Справа № 585/4486/14-ц
Номер провадження 2/585/1370/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської
області

в складі :
головуючої судді КОНДРАТЕНКО Л.П.

при
секретарі ПЕТРЕНКО Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ромни цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

08 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, в якому прохає суд
визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування житловим приміщенням в
будинку АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивує
тим, що відповідачка - це його колишня
дружина. У травні 2008 року вона на
підставі релігійних уподобань
припинила з ним відносини, покинула
місце їхнього спільного проживання і
мешкає у Свято-Анастасівському
жіночому монастирі. Йому на праві
особистої приватної власності
належить житловий будинок АДРЕСА_1. У
вказаному будинку його колишня дружина
зареєстрована, що на даний час створює
йому перешкоди в отриманні соціальних
пільг, зокрема в реалізації права на
оформлення субсидії. Добровільно
з'явитись в м. Ромни і знятись з
реєстрації ОСОБА_2 не бажає, тому він
змушений звернутись до суду.

Позивач до суду не з'явився, його
представник адвокат ОСОБА_3 направив
заяву, в якій просив розглянути справу
у його відсутності, позовні вимоги
підтримав повністю.

Відповідачка також до суду не
з'явилась, надіслала заяву. в якій
позовні вимоги визнала повністю,
просила розглянути справу у її
відсутності.

Суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутності сторін.

Дослідивши докази, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами виник житловий спір.

Даний спір регулюється ст. ст. 150, 156 ЖК
України , ст. 29 ч.1, ст. 310 ч.2, ст. 405 ЦК
України.

Відповідно до ст. 150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України
місцем проживання фізичної особи є
житловий будинок, квартира, інше
приміщення, придатне для проживання в
ньому (гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово.

Згідно ст. 310 ч. 2 ЦК України фізична
особа має право на вільний вибір місця
проживання та його зміну, крім
випадків, встановлених законом.

Згідно ст. 156 ЖК України члени сім'ї
власника жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням. За згодою власника
будинку (квартири) член його сім'ї
вправі вселяти в займане ним жиле
приміщення інших членів сім'ї. На
вселення до батьків їх неповнолітніх
дітей згоди власника не потрібно. До
членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Судом встановлено, що сторони з 17
вересня 1983 року перебували у шлюбі,
який було розірвано рішенням
Роменського міськрайонного суду від 25
вересня 2014 року. Неповнолітніх дітей
від шлюбу не мають (а.с.8).

У травні 2008 року, на підставі
релігійних уподобань, ОСОБА_2 припинила
з позивачем сімейні відносини і за
своїм рішенням назавжди покинула місце
їхнього спільного проживання та
оселилась у Свято-Анастасівському
жіночому монастирі. Із зазначеного
часу вони подружніх стосунків не
підтримують, спільного господарства не
ведуть, спільного бюджету не мають.

На підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого 07
березня 1997 року державним нотаріусом
Роменської міської державної
нотаріальної контори, позивачу на
праві особистої приватної власності
належить житловий будинок АДРЕСА_1
(а.с.5).

Зазначений будинок був придбаний
позивачем за 11498 грн., які були його
особистою власністю, оскільки отримані
ним у 1997 році від Роменського
консервного заводу у відшкодування
вартості належного йому на праві
особистої власності жилого будинку у
зв'язку із його знесенням та вилученням
земельної ділянки для громадських
потреб. Розмір виплаченої компенсації
становив 18300 грн. і саме за рахунок цих
коштів останній придбав будинок
АДРЕСА_1.

Згідно ст. 57 Сімейного кодексу
України особистою приватною власністю
дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею,
ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за
час шлюбу, але на підставі договору
дарування або в порядку спадкування; 3)
майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але
за кошти, які належали їй, йому
особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час
шлюбу внаслідок його приватизації
відповідно до Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду»; 5) земельна ділянка, набута нею,
ним за час шлюбу внаслідок
приватизації земельної ділянки, що
перебувала у її, його користуванні, або
одержана внаслідок приватизації
земельних ділянок державних і
комунальних сільськогосподарських
підприємств, установ та організацій,
або одержана із земель державної і
комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
Земельним кодексом України.

З огляду на те, що житловий будинок
АДРЕСА_1 набутий позивачем під час
шлюбу, але за кошти, які належали йому
особисто, він є його особистою
приватною власністю.

До вибуття у Свято-Анастасівський
жіночий монастир сторони з дітьми
проживали в належному позивачу на
праві особистої приватної власності
житловому будинку за указаною вище
адресою і відповідачка була
зареєстрована в ньому.

Відповідно до ст. 6 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
громадяни України зобов'язані протягом
десяти днів після прибуття до нового
місця проживання зареєструвати місце
проживання. Відповідно до ст. 14 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» реєстрація місця проживання
чи місця перебування особи або її
відсутність не можуть бути умовою
реалізації прав і свобод, передбачених
Конституцією.

Реєстрація ОСОБА_2 за місцем
проживання в належному позивачу на
праві особистої приватної власності
будинку створює для нього перешкоди в
отриманні соціальних пільг, зокрема в
реалізації права на оформлення
субсидії. Добровільно з'явитись до м.
Ромни для зняття з реєстрації за місцем
проживання в будинку ОСОБА_2
відмовляється.

Згідно ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється, зокрема, на підставі
судового рішення, яке набрало законної
сили, про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням, про
виселення.

Оскільки ОСОБА_2 з 2008 року не проживає
в належному позивачу на праві
власності жилому будинку, то згідно ч. 2
ст. 405 ЦК України вона втратила право на
користування цим житлом, так як
відсутня за місцем реєстрації без
поважних причин понад один рік.

Керуючись ст.. ст. 10, 11, 28, 209, 212, 214-215,
224-226 ЦПК України, ст. ст. 150, 156 ЖК України,
ст. 29 ч.1, ст. 310 ч.2, ст. 405 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням -
задоволити .

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування житловим приміщеннм в
будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Сумської області
через Роменський міськрайонний суд
протягом 10-днів з дня його
проголошення, а особами які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя підпис...

Копія вірна

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ
Л. П. Кондратенко