РІШЕННЯ

Іменем України

04.12.2014
м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у
складі:

Головуючого судді - Мигаль Г.П.

при секретарі - Сушковій В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки,

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася із позовом
до ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, квартиру №20 та гараж
ІІІ, площею 17,8 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 з
метою їх реалізації та задоволення
вимог позивачки за договором позики
грошових коштів від 01.09.2011р.

Свої вимоги мотивує тим, що між
сторонами 01 вересня 2011 року було
укладено Договір позики грошових
коштів. Відповідно до цього договору
позивач передала, а відповідач отримав
у власність грошові кошти в розмірі
1272203,52грн., що на момент укладення
договору становило 159600 доларів США.
Відповідач зобов'язався повернути
вказані грошові кошти частинами
протягом 13 (тринадцяти) місяців згідно
графіку, зазначеного в самому договорі.
З метою забезпечення виконання
зобов'язання, що витікає із договору
позики сторони уклали Договір іпотеки
від 01 вересня 2011 року, відповідно до
якого у разі невиконання чи
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання,
іпотекодержатель має право
задовольнити свої вимоги шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки. Як вбачається із п.3 Договору
позики позивач передала грошові кошти
відповідачу до підписання Договору
позики.

Відповідач за Договором позики порушив
взяті на себе зобов'язання, та грошові
кошти в передбачені пунктом 1 Договору
позики терміни не повернув у повному
обсязі. На сьогоднішній день сума боргу
складає 139 600,00 доларів США. Оскільки,
станом на 12.08.2014р. за офіційним курсом
Національного Банку України 100 доларів
США = 1313,93грн., тому розмір основного
зобов'язання становить 1 834 204,40грн.

Оскільки строк виконання зобов'язання
за Договором позики уже настав,
відповідач не виконав взятих на себе
зобов'язань, позивач бажає
скористатися правом на звернення
стягнення на предмет іпотеки з метою
реалізації майна в порядку,
передбаченому Законом України "Про
виконавче провадження". У зв'язку з
наведеним просить позов задовольнити.

В судове засідання позивач та
відповідач не з'явилися. Представник
позивача подав суду заяву, в якій
просить справу розглядати за
відсутності позивача та її
представника. Позовну заяву підтримує
повністю з підстав,наведених в ній та
просить позов задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, подав до суду нотаріальну
посвідчену заяву про визнання позову, в
якій зазначає, що керуючись ст. 174 ЦПК
України він позов повністю визнає та не
заперечує проти стягнення з нього
боргу за договором позики від 01 вересня
2011 року в розмірі 1 834 204,40грн. шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки. Просить суд розгляд справи
проводити за його відсутності.

Відповідно до вимог ст.169 ЦПК України
суд вважає за можливе справу слухати у
відсутності сторін та представників
сторін на підставі наявних у ній даних
та доказів, оскільки від представника
позивача надійшла заява про розгляд
справи за відсутності позивача та його
представника, належним чином
повідомлений відповідач повторно в
судове засіданні не з'явився, надав
суду нотаріально посвідчену заяву про
визнання позову та розгляд справи у
його відсутності.

Дослідивши та перевіривши
письмові докази по справі, суд
встановив.

01.09.2011р. між ОСОБА_1 (Позикодавець) та
ОСОБА_2 (Позичальник) було укладено
Договір позики грошових коштів,
посвідчений приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 Згідно умов цього
договору Позикодавець передав, а
Позичальник прийняв у власність
грошові кошти у розмірі 1 272 203,53 грн., що
згідно з курсом Національного Банку
України станом на 01 вересня 2011 року
становило в еквіваленті 159 600 доларів
США. Позичальник зобов'язався
повернути кошти частинами протягом 13
місяців, віддаючи по 4 200 доларів США до
першого числа кожного наступного
місяця та 109 200 доларів США до 01 жовтня
2012 року. Тобто, до 01 жовтня 2012 року
ОСОБА_4 зобов'язався повернути ОСОБА_1
усю суму боргу.

Відповідно до п.1 договору позики,
укладеного між сторонами у разі, якщо
сума позики, зазначена у гривнях, є
меншою ніж сума, зазначена в цьому
договорі як еквівалент в доларах США,
позика повертається в сумі, яка
еквівалентна відповідній сумі в
доларах США за офіційним курсом
Національного банку України.
Відповідно до позовної заяви на день
подання позову сума боргу за
вищевказаним договором позики
становить 139 600, 00 доларів США.
Офіційний курс НБУ станом на 12.08.2014р.,
дату подання до суду позовної заяви,
становив 100 доларів США = 1313,93грн. А отже,
враховуючи досягнуті домовленості між
сторонами на підставі п.1 Договору
позики, позивачем правильно визначено
розмір основного зобов'язання на суму 1
834 204,40 (Один мільйон вісімсот тридцять
чотири тисячі двісті чотири) гривні 40
коп. на дату подання позову.

Відповідно до п.3 Договору позики,
грошові кошти, які є предметом даного
Договору, передані Позикодавцем
(позивачем у справі) та одержані
Позичальником (відповідачем у справі)
до підписання даного Договору.
Підписавши даний договір, Позичальник
(відповідач) підтверджує отримання
грошових коштів відповідно до п.1 цього
Договору в повному розмірі.

В якості забезпечення виконання
зобов'язання, що виникає із Договору
позики, сторони уклали між собою
Договір іпотеки від 01.09.2011р.,
посвідчений приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу - ОСОБА_3 За цим договором ОСОБА_2
(Іпотекодавець) передає в іпотеку
ОСОБА_1 (Іпотекодержатель) квартиру №20
загальною площею 148,0 кв. м та гараж ІІІ,
площею 17,8 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 в
якості забезпечення виконання
зобов'язання за Договором позики, які
власністю відповідача.

Відповідно до п.2.1.3. Предмет іпотеки не
є предметом іпотеки за іншими
зобов'язаннями, нікому не переданий у
найм, оренду, не підлягає вилучанню і
вільний від будь-яких зобов'язань, крім
тих, що передбачені Договором іпотеки.

Предмет іпотеки зареєстровано, про що
свідчить Витяг про реєстрацію у
Державному реєстрі іпотек від 01.09.2011р.,
що міститься в матеріалах справи.
Іпотекодержателем зазначено позивача -
ОСОБА_1, іпотекодавцем - ОСОБА_2

Відповідно до інформації з Державного
реєстру іпотек станом на 3.12.2014р.,
сформованої Реєстраційною службою
Львівського міського управління
юстиції, що міститься в матеріалах
справи, зареєстровано тип обтяження -
іпотека на підставі Договору іпотеки
від 01.09.2011р., об'єкт обтяження - квартира,
гараж III площею 17,8 кв.м, адреса - АДРЕСА_1,
Іпотекодержатель - ОСОБА_1,
Іпотекодавець - ОСОБА_5. Інших
зареєстрованих іпотеко держателів
немає.

Відповідно до пункту 1.3 Договору
іпотеки вартість предмету іпотеки,
згідно з Витягом з реєстру прав
власності на нерухоме майно за №31159502,
виданим Обласним комунальним
підприємством Львівської обласної
ради "Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки" 01 вересня 2011 року
становило 594 495 гривень.

Позичальник за Договором позики
порушив взяті на себе зобов'язання, та
грошові кошти в передбачені пунктом 1
Договору позики терміни не повернув.

Відповідно до п. 3.3.4 Іпотекодержатель
має право звернути стягнення на
предмет іпотеки у випадку, якщо при
настанні строку виконання зобов'язання
(або тієї чи іншої його частини) за
Договором позики, воно не буде
виконано.

Також згідно з пунктом 4.4 Договору
іпотеки у випадку невиконання або
неналежного виконання зобов'язання в
цілому або в тій чи іншій його частині ,
а також у випадку порушення
Іпотекодавцем (відповідач у справі)
будь-яких зобов'язань за Договором
іпотеки, Іпотекодержатель (позивач у
справі) має право реалізувати своє
право іпотеки та звернути стягнення на
предмет іпотеки в порядку,
передбаченому Договором іпотеки.

