Головуючий суду 1 інстанції - Осіпенко
Доповідач - Карташов О.Ю.
Справа № 2-2680/12
Провадження № 22ц/782/5544/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року травня « 22» дня Колегія
суддів Судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Дронська І.О., Оробцова Р.І.

при секретарі Борзило О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу

за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення

Жовтневого районного суду м.
Луганська від 02 грудня 2013 року

по цивільній справі за позовом

ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про
припинення діяльності, яка порушує
право особи та стягнення моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2011 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулися до суду з вищезазначеним
позовом, позовні вимоги яки в ході
судового розгляду збільшили та просили
суд визнати незаконною та такою що є
небезпечною та загрожує життю та
здоров'ю власників сусіднього
домоволодіння - ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
діяльність ОСОБА_2 пов'язану з ремонтом
автомобілів та іншої техніки з
використанням газо-болонного
обладнання, зварювальних робіт та
робіт пов'язаних із фарбуванням
транспортних засобів (автомобілів та
іншої техніки) на території
домоволодіння розташованого за
адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати та
заборонити ОСОБА_2 припинити та
здійснювати діяльність пов'язану з
ремонтом автомобілів та іншої техніки
з використанням газо-болонного
обладнання, зварювальних робіт та
робіт пов'язаних із фарбуванням
транспортних засобів (автомобілів та
іншої техніки) на території
домоволодіння розташованого за
адресою: АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяну
моральну (немайнову) шкоду в розмірі по
1000 грн; розподілити понесені
ОСОБА_4судові витрати на оплату
правової допомоги фахівця в галузі
права - ОСОБА_6 в розмірі 5000 грн.

В обґрунтування позову зазначили, що
вони постійно проживають за адресою:
АДРЕСА_2. Поруч з їхнім місцем
проживання, за адресою: 91000, АДРЕСА_1,
знаходиться домоволодіння яке
належить відповідачу - ОСОБА_2 За
вказаною вище адресою, ОСОБА_2
незаконно здійснює діяльність
пов'язану з ремонтом автомобілів та
іншої техніки з використанням
газо-болонного обладнання,
зварювальних робіт та робіт пов'язаних
із фарбуванням транспортних засобів
(автомобілів та іншої техніки). На
території домоволодіння ОСОБА_2
практично цілодобово здійснюються
роботи по ремонту автомобілів,
постійно проходять рихтувальні роботи,
які зумовлюють шум та стукотіння,
використовуються газові та кисневі
балони для проведення зварювальних
робіт, проводяться роботи щодо
фарбування автомобілів, які також
негативно впливають на стан
атмосферного повітря, постійна робота
двигунів одразу кількох автомобілів
одночасно зумовлює підвищену
загазованість повітря, яке змушені
вони вдихати, що в свою чергу створює
загрозу їхньому життю та здоров'ю.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Луганська від 02 грудня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про
припинення діяльності, яка порушує
право особи та стягнення моральної
шкоди задоволено частково. Визнано
незаконною та такою що є небезпечною та
загрожує життю та здоров'ю власників
сусіднього домоволодіння - ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, діяльність ОСОБА_2 пов'язану з
ремонтом автомобілів та іншої техніки
з використанням газо-болонного
обладнання, зварювальних робіт та
робіт пов'язаних із фарбуванням
транспортних засобів (автомобілів та
іншої техніки) на території
домоволодіння розташованого за
адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_2 припинити
діяльність пов'язану з ремонтом
автомобілів та іншої техніки з
використанням газо-болонного
обладнання, зварювальних робіт та
робіт пов'язаних із фарбуванням
транспортних засобів (автомобілів та
іншої техніки) на території
домоволодіння розташованого за
адресою: АДРЕСА_1.

Заборонено ОСОБА_2 здійснювати
діяльність пов'язану з ремонтом
автомобілів та іншої техніки з
використанням газо-болонного
обладнання, зварювальних робіт та
робіт пов'язаних із фарбуванням
транспортних засобів (автомобілів та
іншої техніки) на території
домоволодіння розташованого за
адресою: АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
заподіяну моральну (немайнову) шкоду в
розмірі -1000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5
заподіяну моральну (немайнову) шкоду в
розмірі 1000 грн.

Не погодившись з рішенням суду
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3
звернулася до суду з апеляційною
скаргою, в який просила скасувати
рішення суду першої інстанції через
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволені
позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, -
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції у межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, але
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини
цивільних справ встановлюються судом
за принципом змагальності. Суд же,
зберігаючи об'єктивність і
неупередженість, лише створює
необхідні умови для всебічного і
повного дослідження обставин справи.
При дослідженні і оцінці доказів,
встановленні обставин справи і
ухваленні рішення суд незалежний від
висновків органів влади, експертиз або
окремих осіб.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів.

Відповідно до ст.ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 57 цього
Кодексу, доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи спір, суд першої
інстанції виходив з того, що
внаслідок дій відповідача пов'язаних з
ремонтом автомобілів та іншої техніки
з використанням газо-болонного
обладнання, зварювальних робіт та
робіт пов'язаних із фарбуванням
транспортних засобів (автомобілів та
іншої техніки) на території
домоволодіння розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, тобто поруч з місцем
постійного проживання позивачів,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 понесли моральні
страждання та душевні хвилювання за
стан свого здоров'я та життя.

Такі висновки суду відповідають
вимогам закону та обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
що з листа Головного державного
санітарного лікаря №06-17/2348 від 25.10.2007
року (а.с.105) за наслідками розгляду
звернення ОСОБА_4 було складено
протокол про порушення санітарних норм
на гр. ОСОБА_2, а також винесена
постанова про припинення роботи
приватного підприємця ОСОБА_2 по
ремонту автомобілів до отримання
дозвільних документів та приведення
умов праці під час виконання робіт до
вимог ДНАП 0.00-1.28-97.

Як вбачається з Протоколу №010671 від
23.10.2007 року "про порушення санітарних
норм" (а.с.136 ), компетентними посадовими
особами було виявлено порушення ОСОБА_2
ст.26, ст.22 п.2 ЗУ "Про забезпечення
санітарного та епідемічного
благополуччя населення".

25.10.2007 року по відношенню до
відповідача було винесено постанову
№233 "про накладення штрафу" (а.с. 138).
Вказаною постановою ОСОБА_2 було
визнано винним у тім, що не
організоване проведення періодичного
медичного огляду ОСОБА_2, на території
дільниці сміття, не упорядковане
зберігання відходів, що є порушенням
Наказу МОЗ України №246 та ст.26 ЗУ "Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення".
ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді накладення
штрафу в розмірі 51 грн.

Крім того, 25.10.2007 р. компетентним
органом було винесено Постанову №58
"про застосування
адміністративно-запобіжних заходів за
порушення санітарного законодавства"
(а.с. 137). Цією постановою було зупинено
роботу ОСОБА_2 з ремонту автомобілів з
25.10.2007 року до отримання дозвільних
документів по проведенню ремонтних
робіт та приведення умов праці при
виконанні ремонту автомобілів до вимог
ДНАП 0.00-1.28-97. Вказаною постановою було
наголошено, що роботи можуть бути
відновлені лише за Рішенням головного
державного санітарного лікаря м.
Луганська. Проте, відповідач не надав
суду доказів того, що вимоги
компетентного органу виконані та
отримано відповідний дозвіл.

Відповідно до постанови Жовтневого РВ
ЛМУ УМВС України в Луганській області
було винесено від 08.07.2010 року "про
відмову в порушенні кримінальної
справи" (а.с. 140), встановлено факт
незаконно здійснення гр. ОСОБА_2
ремонтних робіт за адресою: АДРЕСА_1 без
відповідних дозвільних документів.
Внаслідок чого по відношенню до ОСОБА_2
було складено адміністративний
протокол за ст.164 КупАП. Відповідач не
надав доказів скасування вказаної
постанови.

Відповідно до листа №100-305-10 від 17.06.2010
року (а.с. 141 ) та листа №100-305-10 від 12.06.2012
року (а.с.143) прокурор Жовтневого району
м. Луганська підтвердив встановлені
факти незаконного здійснення гр.
ОСОБА_2 ремонтних робіт автомобілів, а
також підтвердив факт притягнення гр.
ОСОБА_2 до адміністративної
відповідальності за ст.164 КУпАП.

Як вбачається з листа №Д-10/09/03-08 від
18.06.2010 р. ОСОБА_2, не допустив
співробітників ЛМУ ГУ МНС України для
проведення перевірки ( а.с 22).,
відповідно до Акту від 08.08.2012 року "про
недопущення посадових осіб інспекції
архітектурно - будівельного контролю
на об'єкти будівництва, підприємства
будівельної галузі для виконання
покладених на них функцій" відповідач
ОСОБА_2, не допустив співробітників
ІДАБК для перевірки, (а.с. 144 ).

08.10.2012 року співробітниками ІДАБК у
Луганській області було винесено
постанову №1052 по справі про
адміністративне правопорушення, якою
було притягнуто гр. ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.188-42 КупАП. (а.с. 149 )

12.10.2012 року співробітниками Жовтневого
РВ ЛМУ УМВС України в Луганській
області було винесено постанову №14718
(ЖРЗСП №17603) "про відмову в порушенні
кримінальної справи", якою було
зафіксовано факт незаконно здійснення
гр. ОСОБА_2 ремонтних робіт за адресою:
АДРЕСА_1 без відповідних дозвільних
документів, (а.с. 148 ).

06.11.2012 року листом №42/16897 Начальник
Жовтневого РВ ЛМУ УМВС

України в Луганській області повідомив
позивача ОСОБА_4 про те, що за

наслідками чергової перевірки по
відношенню до гр. ОСОБА_2 було складено

адміністративний протокол за ст.164
КУпАП (ЛГ №208272) від 06.11.2012 року (а.с. 150).

16.01.2013 року листом №12 Начальником
головного управління
Держсанепідслужби у Луганській
області було надано висновок, що при
виконанні зварювальних та
фарбувальних робіт в повітря
виділяються ціла низка шкідливих для
здоров'я речовин, перелік яких
зазначений у листі №12 від 16.01.2013 року
(а.с. 151).

Також, судом першої інстанції було
досліджено матеріали адміністративної
справи 3/435/63/13 про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ч.І ст. 164 КУпАП, як вбачається з
Постанови про відмову у порушенні
кримінальної справи від 12.10.2012 року
співробітниками Жовтневого РВ був
проведений огляд за адресою: АДРЕСА_1, в
ході якого було встановлено, що на
вказаній земельній ділянці
розташовані 2 будівлі - одна з яких є
житловим будинком, а інша -
недобудованим гаражем, облаштованим
під станцію технічного обслуговування
автомобілів, а саме є підйомне
обладнання для автомобілів,
зварювальний апарат, ключі.

Спір судом вирішено на підставі п.З. ч.2
ст.16 ЦК України, ч.І ст.282 ЦК, ч.І ст.1163 ,
ч.І ст. 1164 ЦК України, при ухваленні
рішення суд керувався ст.ст.10,11,60, 208, 209,
212-215,218,222 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.49 Конституції
України, кожен має право на охорону
здоров'я.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Конституції
України, кожен має право на безпечне
для життя і здоров'я довкілля та на
відшкодування завданої порушенням
цього права шкоди.

Реалізація права на безпечне життя і
здоров'я довкілля деталізується в
розділі 4 "Основ законодавства про
охорону здоров'я" - "Забезпечення
здорових і безпечних умов життя"
ст.ст.25-34. Довкілля - це оточення, у якому
функціонує об'єкт (повітря, вода, флора,
фауна тощо) тобто це все те, що оточує
людину. Праву кожної людини на безпечне
життя та здоров'я довкілля кореспондує
обов'язок всіх інших осіб утримуватись
від негативного впливу на нього.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про забезпечення
санітарного та епідемічного
благополуччя населення" встановлені
певні поняття та терміни, визначення
яких повинен дотримуватись кожний
громадянин, в тому числі й відповідач.

Відповідно до п.З. ч.2 ст.16 ЦК України,
кожна особа має право звернутись до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути в тому
числі і припинення дії, яка порушує
право.

Відповідно до ч.1 ст.282 ЦК України,
фізична особа має право вимагати
усунення небезпеки, створеної
внаслідок підприємницької або іншої
діяльності, яка загрожує життю та
здоров'ю.

Згідно з ч.2 ст.293 ЦК України діяльність
фізичної та юридичної особи, що
призводить до нищення, псування,
забруднення довкілля, є незаконною.
Кожен має право вимагати припинення
такої діяльності. Діяльні фізичної та
юридичної особи, яка завдає шкоди
довкіллю, може бути припинена за
рішенням суду. А ч.4 ст.293 ЦК України
передбачено, що фізична особа має право
на належні, безпечні і здорові умови
праці, проживання, навчання тощо.

Відповідно до ч.1 ст.1163 ЦК України,
фізична особа, життю, здоров'ю або майну
якої загрожує небезпека, а також
юридична особа, майну якої загрожує
небезпека, мають право вимагати її
усунення від того, хто її створює.

Відповідно до ч.1 ст. 1164 ЦК України, у
разі не усунення загрози життю,
здоров'ю, майну фізичної особи
заінтересована особа має право
вимагати 1) вжиття невідкладних заходів
щодо усунення загрози; 2) відшкодування
завданої шкоди; 3) заборони діяльності,
яка створює загрозу.

Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, викладених у
постановах від 27 березня 1992
року № 6 «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» та від 31
березня 1995 року № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди», при
вирішенні спору про відшкодування
шкоди обов'язковому з'ясуванню
підлягають: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

З встановлених обставин та наведених
норм права, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що позивачам
було спричинено моральні страждання та
душевні хвилювання, внаслідок дій
відповідача пов'язаних з ремонтом
автомобілів та іншої техніки з
використанням газо-болонного
обладнання, зварювальних робіт та
робіт пов'язаних із фарбуванням
транспортних засобів (автомобілів та
іншої техніки) на території
домоволодіння розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, тобто поруч з місцем
постійного проживання позивачів, тому
суд обґрунтовано задовольнив позов
частково та стягнув моральну шкоду,
розмір якої є найбільш приближеним на
повне її відшкодування.

Крім цього, відповідачем не виконанні
вимоги компетентного органу щодо
отримання дозвільних документів по
проведенню ремонтних робіт та
приведення умов праці при виконанні
ремонту автомобілів до вимог ДНАП
0.00-1.28-97.

Апеляційний суд також вважає, що
розмір відшкодування моральної шкоди,
який визначив суд першої інстанції, є
адекватним тим душевним стражданням та
їх обсягу, яких зазнали позивачі.

Доводи апеляційної скарги про
порушення судом першої інстанції
процесуального права, відносно того, що
судом безпідставно прийнято до
розгляду заяву позивачів про
збільшення позовних вимог в порядку
ст..31 ЦПК України, є необґрунтованими та
на увагу суду не заслуговують, оскільки
позивачи у своїй заяві не змінювали
подані докази та обґрунтування свої
вимог.

Доводи апелянта про недоведеність
позовних вимог щодо порушення ним
законних прав позивачів при ремонті
автомобілів та іншої техніки з
використанням газо-болонного
обладнання, зварювальних робіт та
робіт пов'язаних із фарбуванням
транспортних засобів (автомобілів та
іншої техніки) на території
домоволодіння розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, спростовуються
матеріалами справи, фактично зводяться
до переоцінки досліджених у судовому
засіданні доказів, яким судом дана
належна оцінка у їх сукупності
відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, і
не дають підстав вважати, що вказаним
рішенням суду були порушені його
законні права.

Інші доводи апеляційної скарги були
предметом дослідження суду першої
інстанції, з висновками якого
погодилась і колегія суддів, тому вони
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції з дотриманням вимог ст. ст.
212-215 ЦПК України належно оцінив надані
сторонами докази, виконав всі вимоги
цивільного судочинства і вирішив
справу згідно з законом, вирішивши
питання наявності обставин, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, суті правовідносин, що
випливають із встановлених обставин,
правильно застосував правові норми до
цих правовідносин і дійшов вірного
висновку про часткове задоволення
позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

На підставі вищевикладеного
судова колегія приходить до висновку,
що рішення ухвалено відповідно до норм
матеріального і процесуального права і
підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 303, 304 , п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Луганської
області,~

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 ~ відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Луганська від 02 грудня 2013 року ~
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного
суду до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: