Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/3168/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Гармаш Т. І.
Доповідач Карпенко О. Л.
УХВАЛА

Іменем України

24.12.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

головуючого - Карпенка О.Л.,

суддів - Гайсюка О.В., Голованя А.М.,

за участю
секретаря - Діманової Н.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді в режимі
відеоконференції цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 12
листопада 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання
непрацездатного подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 пред'явила
позов до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання
непрацездатного подружжя.

З урахуванням заяви від 12 листопада 2014
року (а.с. 69) позивача просила стягнути з
відповідача аліменти у твердій
грошової сумі, а саме у розмірі 400 грн.
щомісячно, починаючи з дня набрання
рішення законної сили та стягувати їх
протягом трьох років. Позов
обґрунтовано тим, що вони з
відповідачем перебували у шлюбі і на
день його розірвання вона була
непрацездатною. Вона отримує пенсію з
якої значну частину витрачає на
лікування, а тому в її розпорядженні
залишається сума менша ніж прожитковий
мінімум у зв'язку з чим потребує
допомоги, яку може надавати відповідач.

Рішенням Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 12 листопада 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач подала апеляційну скаргу у
якій просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити повністю.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що
суд неповно встановив обставини
справи, висновки суду не відповідають
обставинам справи, суд порушив норми
матеріального права. Позивач має на
меті отримати аліменти на своє
утримання у зв'язку з тим, що вона є
пенсіонером за віком та хворіє на
серцеве захворювання і потребує
лікування. Настання таких негативних
наслідків стану свого здоров'я пов'язує
з нервовим стресом через неправомірні
дії відповідач відносно неї.
Визначаючи розмір аліментів, позивач
виходила із половини він різниці у її
доході та доході відповідача.

Відповідач подав заперечення на
апеляційну скаргу. Зазначає, що
апеляційна скарга є необґрунтованою та
такою, що не підлягає задоволенню з тих
підстав, що факти викладені в
апеляційній скарзі щодо його поведінки
відносно ОСОБА_2 не відповідають
дійсності. Просить відмовити в
задоволенні апеляційної скарги, а
рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 12 листопада 2014 року
залишити без змін.

У судовому засіданні позивач та її
представник підтримали апеляційну
скаргу.

Відповідач та його представник доводи
апеляційної скарги не визнали і
просили відмовити в її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін та їх представників,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено і
матеріалами справи підтверджується, що
сторони перебували у шлюбі з 29 червня
1979 року до 6 вересня 2011 року.

Рішенням Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 06 вересня 2011 року шлюб між
сторонами розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач досягла 55-річного
віку, передбаченого до ст. 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Позивачу ОСОБА_2 на день розірвання
шлюбу виповнилося повних 60 років і вона
являлася пенсіонером за віком.

На час звернення з позовом розмін
призначеної позивачу пенсії за віком
становив 1370 грн. 30 коп. на місяць.

Позивач має серцево-судинні
захворювання з приводу чого перебувала
на стаціонарному лікуванні. Після
стаціонарного лікування потребує
постійного вживання призначених
лікарських препаратів.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Він також являється пенсіонером за
віком. Розмір призначеної йому пенсії
становить 1567 грн. 56 коп.

Крім того, відповідач працює
завідувачем господарством Дитячої
школи мистецтв і отримує
середньомісячний заробіток у розмірі
698 грн. 80 коп.

ОСОБА_3 перебуває у повторному шлюбі з
ОСОБА_4, яка теж є пенсіонером за віком.

Відповідач має діагностовано серцеве
захворювання.

З матеріалів справи також вбачається,
що сторони по справі мають від шлюбу
двох повнолітніх дочок: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 52), та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 53).

Відмовляючи в задоволені позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що позивач являється
працездатною, але не потребує
матеріальної допомоги так, як розмір її
пенсії забезпечує їй прожитковий
мінімум, встановлений законом. Також
суд зазначив, що майновий стан
відповідача не є значно кращим,
порівняно з позивачем.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області погоджується
з висновками суду першої інстанції.

Згідно приписів ч. 1, 2, 3, 4 ст. 75 СК
України дружина, чоловік повинні
матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має
той із подружжя, який є непрацездатним,
потребує матеріальної допомоги, за
умови, що другий із подружжя може
надавати матеріальну допомогу.

Непрацездатним вважається той із
подружжя, який досяг пенсійного віку,
встановленого законом, або є інвалідом
I, II чи III групи.

Один із подружжя є таким, що
потребує матеріальної допомоги, якщо
заробітна плата, пенсія, доходи від
використання його майна, інші доходи не
забезпечують йому прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 того ж
Кодексу розірвання шлюбу не припиняє
права особи на утримання, яке виникло у
неї за час шлюбу.

Після розірвання шлюбу особа має
право на утримання, якщо вона стала
непрацездатною до розірвання шлюбу або
протягом одного року від дня
розірвання шлюбу і потребує
матеріальної допомоги і якщо її
колишній чоловік, колишня дружина може
надавати матеріальну допомогу.

Статтею 7 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» прожитковий
мінімум на одну особу в розрахунку на
місяць для осіб, які втратили
працездатність встановлений в розмірі
949 грн.

Умовами для утримання відповідачем
колишньої дружини є, зокрема,
непрацездатність колишньої дружини,
яка настала в період шлюбу, потреба в
матеріальній допомозі останньої у
зв'язку з незабезпеченням її доходами
прожиткового мінімуму встановленого
законом. Крім того, ще однією з
необхідних умов отримання дружиною
(чоловіком) аліментів є спроможність
другого з подружжя надавати
матеріальну допомогу.

Суд першої інстанції вірно
встановив, що позивач у період шлюбу
стала непрацездатною, у зв'язку з
досягненням нею пенсійного віку.

Судом попередньої інстанцій
установлено, що позивач отримує пенсію
в розмірі 1370 грн. 30 коп., що забезпечує
їй прожитковий мінімуму громадян,
встановлений законом.

У зв'язку з цим суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що відповідно до норми ч. 4 ст. 75, ч. 2 ст. 76
СК України позивач не являється такою,
що потребує матеріальної допомоги.

Колегія суддів відхиляє доводи
позивача відносно того, що частина її
пенсії витрачається нею на придбання
лікарських засобів, а решта, яка
залишається в її розпорядженні, є
меншою прожиткового мінімуму.

Так відповідно до ст. 1 Закону України
«Про прожитковий мінімум» прожитковий
мінімум - вартісна величина
достатнього для забезпечення
нормального функціонування організму
людини, збереження його здоров'я набору
продуктів харчування (далі - набір
продуктів харчування), а також
мінімального набору непродовольчих
товарів (далі - набір непродовольчих
товарів) та мінімального набору послуг
(далі - набір послуг), необхідних для
задоволення основних соціальних і
культурних потреб особистості.

Згідно ч. 3, 4 ст. 3 цього Закону
набір непродовольчих товарів
формується центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
економічного розвитку, з використанням
нормативів забезпечення засобами
гігієни, медикаментозними засобами,
засобами захисту організму людини від
впливу навколишнього середовища, а
також засобами для влаштування побуту.

Основними принципами формування
набору непродовольчих товарів є:
забезпечення збереження здоров'я та
підтримання життєдіяльності організму
людини; урахування особливостей потреб
осіб, які відносяться до різних
соціальних і демографічних груп
населення; урахування
культурно-побутових потреб
особистості.

До набору послуг включаються
житлово-комунальні, транспортні,
побутові послуги, послуги зв'язку,
закладів культури, освіти, охорони
здоров'я та інші.

Основними принципами формування
набору послуг є: задоволення
мінімальної потреби громадян у житлі,
організації побуту, користуванні
транспортом, закладами культури, у
підтриманні зв'язку з навколишнім
середовищем; задоволення потреби
громадян у користуванні закладами
освіти, охорони здоров'я; визначення
житлово-комунальних послуг (по
водопостачанню, теплопостачанню,
газопостачанню, електропостачанню,
водовідведенню, утриманню та
експлуатації житла та прибудинкових
територій, сміттєзбиранню, утриманню
ліфтів) виходячи із соціальної норми
житла та нормативів споживання
зазначених послуг; урахування
особливостей потреб осіб, які належать
до різних соціальних і демографічних
груп населення.

Таким чином, при обрахуванні
прожиткового мінімуму, в тому числі для
осіб, які втратили працездатність,
враховані потреби громадян у отриманні
послуг закладів охорони здоров'я та
придбанні непродовольчих товарів, які
забезпечення збереження здоров'я та
підтримання життєдіяльності організму
людини.

Отже доводи позивача про те, що її
витрати на придбання ліків
унеможливлює забезпеченні їй
прожиткового мінімуму є
безпідставними.

Крім того, з пояснень сторін,
наданих у судовому засіданні, допомогу
на лікування позивачу періодично
надають її повнолітні діти.

Той факт, що сукупний
середньомісячний дохід відповідача (2249
грн. на місяць), який також є
пенсіонером і відноситься до категорії
непрацездатного населення, не
являється достатньою підставою для
виникнення у нього обов'язку надавати
матеріальне утримання колишній
дружині.

Безпідставними також являються доводи
апеляційної скарги, щодо погіршення
стану здоров'я позивачки з вини
відповідача так, як вони не
підтверджені доказами та не впливають
на правильність вирішення спору судом
першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому,
відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 12 листопада 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: