пр.№ 2/464/2326/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2014 року Суддя Сихівського районного
суду м.Львова Борачок М.В., вивчивши
позовну заяву  ОСОБА_1 до судді
Львівського апеляційного
адміністративного суду Левицької Н.Г.
про відшкодування шкоди та стягнення
коштів,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом в
якому просить застосувати до
відповідача ст. 56 Конституції України
та  стягнути з держаного рахунку в його
користь 170 000 000 євро або рівноцінну
суму в гривні; відновити банківський
вклад, що знаходиться в АТ «Ощадбанк»
за адресою: м.Львів, вул.Валова, 9 в сумі
1 347 671 137 грн.

Відповідно до ст. ст. 126, 129 Конституції
України судді незалежні і підкоряються
лише Закону,  вплив на них у будь-який
спосіб забороняється, також одним із
конституційних принципів судочинства
є забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду.
Із змісту наведених конституційних
положень вбачається, що рішення, дії чи
бездіяльність суддів у питаннях
здійснення правосуддя (пов’язані з
підготовкою, розглядом справ у судових
інстанціях, зверненням рішення до
виконання, переглядом за
нововиявленими обставинами) можуть
оскаржуватись у встановленому законом
процесуальному порядку, а не шляхом їх
оскарження до суду першої інстанції,
оскільки це порушуватиме
конституційний принцип незалежності
суддів і заборону втручання у
вирішення справи незалежним судом.

Розгляд судом позовних вимог,
предметом яких по суті є оскарження
процесуальних дій пов’язаних із
розглядом справи (від стадії відкриття
провадження до стадії виконання
рішень, перегляду за нововиявленими
обставинами) не передбачено ні нормами
ЦПК України, ні нормами інших Законів
України.

Відповідно до п.10 Постанови пленуму
Верховного Суду України №8 від 13.06.2007
року «Про незалежність судової влади»
виключне право перевірки законності та
обґрунтованості судових рішень має
відповідний суд згідно з процесуальним
законодавством. Оскарження у будь-який
спосіб судових рішень, діяльності
судів і суддів щодо розгляду та
вирішення справи поза передбаченим
процесуальним законом порядком у
справі не допускається, і суди повинні
відмовляти у прийнятті позовів та заяв
з таким предметом.

Як вбачається із позовної заяви вимоги
позивача заявлені до судді Львівського
апеляційного адміністративного суду
Левицької Н.Г. зводяться до оскарження
дій судді, пов’язаних із розглядом
справи позивача, що перебувала у
провадженні Львівського апеляційного
адміністративного суду, а відтак,
вимоги позивача до відповідача не
підлягають розгляду в суді в порядку
цивільного судочинства, оскільки
законодавством передбачений інший
механізм усунення помилок та
недоліків, допущених при здійсненні
правосуддя, шляхом відповідного
процесуального оскарження.

З огляду на наведені обставини, вважаю,
що відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України
у відкритті провадження  в даній
справі слід відмовити.

Керуючись п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, -

у  х  в  а  л  и  в  :

відмовити у відкритті провадження у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
судді Львівського апеляційного
адміністративного суду Левицької Н.Г.
про відшкодування шкоди та стягнення
коштів.

Апеляційна скарга на ухвалу
може бути подана до апеляційного суду
Львівської області через Сихівський
районний суд м.Львова протягом 5 днів з
часу отримання її копії.

Суддя

Борачок М.В.