Провадження № 2/537/466/2014
Справа № 537/1302/14-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2014 року

Крюківський районний суд м. Кременчука
Полтавської області в складі
головуючого судді Мурашової Н.В., за
участі секретаря Омельченко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчук
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участі третіх
осіб Комунального підприємства
"Міжміське бюро технічної
інвентаризації", Комунального
госпрозрахункового
житлово-експлуатаційного підприємства
"Крюківське", Управління Держкомзему у
м. Кременчуці Полтавської області,
Управління містобудування та
архітектури виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради,
Крюківської районної ради м.
Кременчука Полтавської області,
Кременчуцької міської ради
Полтавської області про усунення
перешкод у користуванні земельної
ділянки, знесення допоміжних
приміщень, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 подав суду позов до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні земельної ділянки,
знесення самовільно побудованих
допоміжних приміщень.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1
зазначив, що йому на праві власності
належать земельні ділянки з
кадастровими номерами :08:003:0881 та
:08:003:0879, розташовані в районі
будинку АДРЕСА_1. Цільове призначення
земельних ділянок - будівництво гаражу.
Але позивач не може вільно володіти та
користуватися належними йому
земельними ділянками відповідно до їх
цільового призначення, оскільки на них
розташовані самовільно побудовані
індивідуальні дерев'яні сараї
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
Таким чином відповідачі протиправно
використовують належні позивачу
земельні ділянки, чим порушують його
право власності. Тому позивач ОСОБА_1
звернувся до суду за захистом своїх
прав та інтересів. Просив зобов'язати
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
усунути перешкоди у користуванні та
повернути ОСОБА_1 земельні ділянки з
кадастровими номерами :08:003:0881 та
:08:003:0879, розташовані в районі
будинку АДРЕСА_1. Зобов'язати
відповідачів знести індивідуальні
дерев'яні сараї з вказаних земельних
ділянок. Зобов'язати відповідачів за
власний рахунок відновити стан цих
земельних ділянок та привести їх у
придатний стан для використання за
цільовим призначенням. Стягнути з
відповідачів судові витрати.

Ухвалами Крюківського районного суду
м. Кременчука від 14.05.2014 року та від
14.07.2014 року до участі у справі залучено
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог, - Комунальне
підприємство "Міжміське бюро технічної
інвентаризації", Комунальне
госпрозрахункове
житлово-експлуатаційне підприємство
"Крюківське", Управління Держкомзему у
м. Кременчуці Полтавської області,
Управління містобудування та
архітектури виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради, Крюківську
районну раду м. Кременчука Полтавської
області, Кременчуцьку міську раду
Полтавської області.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його
представник підтримали позовні вимоги,
просили їх задовольнити з наведених
вище підстав.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_5 просила відмовити в задоволенні
позовних вимог. В обґрунтування
заперечень зазначила, що будинок з
допоміжними приміщеннями
господарського призначення (сараями)
АДРЕСА_2 було побудовано в довоєнні
роки. ОСОБА_2, як мешканець будинку,
користується вказаними сараями з 1952
року. Але в 2010 році ОСОБА_1 протиправно
отримав право власності на земельні
ділянки, оскільки вони не були вільними
від забудов інших осіб. Відповідач
ОСОБА_2 самовільно не будувала сарай,
легально набула право користування цим
сараєм, а тому не порушувала прав та
інтересів позивача ОСОБА_1

В судове засідання не з'явився
відповідач ОСОБА_3 хоча повідомлявся
про місце і час розгляду справи
відповідно до вимог ст.74 ЦПК України.
Письмових заперечень не подав.

В судове засідання не з'явився
відповідач ОСОБА_4, оскільки
помер.ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник третьої особи Управління
містобудування та архітектури
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області не
з'явився в судове засідання, хоча був
повідомлений належним чином про місце
і час розгляду справи. Подав письмові
заперечення, в яких просив відмовити в
задоволенні позовних вимог з тих
підстав, що за наявними у справі
матеріалами постає очевидним факт
існування допоміжних приміщень
господарського призначення,
розташованих на земельних ділянках
позивача. Проте відсутні відомості
щодо прав власності на ці приміщення у
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
Отже з наданих позивачем документів не
вбачається вини відповідачів у
порушенні прав позивача і тому вони
безпідставно визнані особами, до яких
має бути звернено позовні вимоги. Разом
з тим, в порушення вимог ст.118 ЗК
України, орган місцевого
самоврядування при передачі земельної
ділянки у приватну власність не
впевнився у відсутності перешкод у
використанні земельних ділянок за
цільовим призначенням. Передача
органом місцевого самоврядування у
приватну власність земельних ділянок з
розташованими на ній спорудами
створила умови, за яких позивач не в
змозі реалізувати своє право на
забудову. Тому відповідачі ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 не мають нести
відповідальність за перешкоди, що
виникли у позивача у зв'язку з його
намірами використати земельні ділянки
для будівництва гаража.

Інші учасники процесу не з'явились в
судове засідання. Не подали письмових
заперечень проти позову.

Суд заслухавши учасників процесу,
дослідивши докази, які подані
сторонами та зібрані під час розгляду
справи, встановив наступне.

Відповідач ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджено копією свідоцтва про
смерть, виданим ІНФОРМАЦІЯ_1
Центральним відділом ДРАЦС
реєстраційної служби Кременчуцького
МУЮ у Полтавській області, актовий
запис №457. (а.с.38).

В ст. 30 ЦПК України встановлено, що
відповідачем можуть бути фізичні і
юридичні особи, а також держава.

Відповідно до вимог ст.25 ЦК України,
здатність мати цивільні права та
обов'язки (цивільну правоздатність)
мають усі фізичні особи. Цивільна
правоздатність фізичної особи
припиняється у момент її смерті.

З огляду на наведене, на момент
розгляду справи цивільна
правоздатність ОСОБА_4 припинена у
зв'язку зі смертю, а тому він не може
бути відповідачем у справі.

Позивач ОСОБА_1 не скористався правом
замінити відповідача ОСОБА_4 на
належного в порядку ст. 33 ЦПК України.

Отже позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
покладення обов'язків на померлого
ОСОБА_4 - не підлягають задоволенню.

Також суд встановив наступне. КГ ЖЕП
«Крюківське» листом №01-05/378 від 19.08.2013
року повідомило, що згідно інвентарних
справ житловий будинок АДРЕСА_2
побудовано в 1941 році. Житловий будинок
АДРЕСА_3 побудований в 1965 році. (а.с.43).

В інвентарній справі на домоволодіння
АДРЕСА_2 при проведенні технічної
інвентаризації станом на 05.10.1983 року
зареєстровано житловий будинок літ. А
та сараї літ.Д, д1, Г, г1, г2, В, в1, в2, Б, б1, Е,
е1, е2, е3, е4, розташовані у дворі будинку.
Цей факт підтверджено зведеним
оціночним актом по домоволодінню від
05.10.1983 року, схематичним планом
прибудинкової ділянки від 05.10.1983 року,
оціночним актом на будівлі, службові
прибудови та внутрішньодворові
споруди від 05.10.1983 року, оціночним актом
на будівлю літ. А по АДРЕСА_2, побудовану
в 1941 році.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_5 визнала, що в користуванні
ОСОБА_2 знаходиться сарай літ.Д, частина
сараю літ.Г, зазначені на схематичному
плані прибудинкової ділянки в
інвентарній справі на будинок АДРЕСА_2.
Також вказаним сараєм літ Г.
користуються й інші мешканці будинків
АДРЕСА_2, АДРЕСА_3.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які є мешканцями
будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3,
підтвердили, що ОСОБА_2, як й інші
мешканці їх будинків, користується
допоміжними приміщеннями
господарського призначення до будинку
АДРЕСА_2, які були відбудовані після
війни приблизно в 1952 році. Користувачі
не перебудовували вказані сараї з
моменту їх побудови, лише ремонтували.

Відповідно до витягів з рішення
Крюківської районної ради м.
Кременчука Полтавської області від
20.07.2010 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надано
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки орієнтованої площі 25 кв. м. для
будівництва індивідуальних гаражів по
АДРЕСА_1 при умові дотримання вимог
державних будівельних норм, а також з
врахуванням прав та інтересів суміжних
землекористувачів. Зобов'язано
замовити проект землеустрою щодо
відведення земельних ділянок та подати
його для розгляду та затвердження у
встановленому законом порядку (а.с.12, 14).

При розробленні проекту землеустрою
щодо відведення земельних ділянок
ОСОБА_9 та ОСОБА_10, Управління
містобудування та архітектури
Кременчуцької міської ради
Полтавської області листом №0396 від
08.07.2010 року повідомляло Крюківську
районну раду м. Кременчука, що на
земельних ділянках, які проектуються
до відведення, знаходяться об'єкти
господарського призначення (дерев'яні
сараї), інформація щодо власників яких
в управління відсутня. (а.с. 200, 210)

Також Управління містобудування та
архітектури Кременчуцької міської
ради Полтавської області листом №0380
від 23.06.2010 року при вирішенні питання
щодо відведення земельної ділянки
ОСОБА_9 повідомляло Крюківську районну
раду м. Кременчука, що Рішенням
Кременчуцької міської ради від 30.06.2009
року "Про призупинення надання
земельних ділянок для будівництва
індивідуальних гаражів в житловій
забудові м. Кременчука" призупинено
розгляд заяв про погодження вибору
місця розташування земельних ділянок
для будівництва індивідуальних
гаражів в житловій забудові, яка
визначена генеральним планом міста, до
затвердження правил забудови м.
Кременчука. До того ж, відповідно до
державних будівельних норм розміщення
даного гаражу є неможливим, оскільки
недотримані протипожежні вимоги.
(а.с.218).

З планів місця розташування земельних
ділянок для будівництва
індивідуальних гаражів по АДРЕСА_1.
вбачається, що на земельних ділянках,
які проектуються до відведення ОСОБА_9
та ОСОБА_10, розташовані дерев'яні сараї.
(а.с. 121, 198, 206).

Разом з тим, в проекті землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_9 та
ОСОБА_10, виконаного ТОВ Теодоліт",
встановлено, що земельна ділянка, що
проектується до відведення, не
надавалась в оренду або в постійне
користування в межах населених
пунктів. Відведення земельної ділянки
суттєво не вплине на використання
суміжних земельних ділянок. (а.с. 154, 181).

Висновками №01-0604/10к від 09.12.2010 року та №
01-0605/10к від 09.12.2010 року комісії з
розгляду питань, пов'язаних з
погодженням документації з
землеустрою в м. Кременчуці, погоджено
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 для
будівництва індивідуального гаража в
АДРЕСА_1. Зазначено, що земельна ділянка
надається за рахунок земель, не наданих
у власність та користування в межах
населених пунктів. Земельна ділянка
вільна від споруд та будівель,
інженерних комунікацій та насаджень.
(а.с. 147-149, 174-176).

На підставі рішення Крюківської
районної ради м. Кременчука від 21.12.2010
року. ОСОБА_9 видано державний акт серії
НК № 270924 про право власності на
земельну ділянку кадастровий номер
:08:003:0881, розташовану в районі
будинку АДРЕСА_1, з цільовим
призначенням будівництво
індивідуального гаража. (а.с. 13).

Також на підставі рішення Крюківської
районної ради м. Кременчука від 21.12.2010
року. ОСОБА_10 видано державний акт
серії НК № 224977 про право власності на
земельну ділянку кадастровий номер
:08:003:0879, розташовану в районі
будинку АДРЕСА_1, з цільовим
призначенням будівництво
індивідуального гаража. (а.с.15).

ОСОБА_9 купила у ОСОБА_10 земельну
ділянку загальною площею 0,0025 га.,
кадастровий номер :08:003:0879,
розташовану в районі будинку АДРЕСА_1.
Цей факт підтверджено договором
купівлі-продажу земельної ділянки від
12.11.2011 року, посвідченого приватним
нотаріусом Кременчуцької міського
нотаріального округу ОСОБА_11
зареєстрованому в реєстрі за №7368;
витягом з Державного реєстру
правочинів №10638984 від 12.11.2011 року.
(а.с.16-18).

ОСОБА_9 зверталася до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 з проханням знести сараї, які
розташовані на її земельних ділянках.
Цей факт підтверджено листами від
01.07.2013 року. (а.с.24-27).

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджено свідоцтвом про смерть,
виданим 05.08.2013 року Крюківським
відділом ДРАЦС Кременчуцького МУЮ у
Полтавській області актовий запис №206
(а.с.11).

ОСОБА_1 отримав право власності в
порядку спадкування після померлої
матері ОСОБА_9 на земельні ділянки з
кадастровими номерами :08:003:0879.,
:08:003:0881, розташованими за адресою
АДРЕСА_1. Цей факт підтверджено
свідоцтвами про право на спадщину за
законом, посвідченим 13.02.2014 року
приватним нотаріусом Кременчуцької
міського нотаріального округу ОСОБА_12,
зареєстрованим в реєстрі за №528, №530,
витягами про реєстрацію в спадковому
реєстрі №36615064 та №36616236 від 13.02.2014 року;
витягом з державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності №17747493 та №17751698 від
13.02.2014 року (а.с. 5-10).

Відповідно до ст.15 ЦК України, ст.3 ЦПК
України, кожна особа має право в
установленому законом порядку
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Стаття 4 ЦПК України визначає, що суд,
здійснюючи правосуддя, захищає права,
свободи та інтереси фізичних осіб,
права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Зі змісту ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України
вбачається, що правом власності є право
особи на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону. Власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону. Власник
не може використовувати право
власності на шкоду правам інших
громадян.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1
просив зобов'язати відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 усунути
перешкоди у користуванні та повернути
ОСОБА_1 земельні ділянки, належні йому
на праві власності. Зобов'язати
відповідачів знести їх індивідуальні
сараї, розташовані на його земельних
ділянках, привівши їх у стан, придатний
для використання за цільовим
призначенням за власний рахунок.

Підставою для задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 посилався на той факт , що
відповідачі самовільно побудували на
його земельних ділянках індивідуальні
сараї.

Але з матеріалів справи вбачається, що
земельні ділянки з кадастровими
номерами :08:003:0881 та :08:003:0879,
розташовані в районі будинку АДРЕСА_1,
які на даний час належать ОСОБА_1, були
приватизовані з розташованими на них
допоміжними приміщеннями
господарського призначення, які є
приналежністю до будинку АДРЕСА_2.

Будинок АДРЕСА_2 з приналежними
допоміжними приміщеннями (сараями) по
АДРЕСА_2 побудовано в 1941 році. Допоміжні
приміщення - сараї літ Д, д1, Г, г1, г2,
вказані в матеріалах технічної
інвентаризації, проведеної 05.10.1983 року,
і не зазначені як самочинні
(самовільні).

В листі Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ за №24753/04-13 для
правозастосовчої діяльності з метою
однакового застосування
нормативно-правових актів дано
роз'яснення, що всі
господарсько-побутові будівлі та
споруди у домоволодіннях, які належать
громадянам і були побудовані до Указу
президії Верховної Ради Української
РСР від 22.01.1979 року "Про боротьбу з
самовільним будівництвом
господарсько-побутових будівель", і під
час технічної інвентаризації не були
відображені в матеріалах
інвентаризації як самовільні, - не
відносяться до категорії самовільних
(самочинних).

Таким чином допоміжні приміщення
господарського призначення (сараї літ
Д, д1, Г, г1, г2) є належністю до будівлі
АДРЕСА_2 Полтавської області, не мають
статусу самовільного (самочинного)
будівництва.

В ч.2 ст.10 Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" встановлено, що власники квартир
багатоквартирних будинків та житлових
приміщень у гуртожитку є
співвласниками допоміжних приміщень у
будинку чи гуртожитку, технічного
обладнання, елементів зовнішнього
благоустрою і зобов'язані брати участь
у загальних витратах, пов'язаних з
утриманням будинку і прибудинкової
території відповідно до своєї частки у
майні будинку чи гуртожитках.
Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і
т. ін.) передаються у власність
квартиронаймачів безоплатно і окремо
приватизації не підлягають.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.11. 2011 року N 14-рп/2011 встановлено, що
в аспекті конституційного звернення
положення пункту 2 статті 10 Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" від 19 червня 1992 року N
2482-XII зі змінами необхідно розуміти так,
що власники квартир дво- або
багатоквартирних житлових будинків та
житлових приміщень у гуртожитку,
незалежно від підстав набуття права
власності на такі квартири, житлові
приміщення, є співвласниками
допоміжних приміщень у будинку чи
гуртожитку, технічного обладнання,
елементів зовнішнього благоустрою.

