Справа №751/4556/14
Провадження №2/751/1011/14
Рішення

Іменем України

29 травня 2014 року
м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с
у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача
О. Г.

при секретарі
Бондарева М. В.

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача -
Короткова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
банк «Синтез» про визнання кредитного
договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

13.05.2014 ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ПАТ «АБ «Синтез» про
визнання недійсним кредитного
договору № KrF-118/07-04, укладеного 24.12.2007
між нею та відповідачем. Обґрунтовуючи
позовні вимоги тим, що 24.12.2007 між нею та
АБ «Синтез», правонаступником якого є
ПАТ «АБ «Синтез», було укладено
кредитний договір № KrF-118/07-04 з цільовим
призначенням - купівля будинку АДРЕСА_1.
Вказує, що у зв'язку з тим, що цільовим
призначенням кредиту є задоволення
особистих потреб, то на дані
правовідносини поширюються норми
законодавства про захист прав
споживачів. Вважає, що при укладанні
кредитного договору відповідачем були
порушені вимоги п. 2 ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про
захист прав споживачів», оскільки
банком не надано у письмовій формі
відповідної інформації, необхідної
споживачу для здійснення свідомого
вибору. Зазначає, що не мала і не має
спеціальних знань для укладення та
належного розуміння умов договору, а
тому не могла знати як сильно порушені
її права та до яких негативних
наслідків це може призвести. Вважає, що
у договорі відсутня його істотна умова,
а саме: детальний розпис загальної
вартості кредиту для споживача.
Посилаючись на ст. 19 ЗУ «Про захист прав
споживачів», вважає, що правочин
здійснений з використанням нечесної
підприємницької практики, а тому є
недійсним. Також відповідач порушив її
права, передбачені ст. 21 ЗУ «Про захист
прав споживачів».

Позивач у судовому засіданні
підтримала позовні вимоги у повному
обсязі та просила їх задовольнити з
підстав зазначених у позові.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову, вказав, що
кредитний договір № KrF-118/07-04 від 24.12.2007 є
дійсний, крім того наявне рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 27.10.2011 про стягнення
заборгованості за оспорюваним
договором.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, вважає, що позов
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що між АБ «Синтез»,
правонаступником якого ПАТ «АБ
«Синтез», та ОСОБА_1 24.12.2007 було укладено
договір № КrF-118/07-04, відповідно до якого
остання отримала кредит в розмірі 49 500,00
доларів США зі строком погашення до
23.12.2017 включно під 12 % річних, цільовим
призначенням - купівля будинку АДРЕСА_1
/надалі - Договір/. Вказаний договір був
підписаний обома сторонами, договір
набрав чинності з моменту його
підписання і діє до повного виконання
грошових зобов'язань за цим договором
(а.с.9-16).

Згідно зі ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони
є вільними в укладенні договору, вибору
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628, ст.629 ЦК України,
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені між ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами,
ст. 638 ЦК України договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідні для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін, має бути досягнута згода.

Як вбачається з п.п. 2.1.1., 2.1.3. та 2.1.6.
Договору, ОСОБА_1 підтвердила, що вона
укладаючи договір діє згідно з чинним
законодавством України і має повне
право укладати договори, отримувати
кредити та відповідати по своїх
зобов'язаннях. Договір буде дійсним і
обов'язковим законним зобов'язання,
порушення якого є підставою та умовою
для застосування санкцій проти неї,
передбачених умовами цього договору.
Перед укладанням цього договору вона,
була ознайомлена банком у письмовій
формі з інформацією згідно зі ст. 11 ЗУ
«Про захист прав споживачів», про що
свідчить її особистий підпис (а.с.9).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів», договір про
надання споживчого кредиту
укладається між кредитодавцем та
споживачем, відповідно до якого
кредитодавець надає кошти (споживчий
кредит) або бере зобов'язання надати їх
споживачеві для придбання продукції у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а споживач зобов'язується
повернути їх разом з нарахованими
відсотками.

У наведеному Законі чітко прописана
процедура укладання договору, яка
включає питання щодо надання
інформації кредитодавцеві та
споживачеві один про одного та щодо
умов кредитування: мету, для якої
споживчий кредит може бути витрачений,
форми його забезпечення, тип
відсоткової ставки, сукупну вартість
кредиту та вартість послуги з
оформлення договору про надання
кредиту, строк, на який кредит може бути
одержаний, та варіанти його повернення.
При цьому в разі ненадання зазначеної
інформації суб'єкт господарювання,
який повинен її надати, несе
відповідальність, встановлену ст. ст. 15
і 23 цього Закону.

Як вбачається зі змісту кредитного
договору, сторони передбачили всі
істотні умови договору відповідно до
вимог чинного на той час законодавства
та інших нормативно-правових актів і
дійшли згоди щодо усіх умов, на яких він
укладався, а відтак, з власної
ініціативи, на момент отримання коштів,
ОСОБА_1 визначила для себе правила
подальшої поведінки.

Вся необхідна інформація про умови
отримання кредиту, тип та розмір
процентної ставки, строк, орієнтовну
сукупну вартість кредиту, процедуру
виконання договору тощо, була надана
позичальнику, що вбачається з умов
вищезазначених кредитного договору.
Тому, посилання позивача на порушення
вимог Закону України «Про захист прав
споживачів» при укладенні кредитного
договору, несправедливість та
недобросовісність умов договору, є
безпідставними.

За таких обставин та беручи до уваги
інші обставини справи, зумовлені тим,
що особи, які уклали спірний кредитний
договір, мають необхідний обсяг
цивільної дієздатності, волевиявлення
сторін при укладенні договору було
вільним та відповідало їх внутрішній
волі, Договір спрямований на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ним, суд приходить до
висновку, що спірний кредитний договір
укладений на законних підставах,
відповідно до вимог Цивільного Кодексу
України та інших актів цивільного
законодавства, і у зв'язку з чим, суд
вважає за необхідне, відмовити в
задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до
ПАТ «АБ «Синтез» про визнання
кредитного договору недійсним.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 10, 11, 57-62, 64, 84, 208, 209, 212-215, 223 ЦПК
України, суд, -

Вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Акціонерний банк «Синтез» про
визнання кредитного договору
недійсним - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя
О. Г. Деркач