Провадження №6/761/2116/2014
У Х В А Л А

іменем України

24 листопада 2014 року

Шевченківський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого - судді:
Кондратенко О.О.

при секретарі:
Анісковець Г.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Гаврилів А.В. про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України боржника ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Гаврилів А.В. ( ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві )
звернувся до суду з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України боржника ОСОБА_2. Своє
подання державний виконавець ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві
обґрунтовує тим, що 22.07.2005 року відкрито
виконавче провадження по виконанню
виконавчого листа № 2-7375, виданого
23.12.2002 року Шевченківським районним
судом м. Києва про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів у
розмірі 1/3 частини усіх видів доходів.

Станом на день звернення до суду з
вищезазначеним поданням ОСОБА_2 не
вчинено жодних дій спрямованих на
погашення заборгованості.

Представник відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
в судове засідання не з'явився; про час
та місце розгляду справи повідомлений
у встановленому законом порядку;
причину неявки суду не повідомив.

Провіряючи обставини по справі, судом
встановлено, що 23.12.2002 року
Шевченківським районним судом м. Києва
видано виконавчий лист
№ 2-7375/2002 про примусове виконання
рішення на стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліментів на утримання
синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини зі
всіх видів заробітку ( доходу )
відповідача, щомісячно, починаючи з
10.12.02 року і до її повноліття.

22 липня 2005 року постановою державного
виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м.
Києві Зубарєвим Ю.С. відкрито виконавче
провадження по виконанню виконавчого
листа № 2-7375, виданого 23.12.2002 року
Шевченківським районним судом м. Києва
на стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліментів у розмірі 1/3 частини усіх
видів доходу.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
( посадових осіб ) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України "
Про виконавче провадження ", боржник
зобов'язаний: утримуватися від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення;
надавати у строк, установлений
державним виконавцем, достовірні
відомості про свої доходи та майно, у
тому числі про майно, яким він володіє
спільно з іншими особами, про рахунки у
банках чи інших фінансових установах;
своєчасно з'являтися за викликом
державного виконавця; письмово
повідомляти державному виконавцю про
майно, що перебуває в заставі або в
інших осіб, а також про кошти та майно,
належні боржникові від інших осіб.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок врегульовано
Законом України від 21 січня 1994 року "
Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України " ( зі змінами
), яким визначено випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України та встановлено порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадках, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу ( посадової особи ), до
виконання зобов'язань. Громадянинові
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань. При цьому паспорт може
бути тимчасово затримано чи вилучено у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті, або в разі
використання паспорта для вчинення
злочину, або виявлення у ньому
підробки, а також у випадках припинення
громадянства України. Тимчасове
затримання або вилучення паспорта у
таких випадках здійснюється судом,
органами прокуратури, внутрішніх
справ, служби безпеки, Державної
прикордонної служби України,
військовими комісаріатами та
консульською службою України
( ст. 6 Закону України " Про порядок
виїзду і в'їзду в Україну громадян
України " ).

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод кожен є вільним
залишати будь-яку країну, включно зі
свою власну. На здійснення цих прав не
може бути встановлено жодних обмежень,
крім тих, що передбачені законом і є
необхідними в демократичному
суспільстві в інтересах національної
чи громадської безпеки, для
підтримання публічного порядку,
запобігання злочину, для захисту
здоров'я чи моралі або з метою захисту
прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про
громадянські і політичні права
передбачено, що кожна людина має право
покидати будь-яку країну, включаючи
свою власну.

Фізична особа має право на свободу
пересування. Фізична особа, яка досягла
шістнадцяти років, має право на вільний
самостійний виїзд за межі України.
Фізична особа може бути обмежена у
здійсненні права на пересування лише у
випадках, встановлених законом ( ст. 313
ЦК України ).

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України " Про виконавче провадження ",
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

При цьому, під ухиленням від виконання
зобов'язань, покладених судовим
рішенням слід розуміти такі діяння (
дії чи бездіяльність ) особи боржника,
які полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею таких
обов'язків.

Задоволення подання державного
виконавця про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України можливе
лише за умови доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання.
Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявність факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання. Саме по собі
невиконання боржником самостійно
зобов'язань не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

Законом України " Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України " не передбачено тимчасове
обмеження виїзду за кордон боржника у
виконавчому провадженні до виконання
рішення суду за ухвалою суду.

В судове засідання державний
виконавець не з'явився; не надав для
огляду оригінал виконавчого
провадження; не надав доказів, що
державний виконавець направляв вимоги
боржнику про сплату коштів та що
зазначені вимоги отримувались ОСОБА_2.

Отже, оскільки з подання та документів
наданих до нього не вбачається, що
боржник ухиляється від виконання
зобов'язань, а тому суд не вбачає
законом передбачених підстав для
задоволення подання.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.33 Конституції України,
Законом України " Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України ", ст.377-1 ЦПК України,
суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
Гаврилів А.В. про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України боржника
ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: