Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1322/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Мурашко С. І.
УХВАЛА

Іменем України

29.05.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого - судді Мурашка С.І.

суддів - Бубличенко В.П., Сукач Т.О.

при секретарі - Сегал О.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія», ОСОБА_3 про
стягнення страхового відшкодування за
апеляційною скаргою ОСОБА_4, який діє в
інтересах ОСОБА_2, на рішення
Ленінського районного суду міста
Кіровограда від 20 березня 2014 року і

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до ПрАТ «Українська
пожежно-страхова компанія», ОСОБА_3 та
просив стягнути на його користь з
страхової компанії 53152,16 грн., а з ОСОБА_3
536,89 грн. шкоди заподіяної йому
пошкодженням належного йому
автомобіля в результаті
дорожньо-транспортної пригоди яка
сталася 22.04.2011 року за участю водія
ОСОБА_3, який керував автомобілем та є
винуватцем дорожньо-транспортної
пригоди.

Рішенням Ленінського районного
суду міста Кіровограда від 20 березня 2014
року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 матеріальну шкоду завдану
дорожньо-транспортною пригодою в
розмірі 536,89 грн. та 243,60 грн. судового
збору.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до ПрАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» про
стягнення страхового відшкодування
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, який
представляє інтереси ОСОБА_2, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволенні позовних вимог з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_4 підтримав апеляційну скарги з
посиланням на викладені в ній
обставини, представник ПрАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія» в судове засідання не
з'явився, надав письмове заперечення на
апеляційну скаргу, яку просив
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скарзі доводи,
відповідно до ст.303 ЦПК України, вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
12 січня 2011 року між ОСОБА_5, який діяв на
підставі довіреності виданої ОСОБА_2,
та ПрАТ «Українська пожежно-страхова
компанія» укладено договір
добровільного страхування
№048/121/0174803/03/11/СТ (а.с.57-58).

За умовами договору страховик прийняв
під страховий захист майнові інтереси
страхувальника, що не суперечать
чинному законодавству України та
пов'язані з володінням, користуванням і
розпорядженням транспортним засобом,
автомобілем марки «Cheri A21 Elara»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, строк дії
договору з 15.01.2011 року по 14.01.2012 року,
страхова сума складає 64000 грн.,
безумовна франшиза по страховому
ризику становить 1% від вартості
страхового відшкодування, що в
грошовому еквіваленті складає 640 грн.

За попереднім договором
купівлі-продажу зазначеного
автомобіля, укладеного між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, сторони зобов'язалися не
пізніше ніж через 10 днів після повного
розрахунку ОСОБА_2 за договором
кредиту, укладеним з ЗАТ «Альфа Банк»
09.09.2008 року, та отримання про це
відповідної довідки банку, укласти
договір купівлі-продажу транспортного
засобу (основний договір) на умовах,
визначених цим договором (а.с.8-9).

Відповідно до довіреності виданої 26
вересня 2010 року ОСОБА_2 уповноважив
ОСОБА_3 представляти його інтереси у
будь-яких установах, підприємствах та
організаціях з питань, пов'язаних з
володінням та експлуатацією належним
йому автомобілем «Cheri A21 Elara»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.67).

22 квітня 2011 року сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Cheri A21 Elara», реєстраційний
номер НОМЕР_1 під керуванням водія
ОСОБА_3, якого постановою Ленінського
районного суду міста Кіровограда від 18
липня 2011 року визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст.124 КУпАП та накладено
штраф у розмірі 340 грн. (а.с.59).

Згідно Звіту №6/11, складеного суб'єктом
оціночної діяльності ОСОБА_6 11.05.2011
року, про оцінку автомобіля, вартість
матеріального збитку завданого
власнику автомобіля, станом на 06.05.2011
року, складає 53698,05 грн. (без урахування
ВТВ) (а.с.12-24).

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з умов
договору добровільного страхування
№048/121/0174803/03/11/СТ від 21 січня 2011 року.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи та ґрунтуються на
вимогах закону.

Так, відповідно до ст.16 Закону України
«Про страхування» договір страхування
- це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до договору добровільного
страхування №048/121/0174803/03/11/СТ від 21
січня 2011 року (далі Договір)
страховиком є АТ «Українська
пожежно-страхова компанія», а
страхувальником, вигодонабувачем та
експлуатантом ОСОБА_5 (а.с.57-58).

Позивач ОСОБА_2 не зазначений в
договорі страхування ні
страхувальником, ні вигодонабувачем,
ні експлуатантом, або особою, на
користь якої страховик у разі настання
страхового випадку зобов'язався
здійснити страхову виплату.

Статтею 8 Закону визначено, що
страховий випадок - подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
здійснити виплату страхової суми
(страхового відшкодування)
страхувальнику, застрахованій або
іншій третій особі.

Пунктом 4.2.3 Договору визначено, що
страхувальник зобов'язаний при
укладенні цього Договору надати
інформацію страховику про відомі
обставини, що мають істотне значення
для оцінки страхового ризику:
інформацію з питань зазначених в заяві
на страхування (додаток№1), копії
документів необхідних для укладення
Договору та його виконання, і надалі
інформувати його про будь-яку зміну
страхового ризику або істотної
інформації. Істотною інформацією є:
страхування ТЗ в іншій страховій
компанії; передача ТЗ в оренду, прокат,
найм чи заставу, зміна стану та/чи
протиугінної сигналізації; зміна форми
власності; використання ТЗ іншою
особою, ніж зазначено в цьому Договорі,
зі зміною або без зміни права власності
на ТЗ; використання ТЗ особою (в тому
числі особою визначеною в цьому
договорі) водійський стаж якої є меншим
за стаж визначений в Заяві на
страхування; зміна реєстраційного
номера або номера кузова (двигуна, шасі)
ТЗ; збільшення/зменшення дійсної
вартості ТЗ; втрата/крадіжка ключів
(ключа) від ТЗ; переобладнання ТЗ (в тому
числі тюнінг), заміна двигуна ТЗ; заміна
ДО, що є застрахованим за цим Договором.

Як вбачається зі змісту Договору, при
його укладенні страхувальник не
проінформував страховика про
використання ТЗ іншими особами ніж
зазначено в Договорі.

Передача застрахованого ТЗ в оренду,
найм, прокат, лізинг, або заставу
(заклад), передача третім особам та
використання застрахованого ТЗ не за
призначенням або в режимі таксі без
попередньої письмової згоди на це
страховика, не відноситься до
страхового випадку (п.6.2, 6.2.18).

В будь-якому випадку не підлягають
відшкодуванню страховиком збитки, що
виникли при управлінні ТЗ особою, що не
вказана в договорі страхування, що
визначено п.п.6.3, 6.3.12 Договору.

Встановлено і не оспорюється
сторонами, що збитки заподіяні
власнику автомобіля в результаті
управління ТЗ ОСОБА_3, який в Договорі
не вказаний.

Відповідно до п.6.4 Договору всі
перелічені в п.6 цього Договору умови є
підставою для відмови Страховика у
виплаті страхового відшкодування.

Таким чином, відмовляючи позивачу у
виплаті страхового відшкодування
Страховик діяв відповідно до умов
Договору.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини справи, надані
сторонами докази, правильно визначив
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює та прийшов до
правильного висновку, що позовні
вимоги є недоведеними, а тому
задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в
інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду
міста Кіровограда від 20 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності з моменту її проголошення і
може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді