Справа № 373/420/14 Головуючий у І
інстанції Потоцький В.В.Провадження №
22-ц/780/3461/14 Доповідач у 2 інстанції
Журба С.О.Категорія 56
РІШЕННЯ

Іменем України

26 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Київської області у складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Сержанюка
А.С., Коцюрби О.П.,

при секретарі
Микитенко Д. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою комунального
закладу «Переяслав-Хмельницька
центральна районна лікарня» на рішення
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 01 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до комунального закладу
«Переяслав-Хмельницька центральна
районна лікарня», треті особи: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про
відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із вказаним позовом, який
мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 через
недоліки надання лікарями медичної
допомоги помер її син, ОСОБА_7, який
перебував на лікуванні у
хірургічно-травматологічному
відділенні Переяслав-Хмельницької
центральної районної лікарні. Вважала,
що діями і бездіяльністю лікарів їй
була завдана моральна шкода, що полягає
в стражданнях, яких вона зазнала від
втрати сина. Вона була вимушена
докладати додаткових зусиль для
організації свого життя та збереження
життєвих стосунків. Втрата дитини
стала трагедією для всієї родини, було
порушено нормальний плин її життя,
порушено її звичайні життєві уклади,
фактично зруйновано родину. Внаслідок
тяжко пережитої трагічної події
постійно перебуває в пригніченому
стані, її думки нероздільно пов'язані
зі смертю сина. Як наслідок, після
тяжкої психологічної травми у неї
різко погіршився стан здоров'я, вона
змушена була звернутись по медичну
допомогу до КУКОС «Обласне
психоневрологічне медичне об'єднання»,
де проходила стаціонарне лікування з
07 грудня по 24 грудня 2012 року.

Просила стягнути з КЗ
«Переяслав-Хмельницька центральна
районна лікарня» на її користь
моральну шкоду в розмірі 500 000 гривень.

Рішенням Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 01 квітня 2014 року позовні вимоги
задоволено частково, з відповідача в
якості відшкодування моральної шкоди
на користь позивача стягнуто 400 000
гривень.

Не погоджуючись із вказаним рішення
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
неповноту та неправильність
встановлення обставин, які мають
значення для справи,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позову.
Обґрунтував її тим, що в діях лікарів
відсутня вина у заподіянні шкоди
позивачу, що було встановлено в
постанові про закриття кримінального
провадження. Також вважає, що відсутній
причинний зв'язок між діями
відповідача та шкодою, а дії позивача
оцінює як спробу збагачення.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до наступних висновків:

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції обґрунтовував свої
висновки тим, що в ході розгляду справи
було доведено, що смерть сина позивача
настала через сукупність ряду
факторів, одним з яких є недоліки
надання йому медичної допомоги
лікарями Переяслав-Хмельницької
центральної районної лікарні. Суд
першої інстанції, посилаючись на
наявні висновки комісійної
судово-медичної експертизи та
додаткової судово-медичної експертизи,
прийшов до обґрунтованого висновку про
те, що зазначені недоліки наданої
медичної допомоги й є тим головним
фактором, що призвів до смерті
пацієнта, і є в прямому
причинному-наслідковому зв'язку з
тяжкими наслідками, що наступили.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив та відхилив посилання
відповідача на закриття кримінального
провадження як на доказ відсутності
вини лікарні в смерті пацієнта,
прийшовши до висновку, що неможливість
індивідуалізувати вину кожної особи у
кримінальній справі, що й стало
підставою для закриття кримінального
провадження, не може виключати
відповідальності юридичної особи за
дії її працівників, оскільки було
встановлено цілий комплекс недоліків
надання медичної допомоги ряду лікарів
практично на усіх етапах лікування,
кожен з яких погіршував стан хворого і
в подальшому в сукупності з іншими
призвів до його смерті. За наведеними
висновками суду першої інстанції
колегія суддів апеляційного суду
погоджується в повному обсязі.

Зважаючи на наведене посилання
апелянта на відсутність його вини у
настанні смерті пацієнта та
відсутність прямого
причинно-наслідкового зв'язку між
діями лікарів та тяжкими наслідками, що
наступили. Таким чином апеляційна
скарга в даній частині до задоволення
не підлягає. В той же час, визначаючи
розмір відшкодування спричиненої
позивачу моральної шкоди суд в
неповній мірі взяв до уваги усі
обставини, що мають враховуватися в
даному випадку.

У відповідності до положень ст. 23 ЦК
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода серед іншого полягає у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів. При
визначенні розміру відшкодування
враховуються вимоги розумності і
справедливості. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого
або позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення.

Приймаючи до уваги посилання позивача
на те, що у зв'язку з тими тяжкими
наслідками, які наступили внаслідок
дій працівників відповідача, йому було
завдано значних душевних страждань,
суд вірно прийшов до висновку про
необхідність відшкодування ОСОБА_2
спричиненої їй моральної шкоди. В той
же час з урахування принципу
розумності та справедливості
визначений судом першої інстанції
розмір такого відшкодування є дещо
завищений та має бути зменшеним до 200
000,00 грн. Саме такий розмір
відшкодування є належним в даному
випадку.

У відповідності до положень ст. 307 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд за
наявності передбачених ст. 309 ЦПК
України підстав має право серед іншого
змінити рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 315 ЦПК
України, колегія судів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу комунального
закладу «Переяслав-Хмельницька
центральна районна лікарня»
задовольнити частково.

Рішення Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 01 квітня 2014 року в частині розміру
відшкодування моральної шкоди змінити,
стягнути з комунального закладу
«Переяслав-Хмельницька центральна
районна лікарня» на користь ОСОБА_2 200
000,00 (двісті тисяч) гривень в якості
відшкодування моральної шкоди.

В решті рішення
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 01 квітня 2014 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :