АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 613/1634/14-ц
Провадження № 22-ц/790/8779/14
Головуючий 1-ї ін-ї. - Закопайло В.В.
Категорія - кредитні
Доповідач - Тичкова О.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

головуючого -
судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії -
Бровченка І.О., Піддубного Р.М.

за участю секретаря -
Доля О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Богодухівського районного
суду Харківської області від 04
листопада 2014 року по цивільній справі
за позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року до суду звернувся
позивач з дійсним позовом, в якому
просив стягнути ОСОБА_4 заборгованість
за кредитним договором № б/н від 22.12.2006
року в розмірі 7 664 грн. 71 коп. та судові
витрати.

Обґрунтовуючи позов посилався на те, що
22.12.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк» (надалі Банк), та ОСОБА_4
було укладено договір № б/н, за яким
остання отримала кредит у розмірі 2 000
гривень у вигляді встановлено
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом
(надалі Договір).

Банк взяті на себе зобов'язання
виконав, надав кошти ОСОБА_4, яка у свою
чергу їх не повернула, у зв'язку із чим
утворилась заборгованість у розмірі 10
799 грн. 23 коп., що складається з суми
основного боргу, заборгованості по
процентам, по комісії та пені, а також
штрафів.

Судовим наказом Богодухівського
районного суду Харківської області від
22.09.2008 року з ОСОБА_4 було стягнуто
заборгованість за Договором у розмірі 3
134 грн. 52 коп., у зв'язку із чим, сума, яка
підлягає стягненню у дійсній справі,
склала 7 664 грн. 71 коп.

Рішенням Богодухівського районного
суду Харківської області від 04
листопада 2014 року в задоволенні
позовних вимог Банку було відмовлено у
зв'язку із пропуском строків позовної
давності.

В апеляційній скарзі представник
позивача просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. В обґрунтування посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, неналежне
дослідження судом доказів по справі та
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення представника Банку,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши наведені в скарзі доводи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 308 ЦПК
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи Банку у задоволенні його
позовних вимог, суд першої інстанції
керувався ст. ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України
та обґрунтовано виходив з того, що
звертаючись 17 жовтня 2014 року до суду із
дійсним позовом про стягнення
заборгованості за Договором від 22.12.2006
року позивач пропустив строк позовної
давності, а тому порушене відповідачем
право вимагати належного виконання
зобов'язання не підлягає захисту.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої
інстанції та вбачається із матеріалів
справи, 22.12.2006 року між Банком та ОСОБА_4
було укладено Договір за № б/н, за яким
остання отримала кредит у розмірі 2 000
гривень у вигляді встановлено
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом
(а.с. 11-17). Договір складався із заяви
кредитора, умов і правил надання
банківських послуг.

Як вбачається з умов укладеного між
сторонами Договору та було
підтверджено представником Банку,
Договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього строку жодна зі сторін не заявить
про припинення його дії, договір
вважається пролонгованим на такий
самий строк (п. 9.12. Умов обслуговування
платіжної картки).

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил
користування карткою строк дії картки
вказаний на її лицевій стороні (місяць
і рік); вона діє до останнього
календарного дня зазначеного місяця.
Як пояснила представник Банку, картка у
дійсній справі видавалась ОСОБА_4 на
два роки, тобто строк її дії припинився
22.12.2008 року.

Пунктом 3.1.3 Правил користування
карткою передбачено, що після
закінчення строку дії відповідна
картка продовжується банком на новий
строк (шляхом надання клієнту картки з
новим строком дії), якщо раніше (до
початку місяця закінчення строку дії)
не поступила письмова заява держателя
про закриття рахунку.

Згідно наданого Банком розрахунку
заборгованості ОСОБА_4 своїх
зобов'язань за кредитним договором не
виконувала, платежів Банку не
здійснювала, нових коштів за Договором
не отримувала (а.с. 7-10). При цьому Банком
не заперечувалось, що із заявою про
припинення договірних відносин ОСОБА_4
до Банку не зверталася.

Факт обізнаності Банку про невиконання
відповідачем своїх зобов'язань за
Договором підтверджується також
даними судового наказу
Богодухівського районного суду
Харківської області від 22.09.2008 року,
яким з ОСОБА_4 було стягнуто
заборгованість за Договором у розмірі 3
134 грн. 52 коп. (а.с. 6). Звернення Банку до
суду з заявою про видачу судового
наказу перериває перебіг строку
позовної давності відповідно до ч.1 ст.
264 ЦК України. Тому строк позовної
давності має обчислюватись з 22.09.2008
року.

Свою апеляційну скаргу Банк
обґрунтовує тим, що оскільки заяви про
припинення дії Договору від ОСОБА_4 не
надходило, то Договір було автоматично
пролонговано, і на момент розгляду
дійсної справи Договір діє до 22.12.2014
року. При цьому представником Банку не
заперечувалось та не спростовується
матеріалами, що нової кредитної карти
із новим строком дії ОСОБА_4 не
отирмувала. Також представником Банку
не заперечувалось, що після отримання 2
000 гривень за Договором інших грошових
коштів ОСОБА_4 у позивача не отримувала.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267
ЦК України сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша
статті 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності
збігається з моментом виникнення в
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язання
за кредитним договором, позовна
давність за вимогами кредитора про
повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил
користування платіжною карткою строк
дії картки вказаний на лицевій стороні
карти (місяць і рік), і вона діє до
останнього календарного дня
зазначеного місяця, строк погашення
процентів за кредитом визначено
щомісячними платежами, а строк
погашення кредиту в повному обсязі
- останнім днем місяця, указаного на
картці.

Таким чином, строк дії платіжної картки
припинився 22.12.2008 року, 22.09.2008 року
судовим наказом Богодухівського
районного суду Харківської області
перебіг строку позовної давності було
перервано, а з позовом до суду Банк
звернувся лише 17 жовтня 2014 року.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку про те, що
Банк звернувся до суду із дійсним
позовом поза межами позовної давності
і вірно застосував наслідки,
встановлені частиною четвертою статті
267 ЦК України.

Вказаний висновок суду відповідає
правовій позиції, викладеній у
постанові Верховного Суду України від
12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14,
що відповідно до частини першої ст. 360-7
ЦПК України є обов'язковою для всіх
судів України.

З огляду на викладене вище, колегія
суддів доходить висновку, що рішення
суду першої інстанції є законним та
обґрунтованим. Доводи апеляційної
скарги його не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314,
ст. ст. 315, 317, 319, 360-7 ЦПК України, судова
колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Богодухівського районного
суду Харківської області від 04
листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді колегії: