Справа № 633/395/14-Ц
провадження № 2/633/155/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 р.
с.м.т. Печеніги

Печенізький районний суд
Харківської області

у складі: головуючого - судді Смирнова
В.А.

за участю секретаря судових засідань -
Ріпа І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в с.м.т.Печеніги
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням

третя особа- Печенізький РС ГУДМС
України в Харківській області,

в с т а н о
в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_3 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, третя особа-
Печенізький РС ГУДМС України в
Харківській області.

Позивач в позові вказує, що він є
власником будинку, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Цей житловий будинок
належить йому відповідно до договору
дарування, посвідченого державним
нотаріусом Печенізької державної
нотаріальної контори 11 вересня 2001 року
за № 922.

Разом з ним в будинку зареєстровані
ОСОБА_3, але фактично проживає лише
ОСОБА_2, ОСОБА_4. Позивач вказує, що
відповідачка по справі не проживає за
даною адресою з 2006 року. Всі витрати на
утримання та ремонт домоволодіння та
земельної ділянки несе позивач.

Позивач просить суд визнати ОСОБА_3
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням-
домоволодінням з надвірними будівлями
по АДРЕСА_1

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав повністю, та просив його
задовольнити.

Відповідачка в судові засідання
призначені на 24.11.2014 р. та 23.12.2014 року не
прибула, хоча про день, час та місце
слухання справи повідомлялась
належним чином згідно ст.74 ЦПК України,
причину неявки суду не повідомила, але
на адресу суду повертались конверти з
повістками про виклик відповідачки в
судове засідання, відправлені на
адресу її зареєстрованого місця
проживання (згідно адресно-довідкової
картотеки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
зареєстрована проживаючою АДРЕСА_1) з
поміткою пошти «за закінченням терміну
зберігання». Суд вважає, що
відповідачка належним чином
повідомлялася про розгляд справи та
відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України
розглядає дану цивільну справу за її
відсутності.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ч.4 ст.169, ст. 224
ЦПК України.

Представник третьої особи -
Печенізької РСГУДМС України в
Харківській області

в судове засідання не прибув, хоча про
день, час та місце слухання справи
повідомлявся своєчасно та належним
чином, причину неявки суду не
повідомив, заперечень проти позову не
надав.

Дослідивши надані позивачем
письмові матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, суд вважає, що позовні
вимоги обгрунтовані, не протиречать
закону та підлягають задоволенню.

До такого висновку суд прийшов
виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно договору дарування від
11.09.2001 р., технічного паспорта на
будинок - ОСОБА_2 є власником житлового
будинку з надвірними будівлями, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.(
а.с.7-10).

Згідно довідки виконкому
Мартівської сільської ради
Харківської області № 506 від 29.09.2014 р.
та акта депутата Мартівської сільської
ради від 24.09.2014 р. дійсно колишня
дружина ОСОБА_2- ОСОБА_3 не проживає з 2006
року по теперішній час в АДРЕСА_1 (
а.с.11-12).

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 суду
пояснили, що ОСОБА_3 була дружиною
позивача, після розірвання шлюбу вона з
2006 року не проживає за адресою :
АДРЕСА_1, вони її в с.Мартове за цей час
не бачили.

Порядок користування жилими
приміщеннями в будинках приватного
житлового фонду регулюється главою 6 ЖК
України.

Згідно ч.1 ст. 163 ЖК України у разі
тимчасової відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
займане приміщення у випадках і в межах
строків, установлених частиною першою
ст.71 ЖК України.

Відповідно до глави 6 ЖК України
«Користування житловими приміщеннями
у будинках (квартирах) приватного
житлового фонду» (ст.ст. 150, 156, 158) та
ст.ст.11, 319, 405, ЦКУ підставами для
виникнення права користування
житловими приміщеннями , які належать
громадянам на праві приватної
власності, можуть бути: або- існування
права власності на це приміщення; або -
наявність факту проживання члена сім'ї
власника житла разом із самим
власником у цьому житловому приміщенні
та спільного користування ними цим
житлом, або - укладення
цивільно-правових угод, відповідно до
яких до особи переходить право
користування таким приміщенням.

Як вбачається з матеріалів справи
власником спірного будинку на цей час є
ОСОБА_2. Правовстановлюючих
документів, які вказують на наявність у
ОСОБА_3 права власності на спірний
будинок не має. Шлюб між сторонами за
рішенням суду розірвано. (а.с.27-28).

Відповідно ч.2 ст. 2 Закону України „Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" реєстрація
місця проживання чи місця перебування
особи або її відсутність не можуть бути
умовою реалізації прав і свобод,
передбачених Конституцією, законами чи
міжнародними договорами України, або
підставою для їх обмеження.

Той факт, що за адресою позивача
зареєстрована особа, яка фактично за
цією адресою не проживає, а саме ОСОБА_3,
створює перешкоди для реалізації
ОСОБА_2 свого гарантованого законом
права на власний розсуд розпоряджатися
майном, що належить йому на праві
приватної власності.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Враховуючи, що ОСОБА_3 не проживає за
адресою, вказаною у позові і дані про
реєстрацію, не відповідають дійсному
місцю її проживання, вона підлягає
зняттю з реєстрації місця проживання
за адресою: АДРЕСА_1 і суд вважає, що
необхідно визнати її такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст. 4-8, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215,
224-226 ЦПК України, ст.ст. 11,15, 391 ЦК
України, ст.ст. 150, 156, 158, ч.1 ст. 163 ЖК
України, ч.2 ст. 2 Закону України „Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні", суд-

В И Р І Ш
И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити
повністю.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням-
домоволодіння з надвірними будівлями
за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5 ІН НОМЕР_1, зареєстрованого
проживаючим за адресою : АДРЕСА_1 суму
судового збору у розмірі 243 ( двісті
сорок три) грн., 60 коп., сплаченого
позивачем при подачі позову до суду.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Печенізький районний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь в справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Відповідачем, який не приймав участі у
розгляді справи, протягом десяти днів з
дня отримання копії заочного рішення
може бути подана письмова заява про
перегляд заочного рішення, відповідно
до вимог статті 229 Цивільного
процесуального кодексу України.

Головуючий:
В.А.Смирнов