ділянки серії ЯИ
№864111 і №864112 відповідач ОСОБА_2 уже не
являвся власником будинку АДРЕСА_1.

Вказані обставини змусили позивача
звернутися до суду з даним позовом.

Просить суд визнати за ним право
власності на:

- земельну ділянку площею 0,1500га,
кадастровий номер ділянки :02:002:0044,
призначену для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, що
розташована в АДРЕСА_1, яка відповідно
до державного акту серії ЯИ №864111,
виданого 18 лютого 2010 року, належала
ОСОБА_2, та скасувати державну
реєстрацію його права власності на
дану земельну ділянку, зареєстровану
за №29;

- земельну ділянку площею 0,3915га,
кадастровий номер ділянки :02:002:0275,
призначену для ведення особистого
селянського господарства, що
розташована в АДРЕСА_1, яка відповідно
до державного акту серії ЯИ №864112,
виданого 18 лютого 2010 року, належала
ОСОБА_2, та скасувати державну
реєстрацію його права власності на
дану земельну ділянку, зареєстровану
№30.

Позивач в судове засідання не
з»явився, подав до суду заяву, в якій
вказав, що позов підтримує, справу
просить розглянути без його участі.

Відповідач в судове засідання не
з»явився, подав до суду заяву, в якій
вказав, що позов визнає, справу просить
розглянути без його участі.

Вивчивши матеріали справи, судом
встановлено, що 17 квітня 2007 року
позивач купив у відповідача житловий
будинок з господарськими будівлями і
спорудами АДРЕСА_1, що підтверджується
копією рішення суду (а.с. 7). Так як
відповідач не з'являвся в нотаріальну
контору, договір купівлі-продажу
сторони нотаріально посвідчити не
могли.

Відповідачу ОСОБА_2 були видані
державні акти про право власності на
земельні ділянки серії ЯИ №864112 (а.с. 9),
та серії ЯИ №864111 (а.с. 8).

Відповідно до ч.4 ст. 334 права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.
На момент продажу будинку право
власності на земельні ділянки, на якій
розташований будинок, який відповідач
ОСОБА_2 позивачу продавав, за ним
зареєстровано не було. А на момент
видачі державних актів на право
власності на земельні ділянки
відповідач ОСОБА_2 уже не являвся
власником будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 120 Земельного
Кодексу України при переході права
власності на будівлю і споруду право
власності на земельну ділянку чи її
частину може переходити на підставі
цивільно-правових угод.

Відповідач по справі позов визнав і
згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову, суд за
наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову. В даному випадку визнання
позову відповідачем не суперечить
закону, не порушує нічиїх прав, свобод
та законних інтересів.

Керуючись ст.. 328, 392 ЦК України,
ст.. ст.. 130, 174 ч. 4, 209, 212, 215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, право власності на
земельну ділянку площею 0,1500 га.,
кадастровий номер ділянки :02:002:0044,
призначену для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, що
розташована в АДРЕСА_1, яка відповідно
до державного акту серії ЯИ №864111,
виданого 18 лютого 2010 року, належала
ОСОБА_2, та скасувати державну
реєстрацію його права власності на
дану земельну ділянку, зареєстровану
за №29.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, право власності на
земельну ділянку площею 0,3915 га.,
кадастровий номер ділянки :02:002:0275,
призначену для ведення особистого
селянського господарства, що
розташована в АДРЕСА_1, яка відповідно
до державного акту серії ЯИ №864112,
виданого 18 лютого 2010 року, належала
ОСОБА_2, та скасувати державну
реєстрацію його права власності на
дану земельну ділянку, зареєстровану
№30.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Вінницької області через
Тульчинський районний суд Вінницької
області. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області
А.П. Карнаух