У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року Ленінський районний
суд міста Луганська у складі:

Головуючого судді Золотарьова О.Ю.

при секретарі Середа Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на дії
та бездіяльність державного виконавця
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції,

В С Т А Н О В И В:

Заявники звернулися до суду із скаргою,
яку в подальшому уточнив, вказавши, що
неодноразово звертався до державного
виконавця Ленінського ВДВС
Луганського МУЮ Дмитрієнка В.О. щодо
отримання копії постанови про
відкриття виконавчого провадження та
ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження.

Копію постанови від 21.03.2014 року про
відкриття виконавчого провадження
представник заявників ОСОБА_4 отримав
нарочно 03.04.2014 року, при цьому, поштою
копії постанови на адресу заявників,
які є стягувачами по виконавчому
провадженні, державним виконавцем не
направлялися. З матеріалами
виконавчого провадження представника
заявників було ознайомлено тільки
після звернення з даною скаргою до
суду.

Заявники також вказують, що державним
виконавцем матеріали виконавчого
провадження оформлені неналежним
чином, а саме - аркуші не є
пронумерованими та не підшиті.

Крім того, державний виконавець склав
акт опису майна - автомобіля DADI, який
належить боржнику ОСОБА_5 в присутності
представника ПАТ „Банк Фінанси та
кредит", на повідомивши стягувачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представника
ОСОБА_4

Посилаючись на наведене, положення
Конституції України, Закону України
„Про виконавче провадження", просили
суд визнати неправомірними дії та
бездіяльність державного виконавця
Ленінського ВДВС Луганського МУЮ
Дмитрієнка В.О. в частині не
направлення на адресу заявників та їх
представнику ОСОБА_4 поштою замовним
листом із зворотним повідомленням або
кур`єрською поштою копій постанов про
відкриття виконавчого провадження та
інших процесуальних документів, в
частині ненадання матеріалів
виконавчого провадження для
ознайомлення, в частині проведення
опису та складання акту для арешту
автомобіля, що належить боржнику
ОСОБА_5, на який накладено арешт 30.07.2010
року з метою забезпечення цивільних
позовів ОСОБА_1, ОСОБА_2, визнати
неправомірними дії та бездіяльність
заступника начальника Ленінського
ВДВС Луганського МУЮ Щербатюк М.О. в
частині неналежного контролю за
роботою державного виконавця
Дмитрієнка В.О., нерозгляд у
встановлений строк заяв від 28.03.2014 року,
03.04.2014 року, усної скарги, заявленій на
особистому прийомі ОСОБА_4 18.04.2014 року,
зобов`язати державного виконавця
Дмитриєнка В.О. належним чином провести
виконавчі дії в передбаченому законом
порядку по виконанню вироку
Ленінського районного суду міста
Луганська від 16.01.2014 року, що набрав
законної сили, вказати на недопущення
порушень в подальшому, зобов`язати
заступника начальника Ленінського
ВДВС Луганського МУЮ Щербатюк М.О.
прийняти на особистому прийомі ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_4, розглянути їх заяви та
скарги в передбаченому законом
порядку, видати мотивовану відповідь
про прийняте рішення, вжити заходів
щодо недопущення в подальшому порушень
прав стягувачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх
представника ОСОБА_4

В судовому засіданні заявники участі
не приймали, їх представник підтримв
доводи уточненої скарги та просив її
задовольнити в повному обсязі, надавши
суду пояснення, аналогічні викладеному
письмово.

Державний виконавець Ленінського ВДВС
Луганського МУЮ Дмитрієнко В.О. скаргу
не визнав, надавши письмові
заперечення проти скарги (а.с. 18-19), які
підтримав в поясненнях, наданих суду,
просив відмовити в задоволенні скарги.

Представник Ленінського ВДВС
Луганського МУЮ скаргу також не визнав,
надав пояснення, аналогічні за змістом
викладеному в письмових запереченнях
та просив відмовити в задоволенні
скарги, вважаючи її необгрунтованою.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали
скарги, матеріали виконавчого
провадження, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 384 ЦПК України скаргу
може бути подано до суду безпосередньо
або після оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби до начальника
відповідного відділу державної
виконавчої служби. Скарга подається до
суду, який видав виконавчий документ.

Згідно зі ст. 385 ЦПК України скаргу може
бути подано до суду у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналась або
повинна була дізнатися про порушення
її прав і свобод.

