Справа № 473/2105/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"03" червня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючого - судді
Старжинської О.Є., при секретарі
судового засідання Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Вознесенськ Миколаївської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Бузької сільської ради Вознесенського
району Миколаївської області про
визнання права власності на житловий
будинок в порядку спадкування за
законом

ВСТАНОВИВ:

15.05.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Бузької сільської
ради Вознесенського району
Миколаївської області (далі -
відповідач) про визнання права
власності на житловий будинок, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначав, що він є спадкоємцем
за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
рідного брата - ОСОБА_2, який прийняв
спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
дружини - ОСОБА_3 шляхом постійного
проживання разом з спадкодавцем на час
відкриття спадщини, але не оформився в
спадкових правах,спадщина складається
з житлового будинку по АДРЕСА_1
належного померлій ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
секретарем виконавчого комітету
Бузької сільської ради Вознесенського
району 22.11.1976 року .

Посилаючись на те, що отримати у
нотаріуса свідоцтво про право на
спадщину за законом він не має
можливості через відсутність підписів
сторін в договорі купівлі-продажу
житлового будинку, не зазначення в
ньому вулиці та номера будинку, який
купується, не перевірки повноважень
представника продавця, позивач просив
позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов визнав.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає повному
задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат позивача -
ОСОБА_2, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть, а родинні
відносини - копією свідоцтв про
народження позивача та народження
ОСОБА_2 Померлий ОСОБА_2 як спадкоємець
за законом першої черги прийняв
спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
дружини - ОСОБА_3 згідно зі статтею 1268
ч.3 ЦК України, але не оформився в
спадкових правах, спадщина складається
з житлового будинку АДРЕСА_1 належного
померлій ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
секретарем виконавчого комітету
Бузької сільської ради Вознесенського
району 22.11.1976 року. В зазначеному
договорі дійсно відсутні підписи
сторін, але виходячи із презумпції
правомірності правочину (його
недійсність з цієї підстави прямо не
встановлена законом і він не був
визнаний судом недійсним) слід вважати
його правомірним. Оглянутим у судовому
засіданні Журналом записів
нотаріальних дій Бузької сільської
ради за 1975-1976 роки підтверджено, що
вказаний договір купівлі-продажу
зареєстровано в цій книзі запису
нотаріальних дій за 1975 рік за
реєстровим номером 145, а також
зареєстровано право власності на нього
Вознесенським МБТІ у 1987 році за номером
323. На час виникнення права власності на
казаний житловий будинок спадкодавця
ОСОБА_3 діяла Інструкція про порядком
вчинення нотаріальних дій виконавчими
комітетами міських, селищних,
сільських Рад депутатів трудящих,
затверджена наказом Міністра юстиції
УРСР від 19.01.1976 року за №1/5. За змістом
пункту 62 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР підтвердженням приналежності
будинку, який знаходиться в сільському
населеному пункті, можуть бути
відповідні довідки виконавчого
комітету сільської Ради депутатів
трудящих, які видавалися в тому числі і
на підставі записів у по господарських
книгах. Оглянутим витягом із
погосподарської книги Бузької
сільської ради слідує, що ОСОБА_4,
продавець за договором купівлі-продажу
від 22.11.1976 року, мав житловий будинок,
який обліковувався в цій книзі
(особистий рахунок НОМЕР_1) і є відмітка
про те, що він вибув у м.Ленінград.

Із змісту договору купівлі-продажу
слідує, що повноваження представника
продавця були підтверджені
довіреністю посвідченою 11 обласною
Ленінградською держнотконторою 11.11.1976
за номером 3-2448. На час вчинення
правочину в с.Бузьке назви вулицям не
були присвоєні, відповідно житлові
будинки не мали нумерації, представник
відповідача повідомив суду, що вперше
ці дії були вчинені у 1986 році, вдруге у
2001 році.

У відповідності до рішення Бузької
сільської ради №12 від 31.01.2001 року
житловий будинок в сБузьке , що був
придбаний ОСОБА_3 отримав адресу:
АДРЕСА_1.

Позивач є згідно зі статтею 1262 ЦК
України спадкоємцем за законом другої
черги. У відповідності до статті 1268 ЦК
України позивач прийняв спадщину за
законом шляхом подачі заяви до
нотаріальної контори, що
підтверджується повідомленням
нотаріуса із якого слідує, що є
перешкоди для отримання свідоцтва про
право спадкування за законом в
нотаріальному порядку.

Право власності позивача на нерухоме
майно в порядку спадкування за законом
підлягає захисту в судовому засіданні
шляхом постановлення рішення про
визнання права власності по праву
спадкування за законом, адже право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
ОСОБА_3 було набуте на законних
підставах та з дотриманням порядку,
встановленого законодавством.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212-215 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності по
праву спадкування за законом на
житловий будинок АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Миколаївської області
через міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
часу його проголошення.

Суддя:
О.Є. Старжинська