Справа № 605/712/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"18" грудня 2014 р. м. Підгайці

Підгаєцький районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Грицай К.М.

за участю секретаря Лежигубської О.В.

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Підгайці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, що виступає також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, третя особа Підгаєцький сектор Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області про виселення без надання іншого житлового приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2, що виступає також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 про виселення з житлового будинку по АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення. В обгрунтування своїх вимог вказує на те, що відповідачі тривалий час порушують правила співжиття, а саме: його ображають, принижують, вчиняють безпідставні сварки, не платять за комунальні послуги, не допомагають в утриманні будинку та веденні господарства, не виконують домовленість про здійснення за ним догляду. Крім того вказує, що відповідач неодноразово завдавав йому тілесних ушкоджень та побоїв, через що він звертався до органів міліції, проте це бажаних результатів на дало.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Також суду пояснив, що він надав дозвіл на вселення відповідачів, оскільки між ним була домовленість, що вони будуть йому допомагати у господарстві, доглядати його, проте, відповідачі цієї домовленості не виконують, у зв'язку з чим між ним та відповідачами склались неприязні відносини, виникають постійні суперечки та непорозуміння.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала та суду пояснила, що дійсно вона з чоловіком ОСОБА_3 проживають та зареєстровані в будинку, що належить позивачу, оскільки позивач їх запросив до себе жити з метою догляду за будинком та для допомоги позивачу, який є особою похилого віку. Проте, на даний час між ними та позивачем дійсно виникають постійні суперечки у зв'язку з користуванням будинком та веденням господарства, вони не спілкуються з ним, за ним не доглядають, оскільки позивач відмовився від цього. Комунальні послуги вони сплачують, що підтверджується квитанціями, які є у неї. Щодо нанесення тілесних ушкоджень позивачу її чоловіком ОСОБА_3 їй нічого не відомо. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову та доказів про причини відсутності суду не подав, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи Підгаєцького сектора Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області в судове засідання не з'явився, однак направив заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо вирішення спору покладається на думку суду.

Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав:

Житловий будинок по АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 30.11.1993 року.

Сторони зареєстровані та проживають АДРЕСА_1, що підтверджено довідкою, виданою Підгаєцькою міською радою № 1880 від 03.12.2014 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, зокрема, на те, що відповідач ОСОБА_3 неодноразово наносив йому побої, а саме 25.03.2014 року та 08.09.2014 року, у зв'язку чим позивач звертався до органів внутрішніх справ.

У силу ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Свідок ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили, що їй відомо зі слів позивача про те, що 08.09.2014 року ОСОБА_3 його побив. Вона приїжджала додому до позивача 08.09.2014 року та особисто бачила подряпини та синці на обличчі у позивача, крім того, дід лежав у лікарні із струсом мозку.

Проте, суд не бере до уваги покази даних свідків щодо факту побиття позивача відповідачем 08.09.2014 року, оскільки вони не була очевидцями події, крім того, їх покази спростовуються доказами, здобутими в судовому засіданні.

Так, із постанови про закриття кримінального провадження від 31.10.2014 року, винесеній слідчим Підгаєцького РВ УМВСУ в Тернопільській області, вбачається, що за фактом звернення ОСОБА_1 про заподіянні йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 свідків події встановити не вдалось.

Також, згідно висновку ДІМ Підгаєцького РВ УМВСУ в Тернопільській області від 27.03.214 року не було встановлено факту конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у даному висновку встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_2 довгий час живуть у неприязних відносинах.

Доводи позивача про несплату відповідачами комунальних послуг спростовуються наданими суду відповідачем ОСОБА_2 квитанціями про здійснення оплати за комунальні послуги: водопостачання, електроенергію та газ у спірному житловому будинку.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 підтвердили, що між сторонами часто виникають конфлікти з приводу користування житловим будинком, проведенням його ремонту, ведення господарства, протягом двох років між ними існують неприязні відносини.

Також, свідок ОСОБА_5 пояснила, що їй відомо про те, що між сторонами постійно виникають конфлікти, вони на даний час не спілкуються, відповідачі не допомагають позивачу у веденні господарства, не готують йому їсти, не перуть одяг.

Таким чином, судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що між ними існують суперечки та конфлікти з приводу користування житловим будинком, на даний час вони не спілкуються, відповідачі не допомагають позивачу, який є особою похилого віку, у веденні господарства.

Однак, позивачем в судове засідання не подано, а судом не здобуто достатньо належних доказів, які б підтверджували той факт, що внаслідок дій відповідачів неможливо проживати разом з ними в одному житловому будинку.

За даних обставин суд приходить до висновку, що позивачем не представлено доказів, які б давали підстави для виселення відповідачів із житлового будинку по АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення за фактом неможливості сумісного проживання, а тому в позові слід відмовити, попередивши відповідачів про недопустимість порушення правил співжиття відносно позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 294 ЦПК України, ст. ст. 116, 157 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, що виступає також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, третя особа Підгаєцький сектор Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області про виселення без надання іншого житлового приміщення - відмовити.

Офіційно попередити ОСОБА_3, ОСОБА_2, що у випадку порушення правил співжиття, вони можуть бути виселені із займаного ними житлового приміщення без надання іншого житла.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий підпис К.М. Грицай

Згідно з оригіналом:

Суддя К.М. Грицай