Провадження № 2/537/1215/2014
Справа № 537/5257/14-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2014 року

Крюківський районний суд м. Кременчука
Полтавської області в складі
головуючого судді Мурашової Н.В. при
секретарі Омельченко О.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду в м. Кременчук цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и в :

20.09.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, який уточнила,
просила стягнути на її користь
аліменти на утримання дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
розмірі 1/3 частки з усіх видів його
заробітку, але на кожну дитину не менше
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку починаючи з 01.07.2014
року і до повноліття дітей. В
обґрунтування позовної заяви
зазначила, що сторони мають двох
неповнолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Діти
проживають разом з нею та потребують
матеріальної допомоги. Відповідач в
добровільному порядку матеріальну
допомогу на утримання дітей не надає
ухиляється від сплати аліментів. Тому
позивач змушена звернутися до суду за
захистом.

В судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги із внесеними
змінами в повному обсязі. Просила їх
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково. А саме
щодо стягнення з нього на користь
позивача аліментів на утримання дітей
щомісяця в розмірі 1/3 частки від його
доходів, але на кожну дитину не менше
30% прожитого мінімуму, починаючи з
моменту подачі позову і до повноліття
дітей. Відповідач просив залишити без
задоволення позовні вимоги в частині
стягнення аліментів за минулий час,
тобто з 01.07.2014 року, оскільки він не
ухилявся від сплати аліментів. З 25.06.2014
року по 25.08.2014 року діти проживали в
його сім'ї, а тому знаходилися на його
утриманні. Крім того в вересні та
жовтні відповідач добровільно
сплатив позивачу аліменти.

Вислухавши пояснення позивачки та
відповідача, дослідивши докази, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивачки ОСОБА_1 підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони мають дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 Цей
факт підтверджено свідоцтвом про
народження серія НОМЕР_3 видане 07.03.2007
року Крюківським відділом реєстрації
актів цивільного стану Кременчуцького
міського управління юстиції
Полтавської області, свідоцтвом про
народження серія НОМЕР_4, видане 18.10.2001
року Комаринським советом
Брагинського району Гомелевської
області.

Рішенням Крюківської районного суду м.
Кременчука від 29.11.2012 року розірвано
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, визначено
місце проживання дітей ОСОБА_3, та
ОСОБА_4 разом з матір'ю.

Сторони визнали, що діти ОСОБА_4, ОСОБА_3
мають постійне місце проживання з
позивачем ОСОБА_1 Цей факт підтверджено
довідкою ТОВ «Добробит» від 10.09.2014 року.
Проте в період з 24.06.2014 року по 25.08.2014
року діти проживали в сім'ї батька, що
підтверджено довідкою виконавчого
комітету Щорської міської ради
Чернігівської області від 03.10.2014 року
та квитками на їх проїзд.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Тому суд вважає за можливе стягнути з
відповідача на користь позивачки
аліменти на утримання дітей.

Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу
України частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.
Якщо стягуються аліменти на двох і
більше дітей, суд визначає єдину частку
від заробітку (доходу) матері, батька на
їх утримання, яка буде стягуватися до
досягнення найстаршою дитиною
повноліття. Якщо після досягнення
повноліття найстаршою дитиною ніхто з
батьків не звернувся до суду з позовом
про визначення розміру аліментів на
інших дітей, аліменти стягуються за
вирахуванням тієї рівної частки, що
припадала на дитину, яка досягла
повноліття.

Згідно ст.191 Сімейного кодексу України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Вирішуючи питання про розмір
аліментів, що підлягають стягненню на
утримання дитини, суд враховує вимоги
ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України,
думку відповідача, та приходить до
висновку про доцільність стягнення з
відповідача аліментів на утримання
неповнолітніх дітей в частковому
відношенні до його заробітку, а саме
щомісяця в розмірі 1/3 частини від усіх
видів його заробітку (доходу), але на
кожного не менше чим 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
починаючи з дня подачі позову і до
повноліття дітей.

Згідно з ч.2 ст. 191 СК України аліменти
за минулий час можуть бути присуджені,
якщо позивач подасть суду докази, що
він вживав заходів щодо одержання
аліментів з відповідача, але не міг їх
одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати. У цьому разі
суд може присудити аліменти за
минулий час, але не більше як за три
роки.

Зі змісту ст. 191 СК України вбачається,
що підставою для стягнення аліментів
за минулий час є факт ухилення особи,
яка зобов'язана сплачувати аліменти,
від їх сплати.

Позивач ОСОБА_1 визнала, що з 25.06.2014 року
по 25.08.2014 року діти проживали в сім'ї
відповідача ОСОБА_2 та знаходилися на
його утриманні. Разом з тим, відповідач
ОСОБА_2 представив суду копії
квитанцій про сплату аліментів в
вересні - жовтні 2014 року в розмірі 1728
грн., а також квитанцію про сплату за
навчання дитини в розмірі 1600 грн.

З огляду на наведене, суд не вбачає
підстав вважати, що відповідач ОСОБА_2
ухилявся від сплати аліментів на
утримання дітей.

Відповідно до статті 10, 11, 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказування не може грунтуватися на
припущеннях.

Суд критично оцінює твердження
позивача про те, що з липня 2014 року
відповідач ухиляється від сплати
аліментів на утримання дітей,
оскільки наведене не підтверджено
жодними доказами.

Тому суд не вбачає підстав для
стягнення з відповідача аліментів за
минулий час з 01.07.2014 року до подачі
позову.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
суд вважає за необхідне стягнути на
користь держави з відповідача судові
витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.
10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 180-183, 191
Сімейного Кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на
користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний код НОМЕР_2) аліменти
на утримання неповнолітніх дітей -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця у розмірі 1/3
частки з усіх видів його заробітку, але
на кожну дитину не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 20.09.2014 і
до повноліття дітей.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення
суду про стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Полтавської області
через Крюківський районний суд м.
Кременчука протягом десяти днів з дня
проголошення.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області
Н.В. Мурашова