Провадження №2/235/1184/14
Єдиний унікальний номер 235/2633/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року Красноармійський
міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді
Воробйова С.О.

при секретарі
Подлєсній О.А.

з участю представника позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Красноармійську
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2014 року позивач ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
малолітньої дитини посилаючись на те,
що з травня 2008 року до жовтня 2011 року
вона перебувала у фактичних шлюбних
відносинах з відповідачем ОСОБА_2 і від
даних шлюбних відносин у них
народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьком якої в свідоцтві про її
народження вказаний відповідач.

Після припинення фактичних шлюбних
відносин відповідач матеріальної
допомоги на утримання дитини не надає,
хоча дитина є інвалідом з дитинства у
зв'язку із захворюванням: церебральний
параліч, диплетична форма, нижній
парапарез, що підтверджується довідкою
та записами індивідуальної програми
реабілітації дитини-інваліда, виданої
Красноармійською ЦРЛ.

Відповідач працює в ПАТ
«Шахтоуправління «Покровське»,
отримує заробітну плату і має
можливість надавати матеріальну
допомогу на утримання дитини та
допомогу на додаткові витрати для
утримання дитини, яку вона потребує,
оскільки для дитини необхідна медична
реабілітація: відновна терапія,
профілактичні заходи -
санаторно-курортне лікування та
медичне спостереження; лікувальний
масаж та лікувальна фізкультура, а
також необхідні кошти на придбання
ліків, тощо, тому просить стягнути з
відповідача аліменти та додаткові
витрати у розмірі 1/3 частини доходу
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
до досягнення дитиною повноліття..

Крім того, вона вважає, що з відповідача
необхідно стягнути аліменти за останні
3 роки, які передували подачі позову,
під час яких відповідач не надавав їй
допомоги зовсім, справу просила
розглянути у її відсутність за участю
представника ОСОБА_1

Представник позивача ОСОБА_1 в
судовому засіданні підтримав заявлені
вимоги в повному обсязі, просив їх
задовольнити.

Відповідач позов визнав частково
тільки в частині стягнення аліментів
на утримання дитини в розмірі 1/4
частини доходу, а в іншій частині позов
не визнав, оскільки позивач не надала
суду доказів, що вона вживала заходи
щодо одержання аліментів до звернення
з даним позовом до суду.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданих відповідно до ЦПК в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна із сторін зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і що до яких у сторін виникає
спір.

Відповідно до ст.213 ч.3 ЦПК України
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно та всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог та заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені у судовому засіданні.

Судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що з
травня 2008 року до жовтня 2011 року
позивач перебувала у фактичних шлюбних
відносинах з відповідачем ОСОБА_2 (а.с.1)
і від даних шлюбних відносин у них
народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьком якої в свідоцтві про її
народження вказаний відповідач (а.с.6).

Після припинення фактичних шлюбних
відносин дитина постійно проживає з
позивачем та знаходиться на її
утриманні (а.с.23,37), відповідач
матеріальної допомоги на утримання
дитини не надає, хоча дитина є
інвалідом з дитинства у зв'язку із
захворюванням: церебральний параліч,
диплетична форма, нижній парапарез, що
підтверджується довідкою та записами
індивідуальної програми реабілітації
дитини-інваліда, виданої
Красноармійською ЦРЛ (а.с.8,9-15,16,22).

Відповідач працює в ПАТ
«Шахтоуправління «Покровське»,
отримує заробітну плату (а.с.49), має
можливість надавати матеріальну
допомогу на утримання дитини та
допомогу на додаткові витрати для
утримання дитини, оскільки для дитини
необхідна медична реабілітація:
відновна терапія, профілактичні заходи
- санаторно-курортне лікування та
медичне спостереження; лікувальний
масаж та лікувальна фізкультура, а
також необхідні кошти на придбання
ліків, тощо (а.с.42).

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.185 Сімейного кодексу України
той з батьків, з кого присуджено
стягнення аліментів на дитину, а також
той з батьків, до кого вимога про
стягнення аліментів не була подана,
зобов'язані брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком
здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом тощо).

Ст.191 Сімейного кодексу України
передбачено, що аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову. Аліменти за
минулий час можуть бути присуджені,
якщо позивач подасть суду докази того,
що він вживав заходів щодо одержання
аліментів з відповідача, але не міг їх
одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати. У цьому разі
суд може присудити аліменти за минулий
час, але не більш як за три роки.

В судовому засіданні встановлено, і це
не заперечували сторони, що позивач
після припинення шлюбних відносин з
жовтня 2011 року і до подання позовної
заяви до суду 28.04.2014 року не
зверталася за місцем роботи
відповідача з проханням вплинути на
відповідача щодо надання ним допомоги
на утримання дитини.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_3 підтвердила той факт, що
позивач не зверталася до керівника
підприємства, де працював відповідач,
чи до його батьків, з проханням
вплинути на відповідача щодо надання
ним допомоги на утримання дитини.

Аналогічні пояснення в судовому
засіданні надала свідок ОСОБА_5, яка
підтвердила показання свідка ОСОБА_3 в
частині того, що позивач не зверталася
за місцем роботи відповідача з
проханням вплинути на останнього щодо
надання ним допомоги на дитину, а також
доповнила покази щодо того, що
відповідач, після припинення шлюбних
відносин з позивачем, надавав
періодично допомогу позивачу в частині
придбання продуктів та одягу для
дитини.

Таким чином, зібрані у справі докази та
їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для часткового
задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів та додаткових
витрат на утримання малолітньої дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3
частини доходу, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку до досягнення нею
повноліття.

Щодо позовних вимог про стягнення з
відповідача аліментів та додаткових
витрат для утримання малолітньої
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь
позивача за минулий час, тобто останні
три роки, що передували подачі позову,
то суд вважає вимоги безпідставними,
оскільки позивач не надала суду
доказів того, що вона вживала заходів
щодо одержання аліментів з
відповідача, але не могла їх одержати у
зв'язку з ухиленням останнього від їх
сплати. Та обставина, що позивач - мати
дитини, три роки сама утримувала
дитину, не пред'являючи до батька
дитини жодних претензій, не є підставою
для присудження аліментів за минулий
час.

Крім того, з відповідача на користь
держави необхідно стягнути судовий
збір у розмірі - 243,60 грн., згідно до ст. 88
ЦПК України, оскільки позивач
звільнена від сплати судового збору
при подачі позову про стягнення
аліментів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
180, 182, 183, 185, 191, 194 Сімейного кодексу
України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
малолітньої дитини, - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м.Красноармійська Донецької
області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1
на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2
аліменти та додаткові витрати на
утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 1/3 частини його заробітку
(доходу), але не менш ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи з 28.04.2014 року до
досягнення дитиною повноліття, тобто
до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м.Красноармійська Донецької
області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1
на користь держави судовий збір в
розмірі 243,60грн.

В задоволенні іншої частині позовних
вимог ОСОБА_3 відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню у межах
суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення
проголошені 02 червня 2014 року, повний
текст рішення виготовлений 03 червня 2014
року.

Суддя: