Провадження №22ц/784/1210/14
Головуюча в першій інстанції Подзігун
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів: Коломієць В.В., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання
Яценко Л.В.,

за участю представника позивачки
ОСОБА_3,

відповідача
ОСОБА_4,

представника відповідача
ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_6

на рішення Центрального районного суду
м. Миколаєва від 28 лютого 2014 року по
справі за позовом

ОСОБА_6

до

ОСОБА_4

про стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання,

ВСТАНОВИЛА:

25 листопада 2013 року ОСОБА_6 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітнього сина, у зв'язку з
продовженням ним навчання в розмірі 500
грн. щомісячно, починаючи з дня
пред'явлення позову і до закінчення
сином навчання, але не більше ніж до
досягнення останнім двадцяти трьох
років.

Позивачка зазначала, що вона з 19 квітня
1991 року перебувала з відповідачем в
зареєстрованому шлюбі, який у 2003 році
був розірваний. Від даного шлюбу вони
мають повнолітнього сина - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається на
бюджетній основі, денного відділення
Миколаївського національного
аграрного університету, IV рівня
акредитації. Строк навчання
закінчується у червні 2015 року за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«Бакалавр». Після розірвання шлюбу її з
відповідачем син постійно мешкає разом
із нею. На даний час вона не має
можливості забезпечувати сина в повній
мірі, не працює, тому він потребує
матеріальної допомоги. Відповідач має
постійне місце роботи та можливість
допомагати сину, але від надання
матеріальної допомоги він
відмовляється.

Посилаючись на зазначене, позивачка
просила позов задовольнити.

Рішенням Центрального суду м.
Миколаєва від 28 лютого 2014 року позов
задоволено частково. Постановлено
стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6
аліменти на утримання повнолітнього
сина ОСОБА_7, який продовжує навчання, 80
грн. щомісячно, починаючи з 25 листопада
2013 року і до закінчення навчання - 01
липня 2015 року. Також вирішено питання
щодо стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі позивачка просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити її
позов в повному обсязі. На думку
апелянта, рішення суду є
необґрунтованим та ухваленим без
з'ясування всіх обставин, які мають
значення для справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника позивачки, відповідача та
його представника, дослідивши надані
докази та перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Так, згідно ст. 198 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України,
якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає
розмір аліментів на повнолітню дитину
в твердій грошовій сумі та (або) у
частці від заробітку (доходу) платника
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у ст. 182 СК України.

Статтею 182 СК України передбачено, що
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відтак аналіз ст. ст. 199, 200 СК України
вказує на те, що законодавець пов'язує
обов'язок батьків утримувати своїх
повнолітніх дітей, які продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, до досягнення
ними двадцяти трьох років за умови,
коли батьки можуть надавати таку
матеріальну допомогу.

Як роз'яснено у п. 20 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15 травня 2006
року, обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Матеріалами справи підтверджується, що
відповідач є батьком повнолітнього
сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11), який
навчається на бюджетній основі денної
форми навчання у Миколаївському
національному аграрному університеті
ІV рівня акредитації на ІІІ курсі, з
закінченням навчання у червні 2015 року
(а.с. 12).

Син ОСОБА_7 знаходиться на утриманні
позивачки та проживає разом з нею, що
підтверджується довідкою ЖЕК про склад
сім'ї (а.с. 36).

Відповідач працює, має нормальний стан
здоров'я, станом на 13 березня 2014 року
має заборгованість по аліментам, за
період неповноліття сина ОСОБА_7, в
розмірі 5 400 грн. 32 коп. (а.с. 35, 60).

Крім того, відповідач має на утриманні
малолітню доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с. 33) та матір похилого віку, яка
знаходиться на обліку у Миколаївському
онкологічному диспансері (а.с. 34, 45).

Враховуючи зазначені обставини, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про наявність передбачених
ст. 199 СК України підстав для покладення
на відповідача обов'язку щодо
утримання сина на період навчання.

Між тим, визначаючи розмір такого
утримання в 80 грн. щомісячно, суд не в
повній мірі врахував всі обставини
справи, що є підставою для зміни
рішення.

Так, з матеріалів справи в вбачається,
що матір позивача отримає щомісячну
пенсію в розмірі 1191 грн. (а.с. 39) та має ще
одного сина, який також зобов'язаний
піклуватися про неї (а.с. 45). Проте, син
відповідача ОСОБА_7 має незадовільний
стан здоров'я (а.с. 43).

З урахуванням зазначених обставин, а
також враховуючи те, що мати також
повинна нести витрати по утриманню
свого сина, колегія суддів вважає, що
розмір щомісячних аліментів на
утримання сина ОСОБА_7 повинен складати
з відповідача 300 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави.

Рішенням суду з відповідача на користь
держави стягнуто 243 грн. 60 коп. судового
збору та рішення в цій частині є
законним і обґрунтованим.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду в частині
розміру аліментів на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання, підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 28 лютого 2014 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_6 аліменти на
утримання повнолітнього сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 300 грн. щомісячно,
починаючи з 25 листопада 2013 року і до
закінчення ним навчання, але не більш
ніж до досягнення ним 23 років.

Рішення суду в частині стягнення з
відповідача судового збору залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді