У х в а л а

26 травня 2014 року м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Гвоздика П.О.,

суддів: Журавель В.І., Колодійчука В.М.,
Савченко В.О., Умнової О.В.,

розглянувши заяву публічного
акціонерного товариства «БМ Банк» про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 січня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства «БМ Банк»,
треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про захист
прав споживача та розірвання договору
та за позовом публічного акціонерного
товариства «БМ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до публічного
акціонерного товариства «БМ Банк»
(далі - ПАТ «БМ Банк») про захист прав
споживача та розірвання договору.

В свою чергу ПАТ «БМ Банк» звернулось
до суду з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішенням Євпаторійського міського
суду Автономної Республіки Крим від 09
липня 2013 року позов ПАТ «БМ Банк» про
стягнення заборгованості задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь ПАТ «БМ Банк»
заборгованість за кредитним договором
№11/01/280308 від 28 березня 2008 року в
розмірі 705 541,07 грн. Вирішено питання про
судовий збір. Позов ОСОБА_1 про захист
прав споживача та розірвання договору
задоволено. Розірвано кредитний
договір №11/03/280308 від 28 березня 2008
року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «БМ
Банк». Визнано наслідком розірвання
кредитного договору виплату ПАТ «БМ
Банк» залишку боргу по кредиту в
розмірі 705 541,07 грн у строк до 27 травня
2022 року включно солідарно ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 шляхом здійснення ними
щомісячних платежів в розмірі 6 472,85 грн.

Рішенням Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 06 листопада
2013 року, рішення суду першої інстанції
в частині встановлення строку та
порядку повернення залишку кредиту
скасовано та ухвалено нове про відмову
у задоволені позовних вимог в цій
частині.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 січня 2014 року,
касаційні скарги ПАТ «БМ Банк» та
ОСОБА_1 відхилено. Рішення
Євпаторійського міського суду
Автономної Республіки Крим від 09 липня
2013 року та рішення Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 06
листопада 2013 року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява ПАТ
«БМ Банк» про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 січня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм закону, що потягло ухвалення
різних за змістом рішень у подібних
правовідносинах, зокрема ст. 652 ЦК
України.

Як приклад неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 жовтня 2012 року
у справі про розірвання договорів,
стягнення грошових коштів; ухвалу
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 червня 2012 року у справі про
розірвання кредитного договору.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» заява про перегляд
судових рішень у цивільних справах із
підстави, передбаченої п. 1 ч.1
статті 355 ЦПК, може бути подана за
сукупності таких умов: судом (судами)
касаційної інстанції при розгляді двох
або більше справ неоднаково
застосовано одні й ті самі норми
матеріального права; справи стосуються
спорів, які виникли з подібних
правовідносин; має місце ухвалення
різних за змістом судових рішень судом
(судами) касаційної інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права
полягає, зокрема: у різному тлумаченні
судами змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин; у різному
застосуванні правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Судова колегія вважає, що зі змісту
доданих до заяви ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, на які заявник посилається на
підтвердження неоднакового
застосування норм матеріального права,
не вбачається, що при розгляді вказаних
справ встановлені судом фактичні
обставини, які мають значення для
вирішення спорів, є тотожними у
порівнянні зі справою в якій
постановлена ухвала про перегляд якої
подано заяву, а, відповідно,
правовідносини між сторонами, які
брали участь у розгляді справ подібні,
і мало місце неоднакове застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
рішень.

Само по собі посилання заявника на
неправильне застосування норм
матеріального права при відсутності
рішень суду (судів) касаційної
інстанції в яких має місце неоднакове
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах не може бути підставою
для допуску справи до провадження
Верховного Суду України.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 354, 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_1
до публічного акціонерного товариства
«БМ Банк», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
про захист прав споживача та
розірвання договору та за позовом
публічного акціонерного товариства
«БМ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, за заявою
публічного акціонерного товариства
«БМ Банк» про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 січня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
П.О.
Гвоздик

Судді:
В.І.
Журавель

В.М. Колодійчук

В.О. Савченко

О.В. Умнова