Частиною 1 статті 73 ЦПК України
передбачено право суду поновити або
продовжити строк, встановлений
відповідно законом або судом, за
клопотанням сторони або іншої особи у
разі його пропущення з поважних причин.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» при
вирішенні питання про поновлення
строку на подання скарги на рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби суд має
виходити з того, що у відповідному
законодавстві не міститься перелік
таких поважних причин, їх з'ясовують у
кожному конкретному випадку залежно
від обставин справи.

Таким чином, дослідивши всі обставини
справи, суд не знайшов достатніх та
беззаперечних підстав для залишення
скарги без розгляду в зв'язку з
пропуском строку подачі скарги до суду,
на чому наполягав представник
Державної виконавчої служби України,
оскільки постанова про відкриття
виконавчого провадження від 21.03.2014 року
отримано заявником нарочно 03.04.2014 року,
оскаржуються дії та бездіяльність
державного виконавця, тому суд не
вважає строк пропущеним.

Судом встановлено, що на виконанні
Ленінського ВДВС Луганського МУЮ
перебуває вирок Ленінського районного
суду міста Луганська від 16.01.2014 року в
частині стягнення з ОСОБА_5 на користь
стягувачів, в тому числі заявників
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошових коштів.

З наданих суду матеріалів виконавчого
провадження вбачається, що копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження на адреси заявників
направлялися простою кореспонденцією,
що підтверджено відповідними
супровідними листами.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Згідно вимог ст. 31 ч. 1 Закону України
«Про виконавче провадження» копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження
(далі - документи виконавчого
провадження), що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Тож, доводи заявників в частині не
направлення державним виконавцем у
строк та порядку, встановленому
законом, постанови про відкриття
виконавчого провадження, є
обґрунтованими.

ОСОБА_4 ознайомився з матеріалами
виконавчого провадження 28.05.2014 року,
тобто дійсно після звернення до суду,
але відомостей, які б підтверджували
факт відмови державного виконавця у
видачі матеріалів виконавчого
провадження для ознайомлення, суду не
представлено, тому доводи в ці частині
є необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 57 Закону
України «Про виконавче провадження»
арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення.

Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах, винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї, винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження,
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Про проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту державний
виконавець складає акт опису та арешту
майна боржника. Під час проведення
опису та арешту майна боржника
державний виконавець має право
оголосити заборону розпоряджатися ним,
а в разі потреби - обмежити права
користування майном, здійснити
опечатування або вилучити його у
боржника та передати на зберігання
іншим особам, про що зазначається в
акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк
обмеження встановлюються державним
виконавцем у кожному конкретному
випадку з урахуванням властивостей
майна, його значення для власника чи
володільця, необхідності використання
та інших обставин.

Тож, суд не погоджується з доводами
заявників щодо незаконності дій
державного виконавця в частині
складення акту опису майна ОСОБА_5, крім
того, повідомлення про проведення
виконавчої дії тільки представника ПАТ
«Банк фінанси та кредит» не впливає на
правомірність даної виконавчої дії, а
згідно ст. 35 Закону України «Про
виконавче провадження» стягував може
звернутися із заявою щодо відкладення
виконавчих дій у випадку несвоєчасного
одержання копії постанови про
відкриття виконавчого провадження або
за наявності обставин, що
перешкоджають провадженню виконавчих
дій.

Доводи щодо неправомірних
дій/бездіяльності заступника
начальника Ленінського ВДВС
Луганського МУЮ Щербатюк М.О. суд
вважає необґрунтованими, адже не
вказано, в чому конкретно, на думку
заявників, виразилася відсутність
контролю за роботою державного
виконавця.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України у постанові від 26.12.2003 року
№ 14, суд не вправі зобов'язувати
зазначених осіб до вчинення тих дій,
які згідно із Законом N 606-XIV можуть
здійснюватися тільки державним
виконавцем або відповідною посадовою
особою державної виконавчої служби.

Тож, вимоги скарги щодо зобов'язання
заступника начальника Ленінського
ВДВС Луганського МУЮ та державного
виконавця належним чином провести
виконавчі дії та вжити заходів по
недопущенню порушень в подальшому,
прийняти заявників та їх представника
на особистому прийомі задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії
чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено,
суд постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 387, ЦПК України,
суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Визнати бездіяльність державного
виконавця Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Луганського міського управління
юстиції Дмитрієнка В.О., що виразилася у
ненаправленні на адресу стягувачів
постанов про відкриття виконавчого
провадження рекомендованим листом з
повідомленням про вручення -
неправомірною.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області протягом п'яти
днів з дня проголошення рішення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення рішення -з дня
отримання копії рішення, через
Ленінський районний суд м. Луганська.

Головуючий: суддя

О.Ю.Золотарьов