Провадження № 2/127/3984/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

11.06.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді Саблук С.
А.,

при секретарі Шутило Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Вінниці цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства
„Південьзахідшляхбуд" про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку та моральну шкоду,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
ПАТ „Південьзахідшляхбуд" про
стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку та моральну
шкоду.

В позовній заяві зазначено, що 01 січня
1998 року позивачку прийнято на посаду
коменданта гуртожитку АТ
«Південьзахідшльхбуд», та в подальшому
було кілька разів переведено на різні
посади. В подальшому назва
підприємства була змінена на ПАТ
«Південьзахідшляхбуд». 1.02.2010 року
ОСОБА_1 переведено на посаду інспектора
кадрів відділу кадрів зазначеного
товариства. Наказом від 05.12.2013 року №
741-Кр звільнено з 17.12.2013 року на підставі
п. 6 ст. 36 КЗпП України у зв»язку з
відмовою від продовження роботи
внаслідок зміни істотних умов праці.

Згідно із довідкою №331 від 14.04.2014 року
ПАТ «Південьзахідшляхбуд» станом на 27
березня 2014 року перед позивачкою має
заборгованість із заробітної плати та
невиплаченої вихідної допомоги у сумі
5252 гривень 52 копійок. Вказані обставини
й стали підставою звернення до суду з
вказаним позовом.

В судове засідання позивач не
з'явилася, проте надала суду заяву про
розгляд справи у її відсутність в якій
зазначила, що позовні вимоги підтримує
в повному обсязі та в разі неявки
відповідача не заперечує щодо
проведення заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив. Суд вирішив
провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
обґрунтований та підлягає задоволенню
з наступних підстав.

При розгляді справи судом
встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

01 січня 1998 року позивачку прийнято на
посаду коменданта гуртожитку АТ
«Південьзахідшльхбуд», та в подальшому
було кілька разів переведено на різні
посади. В подальшому назва
підприємства була змінена на ПАТ
«Південьзахідшляхбуд». 1.02.2010 року
ОСОБА_1 переведено на посаду інспектора
кадрів відділу кадрів зазначеного
товариства. Наказом від 05.12.2013 року №
741-Кр звільнено з 17.12.2013 року на підставі
п. 6 ст. 36 КЗпП України у зв»язку з
відмовою від продовження роботи
внаслідок зміни істотних умов праці.

Згідно із довідкою №331 від 14.04.2014 року
ПАТ «Південьзахідшляхбуд» станом на 27
березня 2014 року перед позивачкою має
заборгованість із заробітної плати та
невиплаченої вихідної допомоги у сумі
5252 гривень 52 копійок.

Відповідно до довідки № 453 від 28.04.2014
року ПАТ «Південьзахідшляхбуд»
середній заробіток ОСОБА_1 за 2013 рік
становить 2210 гривень.

Відповідно до вимог статті 115 КЗпП
України, заробітна плата виплачується
працівникам регулярно у робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором, але не рідше двох разів на
місяць через проміжок часу, що не
перевищує 16 календарних днів. Згідно з
вимогами статті 116 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться у
день його звільнення. Якщо працівник у
день звільнення не працював, то
зазначені суми мають бути виплачені не
пізніше наступного дня після
пред'явлення звільненим працівником
вимог про розрахунки. Відповідно до
вимог статті 117 КЗпП України, у разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені у статті 116 КЗпП України, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки на день фактичного
розрахунку.

У зв'язку з незаконними діями
відповідача позивачці була спричинена
моральна шкода, яка полягає в тому, що
були втрачені нормальні життєві
зв'язки, що вимагає від мене додаткових
зусиль для організації свого життя.
Тому, з урахуванням вимог розумності та
справедливості, враховуючи характер
порушення її прав та глибину душевних
страждань, остання оцінює завдану їй
підприємством моральну шкоду в розмірі
1000 грн.

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
повинен відшкодувати заподіяну
моральну шкоду працівнику, якщо
порушення його законних прав призвели
до модальних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Відповідно до ч.5 ст.95 КЗпП України
заробітна плата підлягає індексації у
встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п.2 ст.367 ЦПК України
рішення підлягає негайному виконанню в
частині стягнення з відповідача на
користь позивача заробітну плату за
один місяць.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов
до переконання в тому, що вимоги ОСОБА_1,
підтверджується в повному обсязі
матеріалами, наданими позивачем, що є
підставою для задоволення позову.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
629ч.1, 1054ч.1 ЦК України, ст.ст. 10, 60,
213,215,224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Південьзахідшляхбуд» на
користь ОСОБА_1 заборгованість із
невиплаченої заробітної плати в сумі
5252 гривень 52 копійок, середній
заробіток за час затримки виплати
заробітної плати в сумі 11050 гривня 00
копійок, моральну шкоду в сумі 1000 грн..

Рішення по справі допустити до
негайного виконання в частині
стягнення з Публічного акціонерного
товариства «Південьзахідшляхбуд» на
користь ОСОБА_1 заробітної плати за
один місяць.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Південьзахідшляхбуд» на користь
держави судовий збір в сумі 243,60 грн..

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: