РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2735/14-ц

22 грудня 2014 року

Костопільський районний суд
Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Цвіркун О.С.

при секретарі - Федас І.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2, представника
відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Костопіль цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
звільнення від сплати заборгованості
по аліментах та зміну (зменшення)
розміру,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із позовом до
ОСОБА_2 про звільнення від сплати
заборгованості по аліментах та зміну
(зменшення) розміру аліментів до 600 грн.
на місяць. В обґрунтування вимог ОСОБА_1
посилається на те, що згідно
виконавчого листа №564/1916/13-ц виданого
27.08.2013 року Костопільським районним
судом з нього стягуються на користь
відповідачки ОСОБА_2, аліменти на
утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2
заробітку (доходу) батька, починаючи з
30.07.2014 року і до досягнення найстаршою
дитиною повноліття. Однак з 29.09.2014 року
він був звільнений із роботи та наданий
час постійного місця роботи немає, у
зв'язку із чим в нього виникла
заборгованість по виплаті аліментів в
розмірі 1489 грн. 78 коп.. Разом з тим
вказує, що у зв'язку із погіршенням
матеріального стану особи не може
сплачувати аліменти в визначеному
раніше розмірі.

В судовому позивач позовні вимоги
підтримав із підстав викладених у
ньому, та вказав, що на даний час
виживає за рахунок тимчасових
заробітків, тому вважає, що є підстави
для зміни розміру аліментів та
стягнення аліментів у твердій грошовій
сумі.

Відповідач та його представник у
судовому засіданні повністю
підтримали подані письмові
заперечення, та вказали, що повністю
заперечують щодо звільнення позивача
від заборгованості по сплаті вказуючи,
що немає підстав передбачених ст.197 СК
України та зазначили, що не заперечують
проти визначення аліментів у твердій
грошовій сумі, але вважають, що їх
розмір має становити щонайменше 450
гривень на кожну дитину щомісячно.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши надані докази, вважає, що
позов підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків встановлених
статтею 61 цього кодексу.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Судом було встановлено, що відповідно
до рішення Костопільського районного
суду Рівненської області від 14 серпня
2013 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на
утримання: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/2 заробітку
(доходу) батька, починаючи з 30 липня 2013
року і до досягнення найстаршою
дитиною повноліття (а.с.19). На підставі
вказаного рішення відповідачу ОСОБА_2,
27.08.2013 року Костопільським районним
судом видано виконавчий лист №
564/1916/13-ц, який нею пред'явлений до
виконання у відділ державної
виконавчої служби Костопільського
районного управління юстиції.

З розрахунку заборгованості
складеного головним державним
виконавцем відділу ДВС
Костопільського РВ УМВС за позивачем
станом на 01.11.2014 року рахується
заборгованість по оплаті аліментів у
розмірі 1489 грн. 78 коп. (а.с.6).

Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за
позовом платника аліментів суд може
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості по
аліментам, якщо вона виникла у зв'язку з
його тяжкою хворобою або іншою
обставиною, що має істотне значення.

Встановлено, що позивач в
обґрунтування своїх позовної вимоги
про звільнення від сплати
заборгованості по аліментах вказує
таку підставу, як погіршення його
матеріального стану у зв'язку з втратою
роботи 29.09.2014 року та постійного доходу.

Як вбачається із пояснень самого
позивача під час розгляду справи та
оглянутої в судовому засіданні
трудової книжки останнього, ОСОБА_1 був
звільненим із місця роботи за власним
бажанням, ст. 38 КзпП України (а.с.4). Окрім
того, в ході розгляду справи
встановлено, що позивач має тимчасові
заробітки є здоровою, працездатною
особою. Аналізуючи наведені обставини
суд не вбачає підстав для звільнення
позивача від заборгованості по
аліментах, що встановлені законом.

Таким чином, суд приходить до
переконання, що позовні вимоги
позивача про звільнення його від
сплати заборгованості по аліментах є
такими, що не підлягають задоволенню.

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181
СК України).

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення (ч. 1 ст.184 СК
України).

При цьому підстави визначення розміру
аліментів у частках до заробітку
(доходу) або у твердій сумі
визначаються з урахуванням як положень
ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,
184 СК України.

Частина 1 ст.192 СК України передбачає, що
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або за домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
розмір аліментів, визначений судовим
рішенням або за домовленістю між
батьками, суд може змінити за позовом
платника або одержувача аліментів у
зв'язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров'я когось із них.

За положеннями ст.192 СК України зміна
розміру аліментів може мати під собою
зміну способу їх присудження (зміна
розміру аліментів, стягнутих за
рішенням суду у частці від заробітку
(доходу) матері, батька дитини на розмір
аліментів, визначений у певній твердій
грошовій сумі та навпаки).

Вказане знайшло обгрунтування у
правовій позиції, яка викладена у
справі за № 143 цс 13 Верховного Суду
України від 05.02.2014р.

Оскільки в позивач постійної роботи не
має, має нерегулярний, мінливий дохід,
суд приходить до переконання, що
позовні вимоги про визначення розміру
аліментів у твердій грошовій сумі є
обґрунтованою.

Визначаючи розмір аліментів у твердій
сумі, суд виходить із наступного.

Відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет на 2014 рік»,
прожитковий мінімум для дітей віком
від 6 до 18 років встановлений у розмірі
1286 грн.

Згідно зі ст.182-183 СК України,
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

На підставі вищенаведеного, а також
враховуючи, що відповідач визнав позов
частково та те, що обов'язок по
утриманню дітей покладається на обох
батьків (ч. 1 ст. 141 СК України), суд
приходить до переконання, що слід
призначити щомісячний розмір
аліментів у розмірі 350 гривень на кожну
дитину до досягнення дітьми
повноліття.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 180-184, 192, 197 СК України, ст.ст. 10, 11, 60,
61, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення
від сплати заборгованості по аліментах
та зміну (зменшення) розміру -
задоволити частково.

Змінити розмір аліментів призначених
згідно рішення Костопільського
районного суду Рівненської області від
14 серпня 2013 року за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів та
стягувати з ОСОБА_6, на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання неповнолітніх
дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у
розмірі 350 (триста п'ятдесят) гривень
щомісячно, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
набрання рішення законної сили, і до
досягнення дітьми повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Рівненської області через
Костопільський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: Цвіркун О.С.