АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/145/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : на ухвалу
Горобець О.К. Доповідач в апеляційній
інстанції Василенко Л. І. УХВАЛА
16 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоВасиленко Л. І.
суддівПодорога В. М. , Демченко В. А. при
секретаріБражнюк О.В
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Шполянського
районного суду Черкаської області від
06 червня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_6 про стягнення
боргу за нововиявленими обставинами , -
в с т а н о в и л а :
11 вересня 2012 р. ОСОБА_7 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_8 про стягнення боргу
за договором позики та сплату
відсотків за прострочення грошового
Заочним рішенням Шполянського
районного суду Черкаської області від 9
листопада 2012 р. позов ОСОБА_7 було
задоволено, стягнуто з ОСОБА_8 на
користь ОСОБА_7 заборгованість за
договором позики в сумі 162198 грн., 3 %
річних за час прострочення в сумі 4865,94
грн. та судові витрати в сумі 1670,64 грн., а
всього стягнуто 168734,58 грн.
12 березня 2013 р. ОСОБА_7 звернувся до суду
із заявою про перегляд вищезазначеного
заочного рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами.
Ухвалою Шполянського районного суду
Черкаської області від 21 березня 2013 р.
заяву ОСОБА_7 задоволено, скасовано
заочне рішення Шполянського районного
суду Черкаської області від 9 листопада
2012 р. про стягнення з ОСОБА_8
заборгованість за договором позики 162198
грн., 3 % річних за час прострочення в
сумі 4865,94 грн. та судові витрати в сумі
1670,64 грн., а всього стягнути 168734,58 грн.
27.05.2013 р. ОСОБА_7 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_8 та ОСОБА_6 про
стягнення боргу за договором позики та
сплату відсотків за прострочення
грошового зобов'язання та просив
стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_6
на його користь заборгованість в сумі
168734,58 грн. та судові витрати.
06.06.2013 р. ОСОБА_7 до суду було подано
заяву про забезпечення позову, з
посиланням на статті 151 та 152 ЦПК
України, яка містить вимогу щодо
постановлення ухвали про накладення
заборони на відчуження: домоволодіння
АДРЕСА_1 в м. Шпола, Шполянського району
зареєстрованого за ОСОБА_6;
домоволодіння АДРЕСА_2 в м. Шпола,
Шполянського району зареєстрованого
за ОСОБА_6 та автомобіля марки Вольво
FH-12, державний номер НОМЕР_1, свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_2 видане 10.07.2007 р. РПРЕГ 5-го МВДАІ
м. Шпола ВДАІ УМВС у Черкаській області
зареєстрованого за ОСОБА_6
Ухвалою Шполянського районного суду
Черкаської області від 06 червня 2013 р., з
метою забезпечення позову ОСОБА_7 про
стягнення боргу, накладено арешт на
будинковолодіння АДРЕСА_2 в м. Шпола,
Шполянського району, Черкаської
області, зареєстроване за ОСОБА_6,
будинковолодіння АДРЕСА_1 в м. Шпола,
Шполянського району, Черкаської
області, зареєстроване за ОСОБА_6 та на
автомобіль марки Вольво FH-12, державний
номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2
видане10.07.2007 р. РПРЕГ 5-го МВДАІ м. Шпола
ВДАІ УМВС у Черкаській області
зареєстрований за ОСОБА_6
В апеляційній скарзі на рішення суду
ОСОБА_6 одночасно просить скасувати і
ухвалу Шполянського районного суду
Черкаської області про забезпечення
позову від 06 червня 2013 року з тих
підстав, що вона постановлена судом з
порушенням норм процесуального права.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення.
Задовольняючи заяву ОСОБА_7 про
забезпечення позову та накладаючи
арешт на майно відповідачів суд вважав
її обґрунтованою і такою, що підлягає
Проте повністю з висновком суду першої
інстанції погодитись не можна,
виходячи з наступного.
Частинами 1 та 3 статті 151 ЦПК України
визначено, що суд за заявою осіб, які
беруть участь у справі, може вжити,
передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову. При цьому
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
152 ЦПК України позов забезпечується,
зокрема накладенням арешту на майно
або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
Згідно з частиною 3 статті 152 ЦПК види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
Звертаючись в суд з позовом про
стягнення боргу за договором позики та
сплату відсотків за прострочення
грошового зобов'язання, ОСОБА_7
посилався на те, що згідно до письмової
розписки, 4 серпня 2011 р. ОСОБА_8 позичив у
нього грошові кошти в сумі 9000 дол. США
та 9000 євро під 5 % на місяць, строком до 31
грудня 2011 р., в підтвердження надав
В приведеній розписці відповідач
ОСОБА_8 зазначав, що повернення коштів
він гарантує своїм майном (автомобілем
«Вольво» та будинком, який знаходиться
за адресою: АДРЕСА_2), яке при
необхідності може бути продане для
ОСОБА_8 борг не повернуто, борговий
документ знаходиться у ОСОБА_7
Таким чином приведений письмовий
договір позики внаслідок його
реального характеру є доказом не лише
факту укладення договору, факту
передачі грошової суми позичальнику,
але й гарантії його повернення за
рахунок належного йому майна.
Перевіряючи належність відповідачам
нерухомого майна, на яке оскаржуваною
ухвалою накладений арешт, судом
апеляційної інстанції встановлено, що
у відповідності до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно ОСОБА_6,
згідно до рішення виконкому
Шполянської міської ради від 22.12.2005 р.
є власником будинку АДРЕСА_2 в м. Шпола,
Шполянського району.