Відповідач подав суду нотаріально
посвідчена заяву про визнання позову, в
якій зазначає, що він повністю визнає
цивільний позові у даній справі про
стягнення з нього на користь позивача
заборгованості за Договором позики від
01 вересня 2011 року в розмірі 1 834 204,40грн.
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки згідно Договору іпотеки від 01
вересня 2011 року - квартиру №20 та гараж
III, площею 17,8 кв.м в будинку АДРЕСА_1
шляхом продажу предмету іпотеки на
прилюдних торгах в межах процедури
виконавчого провадження, за ціною,
встановленою в порядку, передбаченому
Законом України "Про виконавче
провадження". З наслідками визнання
відповідачем позову, передбаченими ч.4
ст.174 ЦПК України ознайомлений та
повністю їх усвідомлює.

З матеріалів справи вбачається, що
строк виконання зобов'язання за
договором позики настав. В свою чергу
відповідачем не було надано доказів,
які б підтверджували виконання
зобов'язань за даним договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як вбачається з п. 3 Договору позики
позивач належним чином виконала взяті
на себе договірні зобов'язання та
передала грошові кошти до підписання
Договору позики.

Згідно із ст.525 ЦК України, одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядок, що
встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це , якщо інше не встановлено
договором.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову. Якщо визнання
відповідачем позову суперечить закону
або порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у прийнятті визнання
відповідачем позову і продовжує
судовий розгляд.

З усього вищенаведеного вбачається, що
визнання відповідачем позову не
суперечить закону та матиме своїм
наслідком захист права позивачки на
стягнення грошових коштів, що були
передані відповідачем за договором
позики шляхом їх стягнення в порядку
реалізації предметів іпотеки.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про
іпотеку" (надалі - Закон) іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про
іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Згідно з п. 3 цієї статті звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Як вбачається з роз'яснень викладених у
п. 42 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України від 30 березня 2012 року №5
"Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
резолютивна частини рішення суду в
разі задоволення позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки має
відповідати вимогам як статті 39 Закону
України "Про іпотеку", так і положенням
пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК.
Зокрема, у ньому в обов'язковому
порядку має зазначатись: загальний
розмір вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; спосіб
реалізації предмета іпотеки - шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу шляхом
надання права іпотекодержателю на
продаж предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації (при цьому суд
може зазначити, що початкова ціна
встановлюється на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій).

Таким, чином оскільки відповідач взяті
на себе зобов'язання за договором
позики не виконав, визнав суму
заборгованості за договором позики у
розмірі 1 834204,40грн., визнав позовні
вимоги щодо звернення стягнення на
предмет іпотеки в рахунок погашення
заборгованості за договором позики,
тому суд приходить до переконання, що
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом продажу предмету іпотеки на
прилюдних торгах, в межах процедури
виконавчого провадження, за ціною
встановленою в порядку, передбаченому
Законом України "Про виконавче
провадження" є належним способом
захисту майнових інтересів позивача, а
відтак позовні вимоги підлягають до
задоволення в повному обсязі.

При цьому, задовольняючи позов,
відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивача слід
стягнути понесені останнім і
документально підтверджені судові
витрати в розмірі 3654,00грн. щодо
відшкодування судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209,
214, 215 ЦПК України, ст. 33, 39 Закону
України "Про іпотеку", суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ІПННОМЕР_1) перед
ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, ІПНАДРЕСА_4) за
Договором позики грошових коштів від 01
вересня 2011 року в розмірі 1 834 204 (Один
мільйон вісімсот тридцять чотири
тисячі двісті чотири) гривні 40коп.,
звернути стягнення на предмет іпотеки:
квартиру №20, загальною площею 148,0 кв.м.,
та гараж ІІІ, площею 17,8 кв.м., що
знаходяться в будинку АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_3) шляхом
проведення прилюдних торгів згідно
Закону України "Про виконавче
провадження", за початковою ціною
встановленою на рівні не нижче за
звичайні ціни на цей вид майна,
визначеною на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності або незалежним експертом на
стадії оцінки майна, підчас проведення
виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ІПННОМЕР_1)
на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, ІПНАДРЕСА_4)
судові витрати в розмірі 3654,00грн. щодо
відшкодування судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Львівської області через Франківський
районний суд м.Львова.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги.

Суддя
Мигаль Галина Петрівна