Справа № 163/3009/14-ц
Провадження № 2/163/412/14
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

23 грудня 2014 року
Любомльський районний суд Волинської
області

у складі: головуючої судді - Гайдук А.Л.,

при секретарі – Горпинко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Любомль заяву
представника позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору –
Любомльська державна нотаріальна
контора Волинської області про
визнання договору дарування земельної
ділянки нікчемним та застосування
наслідків нікчемності правочинів,
шляхом заборони вчиняти певні дії, -

в с т а н о в и в :

17.11.2014 року ОСОБА_2 звернулась в суд з
позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору – Любомльська державна
нотаріальна контора Волинської
області, у якому просила: встановити, що
договір дарування земельної ділянки
від 05.06.2012 року за реєстровим №460,
укладений між сторонами, є нікчемним;
витребувати у ОСОБА_3 та повернути у її
власність земельну ділянку для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, площею 0,25 га, що знаходяться в
с.Заозерне Любомльського району
Волинської області, кадастровий номер
:03:002:0099.

В судовому засіданні 23.12.2014 року
встановлено, що відповідачем – ОСОБА_3
на земельній ділянці, яка є предметом
спірного договору дарування, розпочате
будівництво.

Після проведення судового засідання
23.12.2014 року представником позивача –
ОСОБА_1 в канцелярію суду подано заяву,
у якій останній просить забезпечити
поданий його довірителькою позов,
шляхом встановлення заборони
відповідачу проводити будівельні
роботи на земельній ділянці, яка
знаходиться за адресою: с.Заозерне
Любомльського району Волинської
області, кадастровий номер
:03:002:0099, та належить останній на
праві власності, на час розгляду справи
та набрання рішенням суду законної
сили.

Подана представником позивача заява
про забезпечення позову до задоволення
не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову, вжиття
яких допускається на будь - якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Частиною 1 статті 152 ЦПК України
визначено, що позов забезпечується,
зокрема: накладенням арешту на майно
або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб; забороною вчиняти
певні дії.

Предметом спору у зазначеній справі є
договір дарування земельної ділянки,
який укладений між сторонами у справі.
Предметом спірного договору є земельна
ділянка площею 0,25 га, що знаходиться в
с.Заозерне Любомльського району
Волинської області, кадастровий номер
:03:002:0099.

З метою забезпечення заявленого
позивачем позову, судом 10.12.2014 року в
попередньому судовому засіданні
винесено ухвалу про накладення арешту
на земельну ділянку площею 0,25 га, що
знаходиться в с.Заозерне Любомльського
району Волинської області, кадастровий
номер :03:002:0099, яка належить на
праві власності ОСОБА_3, до набрання
рішенням суду у даній справі законної
сили.

В судовому засіданні 23.12.2014 року
стороною відповідача подано копію
будівельного паспорта забудови
зазначеної земельної ділянки та
встановлено, що на ній розпочате
будівництво.

Заборону відповідачу проводити
будівельні роботи на приналежній їй, на
даний час, земельній ділянці, як засіб
забезпечення позову, суд в даному
випадку вважає надмірним, оскільки без
необхідності істотно обмежує права
останньої, при цьому, зазначене
будівництво не є предметом спору між
сторонами, не змінює цільового
призначення земельної ділянки, яка є
предметом спірного договору, а
представником позивача зі своєї
сторони не доведено, що будівництво
проводиться саме за кошти позивача,
тому невжиття заходів забезпечення
позову в обраний представником
позивача спосіб не може вплинути на
порядок виконання рішення у даній
справі та будь-яким чином утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Окрім цього, суд вважає, що визначений
ухвалою суду від 10.12.2014 року засіб
забезпечення позову у виді накладення
арешту на земельну ділянку у даній
справі є достатнім.

За викладених обставин у задоволенні
заяви представника позивача про
забезпечення позову шляхом заборони
вчиняти певні дії слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 210 ЦПК України,
суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви представника
позивача ОСОБА_1 про забезпечення
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору – Любомльська державна
нотаріальна контора Волинської
області про визнання договору
дарування земельної ділянки нікчемним
та застосування наслідків нікчемності
правочинів, шляхом заборони вчиняти
певні дії, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Волинської області
через Любомльський районний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги в п’ятиденний
строк з дня отримання копії ухвали.

Головуюча :
суддя

А.Л. Гайдук