У х в а л а

іменем україни

22 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Остапчука Д. О.,
Кузнєцова В. О., Наумчука М.
І.,

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_4 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Грісан»,
третя особа - Товариство з обмеженою
відповідальністю «КУА «КРУАР», про
визнання дій незаконними та визнання
права власності на нерухоме майно, за
касаційною скаргою ОСОБА_5, який діє в
інтересах ОСОБА_4, на рішення
апеляційного суду Київської області
від 04 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Грісан»
(далі - ТОВ «Грісан»), у якому з
урахуванням уточнень просив визнати за
ним право власності на нежитлове
приміщення АДРЕСА_1.

Посилався на те, що 19 грудня 2009 року
між ним та Товариством з обмеженою
відповідальністю «КУА «КРУАР» (далі -
ТОВ «КУА «КРУАР») було укладено договір
відступлення права вимоги, згідно з
умовами якого позивачу було передано
право вимоги, що належало ТОВ «КУА
«КРУАР» за договором купівлі-продажу
облігацій від 30 квітня 2009 року,
укладеного між ТОВ «КУА «КРУАР» та ТОВ
«Грісан». Оскільки свої зобов'язання за
вказаний договором купівлі-продажу
щодо сплати вартості облігацій ТОВ
«Грісан» не виконало, то відповідно до
п. 3.3 цього договору до позивача
перейшло право власності на спірне
нежитлове приміщення.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 30 червня 2010 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності
на нежитлове приміщення АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду
Київської області від 04 лютого 2014 року
рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 30 червня 2010 року
скасовано та ухвалено нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

У поданій касаційній
скарзі ОСОБА_5, який діє в інтересах
ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, ухвалене у справі
рішення апеляційного суду просить
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Касаційну скаргу
ОСОБА_5, який діє в інтересах
ОСОБА_4, необхідно відхилити з огляду на
наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України
передбачено, що під час розгляду справи
в касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Встановлено й це
вбачається з матеріалів справи, що
оскаржуване рішення апеляційного суду
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи скарги про неправильне
застосування норм матеріального і
порушення норм процесуального права
безпідставні.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
касаційної скарги і залишення рішення
апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє в
інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 04 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
Д. О. Остапчук

В. О. Кузнєцов

М. І. Наумчук