АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 676/8029/13-ц
Провадження № 22-ц/792/2297/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
м. Хмельницький

колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Хмельницької області в складі:

головуючого судді:
Харчука В.М.,

суддів: Кізюн О.Ю.,

Переверзєвої Н.І.

при секретарі: Дубовій М.В.

з участю: представника
позивача

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 22-ц/792/2297/14
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Кам»янець-Подільського
міськрайонного суду від 15 жовтня 2014
року по цивільній справі за позовом
Державного вищого навчального закладу
«Кам»янець-Подільський індустріальний
коледж» до ОСОБА_2 за участі третьої
особи без самостійних вимог щодо
предмету спору Кам»янець-Подільської
міської ради про витребування майна,
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою та стягнення шкоди,
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Державного вищого навчального закладу
«Кам»янець-Подільський індустріальний
коледж» про визнання права власності
на самочинно збудований гараж,
заслухавши доповідача, пояснення
учасника процесу, дослідивши матеріали
справи, судова колегія,

В С Т А Н О В
И Л А :

рішенням Кам»янець-Подільського
міськрайонного суду від 15 жовтня 2014
року позовні вимоги Державного вищого
навчального закладу
«Кам»янець-Подільський індустріальний
коледж» задоволено частково.

Зобов»язано ОСОБА_2 усунути
перешкоди Державному вищому
навчальному закладу
«Кам»янець-Подільський індустріальний
коледж» в користуванні земельною
ділянкою шляхом знесення самочинно
побудованого гаража, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_2, знести самочинно
побудований гараж за рахунок ОСОБА_2.

В задоволенні решти позову
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Державного вищого

Головуючий в першій інстанції -
Стельмах Д.В. Справа № 22-ц/792/2297/14

Доповідач - Харчук В.М.
Категорія № 6, 47

навчального закладу
«Кам»янець-Подільський індустріальний
коледж» судовий збір в сумі 229 гривень 40
копійок.

В задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення
Кам»янець-Подільського міськрайонного
суду від 15 жовтня 2014 року ОСОБА_2
посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права - ч. 1 ст. 376, ст. 257,
ч. 1 ст. 261, ст. 268, ч. 4 ст. 267 Цивільного
кодексу України.

Апелянт посилається на те, що
розпорядженням виконкому
Кам»янець-Подільської міської ради №
279 р від 23 жовтня 1992 року йому дозволено
встановити гараж біля
трансформаторної підстанції № 178 по
вулиці Л.Українки в місті
Камянці-Подільському.

На виконання розпорядження
ним збудовано на зазначеному місці
гараж з підвалом загальною площею 31,5
кв. метрів, вартістю 27 814 гривень і
оформлено в Кам»янець-Подільському
МБТІ технічний паспорт на нього.

Рішенням сорок першої сесії
Кам»янець-Подільської міської ради від
16 квітня 2013 року № 50 державному вищому
навчальному закладу
«Кам»янець-Подільський індустріальний
коледж» передано в постійне
користування земельну ділянку площею 5
307 кв. метрів за адресою місто
Кам»янець-Подільський, вулиця Л.
Українки,8 для обслуговування
приміщення гуртожитку із
встановленням земельного сервітуту
площею 0,0293 га для проходу та проїзду
транспортних засобів.

Рішенням тридцять першої
сесії Кам»янець-Подільської міської
ради № 36 від 14.08.2012 року йому надано
дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення на умовах
оренди земельної ділянки площею 65 кв.
метрів для обслуговування гаража.

Виготовленим проектом
запропоновано для передачі в оренду
земельної ділянки площею 0,0362 га, під
сервітутом залишається земельна
ділянка площею 0,0065 га.

Земельна ділянка, на якій
розташований його гараж, перебуває у
власності вищого навчального закладу.

Так як до 2001 року ще до
оформлення права користування
ділянкою вищим навчальним закладом
земельна ділянка перебувала в
користуванні Кам»янець-Подільської
міської ради, він збудував гараж з
дозволу виконкому міської ради і
вищому навчальному закладу було відомо
про наявність збудованого гаража та
жодних претензій з цього приводу до
нього не заявлялось, його гараж не
являється самочинним будівництвом,
Державний вищий навчальний заклад
пропустив строки позовної давності, то
ОСОБА_2 просить скасувати рішення
Кам»янець-Подільського міськрайонного
суду від 15 жовтня 2014 року, ухвалити нове
рішення про відмову у позові
первинному позивачеві.

Судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга
апелянта задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст. 4, 10, 11, 57, 59,
60, 61, ч. 1, ст.ст. 64, 213, 308 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні і суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Суд вирішує цивільний спір на
засадах змагальності та
диспозитивності, в межах та на
підставах, визначених позивачем у
позовній заяві та на підставі наданих
сторонами на підтвердження чи
спростування позовних вимог належних і
допустимих доказів.

Кожна сторона доказами повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
чи заперечень.

Доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обгрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на
підставі пояснень сторін, третіх осіб,
їхніх представників, допитаних як
свідків, показань свідків, письмових
доказів, речових доказів та інше.

Судове рішення повинне бути
законним і обгрунтованим. Законним є

рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з"ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
належними і допустимими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Обставини, визнані учасниками
судового процесу, доказуванню не
підлягають.

Під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обгрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 3) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин; 4) чи слід позов
задовольнити або в позові відмовити.

Апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу апелянта і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 16,
ст. ст. 256, 257, ч. 1 ст. 261, ст. 331, ст. 391 ЦК
України способами захисту цивільних
прав та інтересів є, в тому числі,
визнання права, припинення дії, яка
порушує право, відновлення становища,
яке існувало до порушення, інші
способи, що встановлені договором або
законом.

Позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права чи інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю в три роки.

Початок перебігу строку
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

При триваючому порушенні права
початок перебігу строку позовної
давності постійно відтерміновується.

Власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Право власності на самочинно
збудоване майно у особи, що його
збудувала, не виникає.

Відповідно до ст. 3, ч. 1 ст. 13, ч.ч.
1 та 2 ст. 15, ч. 1 ст. 16, ч.ч. 1 та 2 ст. 25
Земельного кодексу Української РСР від
08 липня 1970 року, який діяв та регулював
земельні правовідносини на час
виділення земельної ділянки під
забудову гуртожитку
Кам»янець-Подільському
індустріальному технікумові в січні 1975
року вся земля в Українській РСР
перебувала в державній власності.

Земельні ділянки надавались в
тимчасове та безстрокове користування
як підприємствам, установам та
організаціям, так і фізичним особам
відповідно до цільового призначення
ділянок.

Права землекористувачів
охоронялись законом і припинення права
користування земельними ділянками або
зменшення розмірів земельних ділянок
могло мати місце лише в порядку
вилучення земельних ділянок у законних
землекористувачів компетентними
органами у випадках, прямо
передбачених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 7,
ст. 9, ч.ч. 2, 6 ст. 19, ч.ч. 1 та 2 ст. 22, ч. 1 ст. 23,
ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 31 Земельного кодексу
України в редакції Закону України №
2196-ХІІ від 13 березня 1992 року, який діяв
та регулював земельні правовідносини
на час винесення розпорядження
виконкомом Кам»янець-Подільської
міської ради № 279р від 23 жовтня 1992 року
про дозвіл ОСОБА_2 встановити спірний
гараж, та на час видачі Державного акту
на право постійного користування
спірною земельною ділянкою
Кам»янець-Подільському
індустріальному технікумові 10 серпня
2001 року рішенням Кам»янець-Подільської
міської ради могла надавватись
земельна ділянка в постійне
користування навчальному закладові
для обслуговування навчальних
корпусів та гуртожитків.

Надання в користування
земельної ділянки, яка вже перебувала в
користуванні належного
землекористувача, іншій особі могло
здійснюватись лише за згодою
первинного землекористувача після
вилучення цієї ділянки у встановленому
законом порядку або в порядку
вилучення для громадських (суспільних)
потреб.

Право користування земельною
ділянкою у землекористувача наступало
після встановлення землевпорядними
організаціями меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) і одержання
документа, що посвідчує це право
(державного акта).

Приступати до використання
наданої земельної ділянки до
встановлення меж ділянки в натурі і
одержання документа, що посвідчує
право користування, заборонялось.

Пунктом 8 Постанови Верховної
Ради України № 2200-ХІІ від 13 березня 1992
року «Про прискорення земельної
реформи та приватизації землі»
встановлено, що громадяни,
підприємства, установи, організації,
яким було надано у встановленому
порядку земельні ділянки у постійне
користування, зберігають свої права на
використання цих ділянок до оформлення
права власності або права користування
ними відповідно до Земельного кодексу
України.

Відповідно до ст. 12, 39-40, ч.ч. 1 та 2
ст. 78, ст. 80, ч.ч. 1, 3, п. є) ст. 84, ч.ч. 1 та 2 ст.
90, ч. 1 ст 116, ст. 125, ч.ч. 1 та 2 ст. 126, ст. 140,
ч.ч. 1, 2 та 3 ст. 152 Земельного кодексу
України в редакції Закону № 2768-ІІІ від
25 жовтня 2001 року, який регулює спірні
земельні прапвовідносини на час
встановлення меж спірної земельної
ділянки, передачі земельної ділянки у
власність Кам»янець-Подільському
індустріальному коледжу та реєстрації
права власності на ділянку в період із
14 серпня 2012 року по 18 червня 2013 року
земельні ділянки для обслуговування
навчальних корпусів та гуртожитків
державних навчальних закладів
належать до державної форми власності
і можуть передаватись державним вищим
навчальним закладам у власність за
рішеннями органів самоврядування.

Право власності на земельну
ділянку виникає з моменту визначення
меж в натурі з виготовленням
землевпорядчої документації (проекту
землеустрою), видачі
правовстановлюючого документа та
реєстрації права власнеості в реєстрі
прав власності на нерухоме майно.

Лише власникові належить
право володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою.
Надання земельної ділянки в
користування чи у власність інших осіб
можливе лише після вилучення земельної
ділянки із власності попереднього
власника у встановленому законом
порядку.

Порушене право власності
власника земельної ділянки підлягає
державному захистові, в тому числі і в
судовому порядку.

Власник земельної ділянки може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов»язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Способами захисту порушених
прав є визнання права; відновлення
стану земельної ділянки, який існував
до порушення права (в тому числі і
шляхом знесення самочинних будівель).

Задовольняючи позовні вимоги
Державного вищого навчального закладу
«Кам»янець-Подільський індустріальний
коледж» та відмовляючи у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2,
зобов»язуючи останнього знести
самочинну будівлю - збудований на
земельній ділянці навчального закладу
гараж, суд першої інстанції виходив з
того, що спірна земельна ділянка № 8 по
вулиці Лесі Українки в місті
Кам»янці-Подільському була надана
закладу освіти в постійне користування
в 1975 році, а в 2013 році у власність для
будівництва та обслуговування
гуртожитку навчального закладу.

Земельна ділянка в належного
землекористувача та власника не
вилучалась і ОСОБА_2 під будівництво
гаража на надавалась.

Рішення виконкому
Кам»янець-Подільської міської ради про
дозвіл на встановлення (а не
будівництво) гаража без вилучення
земельної ділянки в навчального
закладу та надання його у
встановленому порядку ОСОБА_2,
відведення земельної ділянки в натурі
не має правового значення.

Такі висновки суду першої
інстанції грунтуються на встановлених
обставинах, нормах матеріального і
процесуального права та
підтверджуються дослідженими
належними і допустимими доказами.

Судом встановлено, що в січні
1975 року на виділеній у встановленому
порядку земельній ділянці площею 5 307
кв. метрів за адресою: місто
Кам»янець-Подільський, вулиця
Ленінградська,10 (тепер перейменована
вулиця Лесі Українки,8)
Кам»янець-Подільським індустріальним
технікумом збудовано та здано в
експлуатацію гуртожиток А-5 для
проживання студентів технікуму.

Наказом міністерства освіти та
науки України № 989 від 07.11.2007 року
технікум перетворений та
перейменований у Державний вищий
навчальний заклад
«Кам»янець-Подільський індустріальний
коледж», який є правонаступником
технікуму.

Рішенням
Кам»янець-Подільської міської ради № 33
від 15 грудня 1999 року земельну ділянку
державної форми власності розміром 2,7226
га в місті Кам»янці-Подільському, яка
перебувала в постійному користуванні
технікуму (в тому числі і земельну
длілянку під гуртожитком по вулиці
Лесі Українки,8 площею 5 307 кв. метрів)
для обслуговування навчального
закладу передано в постійне
користування технікуму та видано
Державний акт на право постійного
користуваання землею І-ХМ № 001389 від
10.08.2001 року.

Рішенням двадцять третьої
сесії УІ скликання
Кам»янець-Подільської міської ради № 10
від 10.04.2012 року надано дозвіл Вищрму
навчальному закладу
«Кам»янець-Подільський індустріальний
коледж» на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення та
передачі у власність земельної
ділянки, що перебувала в постійному
користуванні навчального закладу.

Проект було виготовлено і
рішенням сорок першої сесії УІ
скликання Кам»янець-Подільської
міської ради від 16.04.2013 року проект
землеустрою затверджено та передано у
власність Державному вищому
навчальному закладу
«Кам»янець-Подільський індустріальний
коледж» земельну ділянку в місті
Кам»янці-Подільському для
обслуговування гуртожитку по вулиці
Лесі Українки,8 площею 5 307 кв. метрів.

Крім того, встановлено
земельний сервітут без зазначення
осіб, яким надано право користування
чужою земельною ділянкою в розмірі 0,293
га для проходу та проїзду
транспортними засобами.

Право власності на зазначену
земельну ділянку навчальним закладом
зареєстровано в реєстрі прав власності
на нерухоме майно 18 червня 2013 року, про
що видане відповідне свідоцтво про
право власності.

