АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у 1 й інстанції -
Доповідач - Ткаченко І.Ю. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року
м. Дніпропетровськ

09 грудня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді
Ткаченко І.Ю.

суддів - Рудь
В.В., Повєткіна В.В.

при секретарі -
Шаботинець С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Банк
Таврика» в особі відділення № 35
Публічного акціонерного товариства
«Банк Таврика» про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення коштів та відшкодування
маральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 21 жовтня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2014 року звернувся до суду
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Банк Таврика» в особі
відділення № 35 Публічного
акціонерного товариства «Банк
Таврика», Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення коштів та відшкодування
маральної шкоди.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська провадження у справі
за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства "Банк Таврика"
в особі відділення № 35 публічного
акціонерного товариства "Банк Таврика",
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб про визнання бездіяльності
протиправною, зобов'язання вчинити
певні дії, стягнення коштів та
відшкодування моральної шкоди в
частині позовних вимог до Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб -
закрито (а.с. 79-80).

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 21 жовтня 2014 року у
задоволенні позовних ОСОБА_2 про
визнання бездіяльності протиправною,
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення коштів та відшкодування
маральної шкоди - відмовлено в повному
обсязі (а.с.81-83)

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, просить
скасувати рішення й ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі (а.с. 100-106).

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
09 квітня 2012 року між ПАТ «Банк
«Таврика» та ОСОБА_2 укладено договір
банківського вкладу «Ощадний плюс» з
видачею купонного ощадного
(депозитного) сертифікату на
пред'явника В № 001457, відповідно до
якого останній вніс грошові кошти на
депозитний рахунок у розмірі 20 000 грн.
(а.с.12).

04 березня 2013 року позивач звернувся до
уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб та
тимчасової адміністрації АТ «Банк
«Таврика» Соловйової Н.А. з заявою про
дострокове припинення дії договору
банківського депозитного вкладу та про
повернення вкладу (а.с.15). Листом від 04
квітня 2013 року Фонд гарантування
вкладів фізичних осіб повідомило про
прийняте рішення щодо ліквідації ПАТ
«Банк «Таврика» (а.с.17-18).

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідно до ч. 5 ст. ЗУ «Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб», протягом 30 днів з дня
опублікування відомостей про
відкликання банківської ліцензії,
ліквідацію банку та призначення
уповноваженої особи Фонду кредитори
мають право заявити уповноваженій
особі Фонду про свої вимоги до банку.
Згідно зі ст. 52 ЗУ «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб» на
задоволення вимог кредиторів
спрямовуються кошти, одержані в
результаті ліквідації та реалізації
майна банку. У зв'язку з віднесенням АТ
«Банк «Таврика» до категорії
неплатоспроможних з 21 грудня 2012 року по
20 березня 2013 року в АТ «Банк «Таврика»
здійснювалася тимчасова
адміністрація. Відповідно до ч.5 ст. 36
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб» під час дії тимчасової
адміністрації не здійснюється
задоволення вимог кредиторів банку.
Згідно з ч.6 ст. 36 ЗУ «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
вказане обмеження не поширюється на
зобов'язання з виплати кошів за
вкладами вкладників за договорами,
строк яких закінчився та за договорами
банківського рахунку вкладників.

Враховуючи, що кошти позивача були
залучені у формі випуску депозитного
сертифікату на пред'явника, а тому такі
кошти не підпадають під визначення
вклад. Його вимога кредитора від 25
квітня 2013 року включена до реєстру
акцептованих вимог кредиторів та
підлягає задоволенню в сумі 24 244, 48 грн.
згідно до 7 черговості відповідно до ч.1
ст. 52 ЗУ «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб», суд 1 інстанції
обґрунтовано дійшов висновку про
відсутність підстав щодо задоволення
позову.

З вказаними висновками суду 1
інстанції, погоджується й колегія
суддів, оскільки вони зроблені судом
без порушення норм матеріального та
процесуального права, а оскаржуване
рішення, є законним та обґрунтованим й
відповідає вимогам закону.

Доводи апелянта, приведені в
апеляційній скарзі фактично зводяться
до переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду 1 інстанції, яким у
досить повному обсязі з'ясовані права
та обов'язки сторін, обставини справи,
доводи сторін перевірені і їм дана
належна оцінка, а відповідно до ст. 212
ЦПК України, виключне право оцінки
доказів належить суду, який має
оцінювати докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
та безпосередньому дослідженні
наявних у справі доказів. Порушень норм
матеріального та процесуального права,
які є обов'язковою підставою для
скасування чи зміни рішення - не
встановлено, тому апеляційний суд
приходить до висновку, що рішення суду
відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК
України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 21 жовтня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: