У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Олійник А.С.,

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П.,
Парінової І.К., Савченко В.О.,-

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» на ухвалу Крюківського
районного суду м. Кременчука від 31
жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Полтавської області від 10 грудня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Акцент-Банк» (далі - ПАТ
«Акцент Банк») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Крюківського районного суду м.
Кременчука від 31 жовтня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Полтавської області
від 10 грудня 2013 року, провадження у
справі закрито з підстав передбачених
п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

У касаційній скарзі ПАТ «Акцент Банк»,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалені судові рішення, а
справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК
України перевіряє правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
в межах касаційної скарги.

Судами встановлено наступні обставини
у справі.

У квітні 2013 року ПАТ «Акцент-Банк»
звернулося до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
кредитним договором №ACTMRX22480215 від 02
серпня 2008 року, яка станом на лютий 2013
року становить 103 757,34 грн.

Закриваючи провадження у справі, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив із
того, що судовим наказом, який набрав
законної сили, тотожній спір вже було
вирішено судом.

При цьому суди посилалися на те, що 12
березня 2009 року за заявою ЗАТ
«Акцентбанк», Крюківським районним
судом м. Кременчука видано судовий
наказ про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за кредитним договором
№ACTMRX22480215 від 02 серпня 2008 року у розмірі
13 155,31 грн.

З такими висновками судів погодитися
неможна.

Закриття провадження у справі - це
форма закінчення розгляду цивільної
справи без винесення судового рішення
у зв'язку із виявленням після відкриття
провадження обставин, з якими закон
пов'язує неможливість судового
розгляду справи.

Підстави для закриття провадження у
справі є вичерпними та визначені ст. 205
ЦПК

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК
України, суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо набрали
законної сили рішення суду або ухвала
суду про закриття провадження у справі
у зв'язку з відмовою позивача від
позову або укладенням мирової угоди
сторін, ухвалені або постановлені з
приводу спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав.

Неможливість повторного розгляду
справи за наявності рішення суду, що
набрало законної сили, постановленого
між тими ж сторонами, про той же предмет
і з тих же підстав, ґрунтується на
правових наслідках дії законної сили
судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК після
набрання рішенням законної сили
сторони та інші особи, які брали участь
у справі, а також їх правонаступники не
можуть знову заявляти в суді ті ж
позовні вимоги, з тих же підстав, або
оспорювати в іншому процесі
встановлені судом факти і
правовідносини. Закриття провадження у
справі у цьому випадку можливе лише за
умови, що рішення, яке набрало законної
сили, є тотожним до позову, який
розглядається, тобто співпадають
сторони, предмет і підстави позовів.

Нетотожність хоча б одного елементу не
перешкоджає заінтересованим особам
звернутися до суду з позовом і не дає
суду підстав закривати провадження у
справі.

Постановляючи ухвалу про закриття
провадження у справі судом першої
інстанції, з чим погодився апеляційний
суд, не було враховано, що кредитна
заборгованість відповідача, яку банк
просить стягнути з останнього,
визначена в іншій сумі та за інший
період ніж було стягнуто судовим
наказом.

Таким чином, неповно з'ясувавши дійсні
обставини справи, суди допустили
порушення норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи та відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК
України є підставою для скасування
ухвалених судових рішень із передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 333, 335, 336, 338, 343, 344, 345,
349 ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
задовольнити.

Ухвалу Крюківського районного суду м.
Кременчука від 31 жовтня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Полтавської
області від 10 грудня 2013 року скасувати,
а справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
А.С. Олійник

Судді:
В.П.Гончар

Т.П. Дербенцева

І.К. Парінова

В.О. Савченко