Розпорядженням виконкому
Кам»янець-Подільської міської ради №
279-р від 23 жовтня 1992 року за зверненням
жителя міста Кам»янця-Подільського,
АДРЕСА_1 ОСОБА_2 дозволено, як виняток,
встановити гараж біля
трансформаторної підстанції № 175 по
вулиці Лесі Українки згідно
погодженого плану (погоджений план
відсутній).

Без рішення органу
самоврядування про вилучення
земельної ділянки з постійного
користування технікуму та зміни
цільового призначення ділянки, без
надання земельної ділянки для
встановлення гаража, без виділення
земельної ділянки в натурі,
встановлення меж та видачі
правовстановлюючих длокументів на
землю на земельній ділянці державної
форми власності по вулиці Лесі
Українки,8 в місті
Кам»янці-Подільському, яка з 1975 року
перебувала в постійному користуванні
Кам»янець-Подільського
індустріального технікуму, без
виготовлення проекту та його
затвердження і погодження з
контролюючими органами ОСОБА_2
збудував капітальний гараж загальною
площею 31,5 кв. метрів з підвалом,
самочинно захопив земельну ділянку
технікуму.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив
права постійного землекористувача, а
тепер власника земельної ділянки на
користування земельною ділянкою
відповідно до її цільового
призначення, самочинно змінив це
цільове призначення для
обслуговування гуртожитку на
розміщення та обслуговування
самочинно збудованого гаража.

Тому ці порушені права
власника земельної ділянки підлягають
відновленню у спосіб відповідно до
заявлених позовних вимог.

Наведені обставини фактично
визнаються сторонами та повністю
підтверджуються дослідженими
письмовими доказами: актом про
самочинне захоплення земельної
ділянки (т.1, а.с. 3), копією ситуативного
плану земельної ділянки (т. 1, а.с.34),
витягами з рішень
Кам»янець-Подільської міської ради (т.1,
а.с.40-41, 65-66), копією Державного акту на
право постійного користування землею з
планами земельних ділянок (т.1, а.с.60-64),
копією проекту землеустрою (т. 1, а.с.
71-150), заявою ОСОБА_2 про надання дозволу
на встановлення гаража та
розпорядженням виконкому (т.1, а.с.201-202),
технічним паспортом на самочинно
збудований гараж (т. 1, а.с.213-218),
свідоцтвом про право власності на
земельну ділянку Державного вищого
навчального закладу
«Кам»янець-Подільський індустріальний
коледж» та Статутом навчального
закладу (т. 2).

Цими доказами повністю
підтверджуються позовні вимоги
Державного вищого навчального закладу
«Кам»янець-Подільський індустріальний
коледж» щодо факту порушення прав
землекористувача та власника
земельної ділянки, підстав та способу
відновлення порушеного права та
спростовуються заперечення на
первинний позов відповідача ОСОБА_2,
доводи його зустрічної позовної заяви
про визнання права власності на
самочинно збудований гараж та доводи
його апеляційної скарги.

Так як земельна ділянка, на
якій збудований самочинно гараж з 1975
року перебувала в постійному
користуванні, а з 2013 року у власності
Державного вищого навчального закладу,
у постійного користувача та власника у
встановленому порядку не вилучалась і
під будівництво ОСОБА_2 у встановленому
порядку не надавалась, капітальний
гараж збудований всупереч
розпорядженню виконкому
Кам»янець-Подільської міської ради без
відповідних дозвільних проектних
документів на чужій земельній ділянці,
то суд першої інстанції обгрунтовано
ухвалив рішення про знесення гаража
(відновлення прав власника земельної
ділянки) та відмовив у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання
права власності на самочинний гараж.

Допущене ОСОБА_2
правопорушення є триваючим, початок
перебігу строку позовної давності
постійно відтерміновується, тому вищий
навчальний заклад як позивач не
пропустив строку позовної давності.

Наявність у ОСОБА_2 рішення
тридцять першої сесії УІ скликання
Кам»янець-Подільської міської ради № 36
від 14.08.2012 року про надання дозволу на
виготовлення проектної документації
щодо відведення земельної ділянки для
обслуговування самочинно збудованого
гаража не має правового значення, так
як дана ділянка є зайнятою, у належного
землекористувача та власника у
встановленому порядку не вилучалась і
ОСОБА_2 під вже збудований гараж не
надавалась. В рішенні зазначено про
виготовлення проектної документації
щодо відведення земельної ділянки із
земель комунальної власності. В
користуванні та у власності вищого
навчального закладу перебувала і
перебуває земля державної форми
власності.

Доводи апеляційної скарги
апелянта на спростовують таких
висновків суду першої інстанції

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи, дослідив
належні і допустимі докази, які їх
підтверджують, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення, підстави
до скасування якого в межах доводів
апеляційної скарги апелянта відсутні.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А
:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити,
рішення Кам»янець-Подільського
міськрайонного суду від 15 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: (підпис)
судді: (підписи)

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
В.М. Харчук