На підставі договору дарування від
26.04.1986 р. ОСОБА_6, також, є власником
будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1
в м. Шпола, Шполянського району,
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2 від 10.07.2007
р., виданого10.07.2007 р. РПРЕГ 5-го МВДАІ м.
Шпола ВДАІ УМВС у Черкаській області,
автомобіль марки Вольво FH-12
зареєстровано за ОСОБА_6 Відповідно до
тимчасового реєстраційного талону
виданого 10.07.2007 р., власником автомобіля
марки Вольво FH-12 вказаний ОСОБА_8
Згідно до довідки ВДРАЦС РС
Шполянського РУЮ у Черкаській області
від 26.03.2013 р. № 206/08020214 ОСОБА_8 та ОСОБА_6 з
1989 р. по 11.12.2012 р. перебували шлюбі, а
отже у відповідності до статті 60 СК
України майно набуте подружжям за час
шлюбу, а саме будинок АДРЕСА_2 в м. Шпола,
Шполянського району та автомобіль
Вольво FH-12, належить їм на праві
спільної сумісної власності. При цьому
згідно до статті 68 СК України
розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу, а розпорядження
майном, що є об'єктом права спільної
сумісної власності, після розірвання
шлюбу здійснюється співвласниками
виключно за взаємною згодою,
відповідно до ЦК України.
Як зазначалось, в розписці відповідач
ОСОБА_8 зазначив, що повернення взятих
коштів він гарантує своїм майном
(автомобілем «Вольво» та будинком, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 м.
Шпола), яке при необхідності може бути
продане для погашення боргу.
Проте, подаючи 16.06.2013 р. заяву в порядку
статей 151 та 152 ЦПК України ОСОБА_7
просив накласти заборону на відчуження
як будинковолодіння АДРЕСА_2 так і
домоволодіння по АДРЕСА_1 та
автомобіль Вольво FH-12, державний номер
НОМЕР_1 зареєстровані за ОСОБА_6
Судова колегія, на ряду з викладеним,
враховує і те, що апеляційна скарга
ОСОБА_6 на ухвалу Шполянського
районного суду Черкаської області від
06 червня 2013 р. вже була предметом
розгляду апеляційної інстанції та
ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 03.10.2013 р. апеляційну скаргу
ОСОБА_6 було відхилено, ухвалу
Шполянського районного суду
Черкаської області від 06 червня 2013 р.
залишено без змін . При цьому в
мотивувальній частині даної ухвали
зазначено, що колегія не вправі давати
оцінку ухваленому судом першої
інстанції заочному рішенню від 13
червня 2013 р., а тому виходила з
необхідності його виконання.
На даний час рішенням апеляційного
суду Черкаської області від 16 квітня 2014
р. апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено
частково, заочне рішення Шполянського
районного суду Черкаської області від
13 червня 2013 р. за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_8, ОСОБА_6 про стягнення боргу за
договором позики та сплату відсотків
за прострочення грошового зобов'язання
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позов ОСОБА_7 задоволений
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7
борг за договором позики в сумі 265 599,67
грн. та три проценти річних від
простроченої суми - 21 546,32 грн. Всього 287
145,99 грн. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь
ОСОБА_7 судові витрати в сумі 1670,64 грн.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави
судові витрати в сумі 1 831 грн.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до
ОСОБА_8 та ОСОБА_6 про солідарне
стягнення боргу за договором позики та
сплату відсотків за прострочення
грошового зобов'язання відмовлено.
За скасування судового рішення та
ухвалення нового, судова колегія
вважає, що дана апеляційна скарга на
ухвалу підлягає розгляду.
Колегія суддів з урахуванням
приведених доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчившись, зокрема, в тому, що між
сторонами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дійсно
виник спір та існує реальна загроза
невиконання рішення суду, з'ясувавши
обсяг позовних вимог, зміст боргового
зобов'язання щодо гарантії його
повернення за рахунок належного
боржнику майна, підстави набуття права
власності на майно, за рахунок якого
забезпечено позов, те що спірні
правовідносини між позивачем та ОСОБА_8
виникли за час його перебування у шлюбі
з ОСОБА_6, яка згідно до
правоустановчих документів і є
власником майна на яке накладено арешт,
будь-яких даних про поділ майна між
відповідачами суду надано не було, не
вбачає підстав для скасування
оскаржуваної ухвали в частині
накладення арешту на будинковолодіння
АДРЕСА_2, в м. Шпола та автомобіль Вольво
FH-12, державний номер НОМЕР_1.
Що ж до накладення арешту на
будинковолодіння АДРЕСА_1, власником
якого є ОСОБА_6 на підставі договору
дарування від 26.04.1986 р., то в даній
частині ухвала суду першої інстанції,
як постановлена з порушенням норм
процесуального права, підлягає
В задоволенні заяви ОСОБА_7 про
накладення арешту на дане
будинковолодіння необхідно відмовити,
так як дане майно, відповідно до вимог
ст. 57 СК України є особистою приватною
власністю ОСОБА_6, як набуте на підставі
договору дарування так і до шлюбу з
Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
Ухвалу Шполянського районного суду
Черкаської області від 06 червня 2013
року, в частині накладення арешту на
будинковолодіння АДРЕСА_1 в м. Шпола,
Шполянського району, Черкаської
області, зареєстроване за ОСОБА_6,
В задоволенні заяви ОСОБА_7 про
накладення арешту на будинковолодіння
АДРЕСА_1 в м. Шпола, Шполянського району,
Черкаської області, зареєстроване за
В іншій частині ухвалу Шполянського
районного суду Черкаської області від
06 червня 2013 року залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_6 в доход держави
судовий збір в сумі 121,80 грн.
Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий :

Судді :