Також Рішенням Конституційного Суду
України від 02.03.2004 року N 4-рп/2004
встановлено, що в аспекті
конституційного звернення і
конституційного подання положення
частини першої статті 1, положення
пункту 2 статті 10 Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" треба розуміти так:

- Допоміжні приміщення (підвали, сараї,
кладовки, горища, колясочні і т.ін.)
передаються безоплатно у спільну
власність громадян одночасно з
приватизацією ними квартир (кімнат у
квартирах) багатоквартирних будинків.
Підтвердження права власності на
допоміжні приміщення не потребує
здійснення додаткових дій, зокрема
створення об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку, вступу до
нього.

- Власник (власники) неприватизованих
квартир багатоквартирного будинку є
співвласником (співвласниками)
допоміжних приміщень нарівні з
власниками приватизованих квартир.

- Питання щодо згоди співвласників
допоміжних приміщень на надбудову
поверхів, улаштування мансард у
багатоквартирних будинках, на вчинення
інших дій стосовно допоміжних
приміщень (оренда тощо) вирішується
відповідно до законів України, які
визначають правовий режим власності.

Отже наймачі та власники квартир у
будинку АДРЕСА_2 легально набули право
користуватися допоміжними
приміщеннями господарського
призначення (сараями), розташованими на
земельних ділянках з кадастровими
номерами :08:003:0881 та :08:003:0879.

Відповідно до змісту ст. 33 ЦПК України,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, суд має
право замінити відповідача на
належного або залучити до участі у
справі іншу особу як співвідповідача,
лише за клопотанням позивача.

Відповідно до ст.ст.33, 10, 11 ЦПК України,
суд роз'яснив позивачу ОСОБА_1 право
заявити клопотання про заміну
відповідачів на належних або залучення
до участі у справі співвідповідачів
(наймачів та власників квартир у
будинку АДРЕСА_2). Але позивач не заявив
відповідного клопотання, що позбавило
суд можливості провести розгляд справи
за участі належних відповідачів.

Доводи позивача про те, що відповідачі
самовільно побудували на його
земельних ділянках індивідуальні
сараї, які протиправно використовують,
а також про те, що саме з вини вказаних
відповідачів він не може
використовувати належну йому земельну
ділянку, суд вважає необґрунтованими,
виходячи з наступного.

Відповідно до статей 10, 11, 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

В ході судового розгляду зазначені
обставини не знайшли свого
підтвердження. Позивачем не було
надано жодного доказу на підтвердження
вказаних доводів.

Суд критично відноситься к твердженням
позивача ОСОБА_1 про те, що вказані
сараї побудовані без дотримання вимог
протипожежної безпеки, а підставою для
їх знесення є відповідні вимоги КГ ЖЕП
"Крюківське".

Так, з матеріалів справи вбачається та
визнав сам позивач, що КГ ЖЕП
"Крюківське" не уповноважувало його
представляти свої інтереси в суді.

З огляду на наведене, враховуючи, що
позивачу належить право власності на
земельні ділянки, які були
приватизовані з розташованими на них
допоміжними приміщеннями
господарського призначення (сараями)
будинку АДРЕСА_2; вказані допоміжні
приміщення не є самочинним
будівництвом; наймачі та власники
квартир будинку АДРЕСА_2 легально
набули право користуватися
зазначеними сараями, а позивач
відмовився залучити їх в якості
співвідповідачів у справі, позивач не
навів жодних доказів на підтвердження
факту, що вказані ним відповідачі
самочинно побудували сараї на його
земельних ділянках, а також про те, що
саме з вини вказаних відповідачів він
не може використовувати належну йому
земельну ділянку, тому суд вважає за
необхідне відмовити у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участі третіх
осіб Комунального підприємства
"Міжміське бюро технічної
інвентаризації", Комунального
госпрозрахункового
житлово-експлуатаційного підприємства
"Крюківське", Управління Держкомзему у
м. Кременчуці Полтавської області,
Управління містобудування та
архітектури виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради,
Крюківської районної ради м.
Кременчука Полтавської області,
Кременчуцької міської ради
Полтавської області про усунення
перешкод у користуванні земельної
ділянки, знесення допоміжних
приміщень, - відмовити повністю.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Полтавської області через Крюківській
районний суд м. Кременчука протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області
Мурашова Н.В.