Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/3340/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Панфілова А. В.
УХВАЛА

25.12.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

головуючого - Карпенка О.Л.,

суддів - Голованя А.М., Фомічова С.Є.,

за участю
секретаря - Діманової Н.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 10 грудня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до
Кіровоградського національного
технічного університету про визнання
незаконним наказу про припинення
трудового договору, поновлення на
роботі та відшкодування моральної
шкоди та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу в
зв'язку з незаконним звільненням, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до Кіровоградського
національного технічного університету
про визнання незаконним наказу від 24
червня 2011 року про припинення
трудового договору, поновлення його на
роботі, відшкодування моральної шкоди
у розмірі 1 000 000 грн. та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу в зв'язку з незаконним
звільненням.

Ухвалою Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 10 грудня 2014 року
провадження у справі закрито з
посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України у
зв'язку з тим, що набрало законної сили
рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 29 липня 2011 року,
ухвалене з приводу спору між тими
самими сторонами, про той самий предмет
спору в з тих самих підстав.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу у якій просить
скасувати ухвалу суду, а справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду. В обґрунтування
апеляційної скарги зазначає, що судом
були порушені норми матеріального та
процесуально права, що унеможливили
встановлення фактичних обставин
справи, які мають значення для
правильного вирішення справи, а
висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи.

Позивач у судовому засіданні підтримав
доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився без повідомлення
суду про причини неявки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення позивача, дослідивши
матеріали справи а також матеріали
витребуваної із суду першої інстанції
цивільної справи № 2-3890/11, колегія
суддів вважає, що передбачені законом
підстави для скасування ухвали про
закриття провадження у справі
відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо набрали законної сили
рішення суду або ухвала суду про
закриття провадження у справі у зв'язку
з відмовою позивача від позову або
укладення мирової угоди сторін,
ухвалені або постановлені з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав.

Звернувшись 16 жовтня 2014 року з позовом
до Кіровоградського національного
технічного університету про визнання
незаконним наказу від 24 червня 2011 року
про припинення трудового договору,
поновлення його на роботі,
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 1 000 000 грн. та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу в зв'язку з незаконним
звільненням, позивач посилався на те,
що він у період з 1 вересня 2004 року по 29
червня 2011 року перебував у трудових
відносинах з відповідачем і був
звільнений згідно наказу від 24 червня
2011 року на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП
України за систематичне невиконання
без поважних причин обов'язків,
покладених трудовим договором після
застосування до нього протягом року
заходів дисциплінарного стягнення. Він
вважає звільнення незаконним так, як не
допускав нових порушень трудової
дисципліни після попереднього
застосування до нього заходів
дисциплінарної відповідальності. Він
також стверджує, що до кола його
трудових обов'язків не входило
проведення профорієнтаційної роботи і
за неї йому не виплачувалася заробітна
плата, що було розцінено відповідачем,
як невиконання ним трудових обов'язків.
Стверджував, що незаконним звільненням
йому завдано моральних страждань,
порушено його нормальні життєві
зв'язки.

З матеріалів цивільної справи № 203890/11
вбачається, що 14 липня 2011 року ОСОБА_2
звернувся з позовом до профкому
Кіровоградського національного
технічного університету з позовом про
визнання незаконною згоду на
припинення з ним трудового договору та
відшкодування моральної шкоди.

15 липня 2011 року ОСОБА_2 пред'явив позов
до Кіровоградського національного
технічного університету про визнання
незаконним наказу від 24 червня 2011 року
про припинення трудового договору та
поновлення його на роботі,
відшкодування завданої моральної
шкоди у розмірі 1 000 000 грн., стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу. Позовні вимоги обґрунтовував
тим, що у період з 1 вересня 2004 року по 29
червня 2011 року він перебував у трудових
відносинах з відповідачем і був
звільнений згідно наказу від 24 червня
2011 року на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП
України за систематичне невиконання
без поважних причин обов'язків,
покладених трудовим договором після
застосування до нього протягом року
заходів дисциплінарного стягнення. Він
вважав звільнення незаконним так, як
він не допускав нових порушень
трудової дисципліни після
попереднього застосування до нього
заходів дисциплінарної
відповідальності. Крім того вказував,
що частину застосованих відносно нього
дисциплінарних стягнень визнано
незаконними. Стверджував, що
незаконним звільненням йому завдано
моральних страждань, порушено його
нормальні життєві зв'язки.

Ухвалою суду від 28 липня 2011 року вимоги
ОСОБА_2 до профкому Кіровоградського
національного технічного університету
та Кіровоградського національного
технічного університету об'єднано в
одне провадження.

В ході розгляду справи ОСОБА_2 вказував
на те, що профорієнтаційна робота та
робота викладачів з розвитку
науково-технічної творчості студентів
не оплачується, а робота, яку його
зобов'язував виконувати відповідач, за
своїм змістом не є профорієнтаційною.

Рішенням Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 29 липня 2011 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської
області від 6 грудня 2011 року, в
задоволенні позову відмовлено
повністю. Суд обґрунтував своє рішення
в частині вимог до Кіровоградського
національного технічного університету
тим, що позивач не довів незаконність
свого звільнення так, як він допустив
порушення покладених на нього трудових
обов'язків за що на нього протягом року
було накладено дисциплінарне
стягнення у вигляді догани, після чого
допустив повторне порушення трудових
обов'язків у вигляді не проведення
профорієнтаційної роботи серед учнів
та не здачу відповідного звіту, не
проведення серед студентів роботи по
розвитку науково-технічної творчості,
за що він був притягнутий до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення. Крім того, суд
дійшов висновку про недоведеність
факту заподіяння позивачу моральної
шкоди.

Таким чином при розгляді даної справи
суд першої інстанції правильно
встановив, що рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 29
липня 2011 року, яке набрало законної
сили, ухвалене з приводу спору між
ОСОБА_2 і Кіровоградського
національного технічного університету
про той самий предмет (про визнання
незаконним наказу від 24 червня 2011 року
про припинення трудового договору,
поновлення його на роботі,
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 1 000 000 грн. та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу в зв'язку з незаконним
звільненням) та з тих самих підстав
(повторне притягнення до
відповідальності одного виду за ті
самі порушення, відсутність фактів
повторного порушення трудових
обов'язків, відсутність обов'язків по
проведенню профорієнтаційної роботи),
що й зазначені ОСОБА_2 у поданій ним 16
жовтня 2014 року до Кіровського
районного суду м. Кіровограда позовній
заяві.

За таких обставин доводи апеляційної
скарги про те, що судом першої
інстанції допущено порушення норм
матеріального та процесуального права,
а висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи не
знаходять свого підтвердження, а тому
підстави для задоволення апеляційної
скарги відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 313-315
ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Ухвалу кіровського районного суду
м. Кіровограда від 10 грудня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності з моменту її проголошення і
може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: