Провадження №2/761/6380/2014
У Х В А Л А

іменем України

05 листопада 2014 року Шевченківський
районний суду м. Києва в складі:

головуючого судді
Гайдук С.В.

при секретарі
Савенко О.І.

розглянувши у судовому засіданні в м.
Києві заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів
забезпечення позову в справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Деталі-сервіс", ОСОБА_3, третя особа:
ОСОБА_4 про визнання договорів
недійсним, визнання права власності на
нерухоме майно, витребування
нерухомого майна з чужого володіння,

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_1 подала заява про
вжиття заходів забезпечення позову.
Заяву обґрунтовують тим, що спірна
квартира є власністю позивачки.
Рішенням суду Дніпровського р-ну м.
Києва право власності на дану квартиру
було визнано за відповідачем ОСОБА_2
Однак рішенням від 06.03.2012р.
Апеляційного суду м. Києва дане рішення
про визнання за ОСОБА_2 права власності
на спірну квартиру було скасовано.
Проте квартира була ОСОБА_2 відчужена
гр. ОСОБА_3 Станом на сьогоднішній день
квартира у власність позивачки не
повернута. Необхідність у забезпеченні
позову, шляхом заборони будь-яким
особам вчиняти дії спрямовані на
відчуження спірної квартири полягає в
тому, аби запобігти подальшого
незаконного відчуження квартири.
Просив суд накласти арешт на квартиру
АДРЕСА_1.

Суд, вислухавши думку позивачки та її
представників, перевіривши заяву та
додані до неї докази, прийшов до такого.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України,
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Судом встановлено, що у липні 2014 року
позивачка ОСОБА_1 звернулась до
Шевченківського районного суду м.
Києва з позовом до ОСОБА_2, Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Деталі-сервіс", ОСОБА_3, третя особа:
ОСОБА_4 про визнання договорів
недійсним, визнання права власності на
нерухоме майно, а саме квартиру
АДРЕСА_1, витребування нерухомого майна
з чужого володіння.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22.12.2006, № 9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» визначено, що
забезпечення позову допускається з
метою забезпечити виконання судового
рішення в майбутньому.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

У відповідності до п. 4 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від
22.12.2006 року, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитись, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовними вимогами.

З копії листа КМБТІ від 14.05.2014р.
вбачається, що квартира АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі продажу від
02.09.2005 року була зареєстрована за
ОСОБА_1

Згідно рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 11.01.2010 року
припинено право власності ОСОБА_1 на
спірну квартиру і визнано за ОСОБА_2
право власності на цю квартиру. Однак
дане рішення апеляційним судом було
скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_2
було відмовлено.

На підставі договору купівлі-продажу
від 04.12.2012р. право власності на спірну
квартиру перейшло і зареєстровано за
ОСОБА_3

Позов забезпечується шляхом
накладення арешту на майно, що належить
відповідачеві і знаходиться у нього
або в інших осіб (п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК
України).

Виходячи з того, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду по даній справі, суд, вважає за
необхідне в порядку забезпечення
позову накласти арешт на квартиру
АДРЕСА_1 до закінчення розгляду даної
справи.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову,
шляхом накладення арешту на квартиру
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3.

Стягувач: ОСОБА_1, адреса АДРЕСА_4.

Боржник: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і/н
НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_5.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і підлягає
негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва протягом
п'яти днів з дня її проголошення через
Шевченківський районний суд м. Києва. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її
виконання.

СУДДЯ: