АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1625/2973/2012
Номер провадження 22-ц/786/115/14 Головуючий у 1-й інстанції Цибізова С.А.
Доповідач Кузнєцова О. Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.,

суддів: Чічіля В.А., Мартєва С.Ю.

при секретарі: Колодюк О.П.

за участю позивача ОСОБА_1 та її представника - адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його представника - адвоката Голубенко В.П., третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_6 про поділ сумісного майна подружжя, позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третої особи ОСОБА_6 про визнання права на 1/3 частини жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами, стягнення вартості частки,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2013 року

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на додаткове рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 29 листопада 2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 26 жовтня 1991 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 За час подружнього життя ними було побудовано житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1, право власності на який було оформлено на ОСОБА_3 Крім того, ОСОБА_3 передано у власність земельну ділянку площею 0.55 га для обслуговування даного житлового будинку. Просила визнати за нею право власності на ? частину домоволодіння та земельної ділянки, а також право власності на котел водогрійний газовий.

В ході розгляду справи, ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом, який було об'єднано з позовом ОСОБА_1 в одне провадження. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що приймала участь у будівництві житлового будинку за адресою АДРЕСА_1. Вважає, що таким чином набула право на спільну часткову власність даного будинку. Тому просила визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку та в порядку відшкодування її вартості стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частинах з кожного, вартість 1/3 частини спірного житлового будинку.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2013 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ сумісного майна подружжя задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 до ОСОБА_3, право спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 51/100 частини будинку господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1, виділивши їй в натурі в основній частині житлового будинку літ.А-1 приміщення: 1-7 кімната площею 10,0кв.м.,1-3 коридор площею 5,6 кв.м., 1-8 кладова площею 4,8 кв.м., 1-2 коридор площею 10,4 кв.м., веранда 7,4 кв.м., загальною площею 38,2 кв.м.; по іншим приміщенням та господарським будівлям: літню кухню Б-1, сарай Б-2, погріб б, вбиральня В, погріб Г, колодязь №1, огорожа№3, огорожа №4, хвіртка №5, огорожа №6, огорожа, ворота хвіртка №7, всього приміщень та споруд у домоволодінні на суму 109846 грн., що більше за ідеальну частку по вартості на 1922 грн.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 49/100 частини будинку господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1, виділивши йому в натурі в основній частині житлового будинку літ.А-1 приміщення: 1-5 кімната площею 18,9 кв.м.,1-4 кімната площею 9 кв.м., 1-6 кімната площею 12,4 кв.м, загальною площею 40,3 кв.м.; по іншим приміщенням та господарським будівлям: гараж Б, сарай б-1, огорожа №2, ворота з хвірткою №8, огорожа №9, всього приміщень та споруд у домоволодінні на суму 106002грн, що менше за ідеальну частку по вартості на 1922 грн.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на котел водогрійний газовий кдн-10-сд.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1922,00 грн. різниці вартості долей;

Зобов'язано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 здійснити із додержанням відповідних протипожежних санітарних та будівельних норм наступні переобладнання:

- у житловому будинку літ.А-1 демонтувати перегородку між приміщенням №1-7 пл.10,0кв.м. та приміщенням №1-3 пл.5,6кв.м.

- закласти цегляною кладкою дверний проріз між приміщеннями №1-5 та №1-3

- закласти цегляною кладкою дверний проріз між приміщеннями №1-4 та №1-3

- влаштувати дверний проріз між приміщеннями №1-5 та №1-4

- влаштувати дверний проріз для входу у квартиру №2

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини земельної ділянки, площею 1324кв.м., за адресою АДРЕСА_1, виділивши її в натурі відповідно до варіанту №2 у висновку судової будівельно-технічної експертизи №158 від 18.12.2012 року.

Залишено у власності ОСОБА_3 1/2 частини земельної ділянки, площею 1325кв.м., за адресою АДРЕСА_1, виділивши її в натурі відповідно до варіанту №2 у висновку судової будівельно-технічної експертизи №158 від 18.12.2012 року.

Межі земельних ділянок встановлено згідно висновку експерта.

В решті позовних вимог відмовлено.

В задоволенні позову третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_6 про визнання права на 1/3 частини жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами, стягнення вартості частки - відмовлено.

Додатковим рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 29 листопада 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 167грн. 56 коп. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2 244 грн. 66 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Полтавського районного суду від 25 жовтня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд безпідставно провів розподіл домоволодіння та земельної ділянки згідно варіантом № 2 будівельно-технічної експертизи, порушивши при цьому норми ст. ст. 60-69, 72 СК України.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на додаткове рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 29 листопада 2013 року просить його змінити. Вважає, що судом першої інстанції неправильно вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Рішення суду першої інстанції оскаржено лише в частині позовних вимог ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя, тому апеляційний суд, виходячи з положень ст. 303 ЦПК України, в іншій частині правильність ухваленого судового рішення не перевіряє.

Відповідно до ст. 213 ч. 1 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно ст. 214 ч. 1 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 1991 року ( а. с. 11) Згідно рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 09 липня 2012 року, яке набрало чинності 19 липня 2012 року шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 24.12 2001 року право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями розташований в АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_3, на підставі рішення виконавчого комітету Мачухівської сільської ради від 21 12 2001 року №72.

Відповідно до державного акту на право власності на землю, від 08 лютого 2000 року що зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1312, за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 0,55 га з яких 0,26 для будівництва та обслуговування господарських будівель та споруд та 0,29 для ведення особистого підсобного господарства. Зазначені земельні ділянки було виділено ОСОБА_3 безкоштовно у приватну власність відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» №1592 згідно рішення Мачухівської сільської ради від 21 грудня 1999 року №64.

Відповідно ст. 16 Закону України «Про власність», ст. 22 КпШС України, які діяли на момент виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Виходячи із вищевикладеного та з врахуванням роз'яснень п. 18-2 Постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції в частині визнання спірного будинку в АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,26га, наданої для будівництва та обслуговування цього будинку об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, що набуто сторонами за час шлюбу.

Разом з цим, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та ухвалюючи рішення про реальний розподіл спірного домоволодіння по АДРЕСА_1 та земельної ділянки (площею 0,26га), суд першої інстанції виходив з варіанту № 2 висновку № 158 судової будівельно-технічної експертизи від 18 грудня 2012 року, враховуючи, що останній відповідає принципу рівності часток.

Проте з вказаним висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки він суперечить нормам матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, їх частки є рівними. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Аналогічне положення закону закріплено й у ст. 70 СК України.

За результатами перегляду даного судового рішення в апеляційному порядку, колегія суддів приходить до висновку, що при розподілі спірного домоволодіння та земельної ділянки по варіанту № 2 судової будівельно-технічної експертизи від 18 грудня 2012 року цей принцип порушується, оскільки із чотирьох житлових кімнат - три виділяється ОСОБА_3 (кімната 1-5 площею 18,9 кв.м., 1-4 кімната площею 9 кв.м., 1-6 кімната площею 12,4 кв.м), загальною площею 40,3 кв.м..

В той же час, як ОСОБА_1 виділяється тільки одна житлова кімната 1-7 площею 10,0 кв.м.

Відповідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Враховуючи, що житловий будинок призначається для проживання, то права співвласника і житлові права ОСОБА_1 при такому розподілі порушуються.

Згідно ст. 152 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

В матеріалах справи міститься дозвіл на переобладнання згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 86 від 18 грудня 2012 року та № 39 від 27.06.2013 року, в той час як матеріали справи такого висновку будівельно-технічної експертизи № 86 від 18 грудня 2012 року не містять ( т. 1 а.с . 201, 243).

Так, в ході розгляду даної справи в суді першої інстанції було проведено судову будівельно-технічну експертизу, що підтверджується висновком від 18.12.2012 року № 158 ( а. с. 89 - 119), згідно якої експертом ОСОБА_7 надано три можливих варіанти розподілу житлового будинку літ. А-1, господарських будівель та споруд, земельної ділянки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 у пропорціях ? та ? частини.

Крім того, по справі було проведено додаткову судову будівельно - технічну та земельно - технічну експертизу, що підтверджується висновком № 39 від 27.06.2013 року, відповідно якого судовим експертом ОСОБА_8 запропоновано один варіант розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельної ділянки домоволодіння по АДРЕСА_1.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку згідно ст. 152 ЖК України отримано відповідний дозвіл та погодження варіантів розподілу житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 та області по можливих варіантах розподілу, запропонованих висновками судової будівельно-технічної експертизи № 158 від 18.12.2012 року, що не було зроблено судом першої інстанції.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе провести розподіл спірного домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 згідно варіанту № 3 висновку судової будівельно-технічної експертизи №158 від 18 грудня 2012 року, виділивши ОСОБА_1 квартиру № 1, ОСОБА_3 - відповідно квартиру № 2 та земельної ділянки, господарських будівель та споруд, відповідно додатку № 6 експертизи.

Відповідно ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 1301 грн. 73 коп., 1700 грн. за проведення судової будівельно - технічної експертизи, 540 грн. при подачі апеляційної скарги. Під час розгляду даної справи ОСОБА_3 сплачено 1500 грн. за проведення додаткової судової будівельно - технічної експертизи та 114 грн. 70 коп. при подачі апеляційної скарги.

З врахуванням часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1, необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2090 грн. 75 коп. понесених судових витрат. Крім того, з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі та 167 грн. 56 коп.

На підставі зазначеного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2013 року підлягає зміні, а додаткове рішення цього ж суду від 29 листопада 2013 року - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п.1, 4 ч.1 ст. 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2013 року змінити в частині реального розподілу сумісного майна подружжя. Додаткове рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 29 листопада 2013 року - скасувати.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 27/50 частини будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1, виділивши їй в натурі в основній частині житлового будинку літ.А-1 приміщення ( квартира № 1): 1-6 кімната площею 12,4 кв. м., 1-7 кімната площею 10,0кв.м., 1-3 коридор площею 5,6 кв.м., 1-8 кладова площею 4,8 кв.м., 1-2 частина коридору площею 8 кв. м., загальною площею 40,8 кв.м.; по іншим приміщенням та господарським будівлям: літню кухню Б-1, сарай Б-2, погріб б, вбиральня В, погріб Г, колодязь №1, огорожа№2, огорожа №3, огорожа № 4, хвіртка №5, огорожа №6, огорожа, ворота хвіртка №7, огорожа № 9, всього приміщень та споруд у домоволодінні на суму 116 459 грн., що більше за ідеальну частку по вартості на 8535 грн.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 23/50 частини будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1, виділивши йому в натурі в основній частині житлового будинку літ.А-1 приміщення ( квартира № 2): 1-5 кімната площею 18,9 кв.м.,1-4 кімната площею 9 кв.м., 1-2 частина коридору площею 2,4 кв.м., 1-6 веранда площею 7.4 кв. м., загальною площею 37,7 кв.м.; по іншим приміщенням та господарським будівлям: гараж Б, сарай б-1, огорожа №3, ворота з хвірткою №8, огорожа №9, всього приміщень та споруд у домоволодінні на суму 99 389 грн, що менше за ідеальну частку по вартості на 8535 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 8 535 грн. різниці вартості долей.

Зобов'язати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 здійснити із додержанням відповідних протипожежних санітарних та будівельних норм наступні переобладнання:

- у житловому будинку літ.А-1 демонтувати перегородку між приміщенням №1-7 пл.10,0кв.м. та приміщенням №1-3 пл.5,6кв.м.

- встановити нову перегородку, в результаті чого утворюється два приміщення № 1-2 площею 8.0 кв. м. та приміщення площею 2.4 кв. м.;

- закласти цегляною кладкою дверний проріз між приміщеннями №1-5 та №1-3

- закласти цегляною кладкою дверний проріз між приміщеннями №1-3 та №1-4

- влаштувати дверний проріз між приміщеннями №1-6 та №1-7

- влаштувати дверний проріз між приміщеннями №1-5 та №1-4

- влаштувати дверний проріз між приміщеннями №1-4 та №1-1

- влаштувати дверний проріз для входу у квартиру №1

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частини земельної ділянки, площею 1325кв.м., за адресою АДРЕСА_1, виділивши її в натурі відповідно до варіанту №3 у висновку судової будівельно-технічної експертизи №158 від 18.12.2012 року.

Залишити у власності ОСОБА_3 ? частини земельної ділянки, площею 1324 кв.м., за адресою АДРЕСА_1, виділивши її в натурі відповідно до варіанту №3 у висновку судової будівельно-технічної експертизи №158 від 18.12.2012 року.

Межі земельних ділянок встановити відповідно до варіанту №3 висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи №158 від 18.12.2012 року (додаток № 6).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2090 грн. 75 коп. понесених судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 167 грн. 56 коп. судового збору.

В іншій частині рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2013 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя : О.Ю. Кузнєцова

Судді: С.Ю. Мартєв

В.А. Чічіль