У Х В А Л А

30 грудня 2014 року
смт. Близнюки

Суддя Близнюківського районного суду
Харківської області Лобановська С.М.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності ?
частини житлового будинку , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою про визнання права власності ?
частини житлового будинку. В
обґрунтування позову зазначає, що вона
проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 -2
Близнюківського району Харківської
області, в будинку який вона з покійним
чоловіком ОСОБА_3 побудували в 1956 році.
На той час ніяких документів на
земельну ділянку та будинок не
оформляли, так як це не було
передбачено законодавством.

В 1984 році чоловік помер, позивач
залишилася проживати в даному
домоволодінні зі своїм молодшим сином
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, де мешкає і по
теперішній час.

25 жовтня 2009 року позивач за
домовленістю з відповідачем надала
йому позику в сумі 15 000 грн. для
добудови двох кімнат та капітального
ремонту будинку. На підтвердження
укладання договору позики відповідач
надав ОСОБА_1 розписку про передачу
йому грошових коштів та
зобов’язувався повернути борг за
вимогою.

25 вересня 2014 року держаним виконавцем
ВДВС Близнюківського РУЮ Харківської
області, був складений акт опису й
арешту майна, згідно з яким було
описано та накладено арешт на
домоволодіння за адресою: вул. Садова, 11
с. Вільне -2 Близнюківського району
Харківської області. Під час
здійснення виконавчих дій позивачці
стало відомо що її син позичав гроші в
банку, в людей та заклав будинок під
заставу. Кредит не виплатив, позичку не
віддав в зв’язку з чим були винесені
рішення суду, на підставі яких
описується належне йому майно та в
подальшому буде продано. ОСОБА_1
відповідач нічого не казав, документів
про згоду на іпотеку позивач не
підписувала.

Крім того, позивачці стало відомо, що в
2007 році її син ОСОБА_2 оформив на себе
право власності на вказаний будинок та
отримав свідоцтво про право власності,
де вона не була вписана, хоча являється
головою даного господарства.

На початку вересня 2014 року відповідач
поїхав з дому, в якому напрямку
позивачці не відомо по сьогоднішній
день.

ОСОБА_1 зазначає що вона є особою
похилого віку, учасницею Великою
Вітчизняної війни та іншого житла, у
разі конфіскації будинку, для
проживання не має.

Таким чином фактично ? житлового
будинку, який розташований за адресою:
вул. Садова, 11 с. Вільне -2
Близнюківського району Харківської
області, належить їй, тому що вона
надавала кошти ОСОБА_2 на його
реконструкцію та капітальний ремонт,

У зв’язку з викладеним просить визнати
за нею право власності на ? частку
житлового будинку за вищевказаною
адресою.

Вивченням позовної заяви встановлено,
що вона підлягає залишенню без руху,
оскільки подана з порушенням вимог п.2,
4, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, а саме:

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України
передбачено, що ціна позову
визначається у позовах про визнання
права власності на майно або його
витребування - вартістю майна.

Згідно вимог п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України,
позивачу в частині майнового спору
слід зазначити ціну позову, виходячи з
експертної оцінки житлового будинку.

Відповідно до правил "Порядку
проведення оцінки для цілей
оподаткування та нарахування і сплати
інших обов’язкових платежів, які
справляються відповідно до
законодавства",
затвердженому постановою КМУ від 4
березня 2013 р. № 231 зазначено, що
вартість об'єкту нерухомого майна має
бути визначена як оціночна (реальна).

Згідно Закону України Про судовий
збір від 08.07.2011 року за подання до суду
позовної заяви майнового характеру
встановлена ставка судового збору - 1
відсоток ціни позову, але не менше 0,2
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Зазначені обставини унеможливлюють
суд дійти до висновку про реальну
вартість 1/2 частини спірного будинку, а
отже унеможливлюють визначення
реальної вартості необхідної до сплати
позивачем суми судового збору.

Відповідно до ст.121 ЦПК України, суддя
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір чи не оплачено
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п’яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 119,121 ЦПК України, -

у х в а
л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності ? частини
житлового будинку, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення
недоліків – п’ять днів з дня отримання
копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в
зазначений строк, позовну заяву
вважати неподаною та повернути
заявнику зі всіма доданими до неї
документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
С.М. Лобановськ