Провадження № 2/711/1662/14
Справа № 711/4673/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року
Придніпровський районний суд

м. Черкаси

В складі: головуючого - судді
Колода Л.Д.

При секретарі
Бойко Ю.О.

Розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що
діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2 до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Черкасихліб ЛТД» , третя особа служба
в справах дітей Черкаської міської
ради про зобов»язання вчинити дії,
визнання договору продовженим,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди ,-

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 14.05.2014 року
звернулася до суду в своїх інтересах та
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2
із позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Черкасихліб ЛТД» ,
третя особа служба в справах дітей
Черкаської міської ради про
зобов»язання вчинити дії, визнання
договору продовженим, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди. Свої
позовні вимоги мотивувала тим, що
позивач та її син проживають та
зареєстровані в гуртожитку по АДРЕСА_1.
Даною кімнатою позивачі користуються
на підставі договору суборенди житла,
укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ
«Черкасихліб ЛТД» від 01.01.2012 року. ТОВ
«Черкасихліб ЛТД» в свою чергу є
орендарем гуртожитку за адресою
АДРЕСА_1 за договором від 20.12.2011 року з
ПАТ «Черкаський хлібокомбінат».

За час дії договору суборенди у зв'язку
із станом здоров'я позивача в період з
20 травня 2013 року по 4 червня 2013 року,
ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному
лікуванні в Черкаському обласному
онкологічному диспансері, де було
проведене оперативне лікування
(видалення частини легені). Також у
зв'язку із станом здоров'я сина, що є
інвалідом дитинства, діагнозоми:
дуоденогастральний рефлекс, хронічна
ерозивна езофагія. синдром WПW,
реактивна цефалшія, дисфункція,
вегетативної нервової системи,
лівосторонній грудо поперековий
скаліоз І ступеня, позивачі були
відсутні на час літніх канікул у
приміщенні за адресою: АДРЕСА_1.

За час їх відсутності відповідач,
самовільно позбавив їх права на житло
шляхом блокування доступу та
встановлення металевих грат на двері
кімнати АДРЕСА_1. Вимоги позивача
припинити вказані протиправні дії
відповідачем та адміністраціє
гуртожитку були залишені без
реагування. В подальшому ПАТ
«Черкаська хлібокомбінат» та ТОВ
«Черкасихліб ЛТД» подали до суду позов
про позбавлення позивача власності та
зняття з реєстрації. Справа № 711/5326/13-ц,
що розглядалася Придніпровським судом
м. Черкаси.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 23.січня 2014 року по справа №
22/ц793/262/14 в задоволенні позову
відмовлено. Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 04.03.201 року ПАТ «Черкаський
хлібокомбінат» та ТОВ «Черкасихліб
ЛТД» відмовлено відкритті касаційного
провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦІ1К України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Позивач зверталася до правоохоронних
органів, що неправомірно були
залишенні без реагування. Тому
зважаючи, що на сьогодні її права не
відновлено, дії відповідача свідчать,
що останній не має наміру в
добровільному порядку припинити
протиправні дії щодо позивачів,
змушена звернутись до суду за захистом
свого права.

Так строк дії договору суборенди між
нею та TOB «Черкасихліб ЛТД» від 01.01.2012
року, з урахуванням додаткової угоди
від 26.11.2012 року встановлений до 31.12.2013
року.

Ст. 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язанням є правовідносини, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дії: (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язані має ґрунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості.

Стаття 610 ЦК України вказує, що
порушенням зобов'язання є його
невиконані або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежного виконання). Стаття 11 ЦК
України підстави виникнення цивільних
прав та обов'язків визначає договори та
інші правочини.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Поняття договору
розкрите в ч. 1 ст. 626 ЦК України -
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована і
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Стаття 611 ЦК України встановлює правові
наслідки порушення зобов'язання, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання
внаслідок односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо її встановлено
договором або законом, або розірвання
договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та
моральної шкоди.

В свою чергу ні договором ні законом,
орендодавцеві не надано права
позбавляти орендаря права
користування приміщенням та блокувати
йому доступ до приміщення при
наявності чинного договору оренди.

У мовами договору встановлено, що -
даний договір припиняється свою дію
достроково в односторонньому порядку у
визначеному орендарем термін у разі:
порушення суборендарем будь-якої умови
даного договору; порушення порядку
розрахунків за цим договором, у
випадках необхідності орендаря або
орендодавця в кокетуванні приміщенням,
переданим суборендарю за даним
договором.

Відповідач не звертався до суду з
вимогою розірвати договір, також не
заявляв вимоги про односторонню
відмову чи розірвання договору від
01.01.2012 року. Відповідні факти
встановлені рішенням апеляційного
суду Черкаської області від 23.січня 2014
року по справі № 22/ц793/262/14 та рішенням
Придніпровського районного суду м.
Черкаси по справі № 71 1/5326/13ц від 03.12.2103
року. Вказаними рішеннями встановлено,
що порушень умов договору позивачем не
допущено, зокрема не підтверджено
порушень умов п. 4.2.1 та п. 4.2.2. договору
від 01.01.2012 року.

Окрім іншого відносини з приводу
користування приміщенням кімнати
АДРЕСА_1 лежать в сфері оренди житла та
врегульовані відповідними нормами.

Спеціальні норми, що регулюють
взаємовідносини у даній сфері
містяться главі 59 ЦК України «Найм
(оренда) житла». Стаття 810 ЦК України
вказує, що за договором найму (оренди)
житла одна сторона - власник житла
(наймодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(наймачеві) житло для проживання у
ньому на певний строк за плату.

Статтею 815 ЦК України визначені
обов'язки наймача житла. Так відповідна
норма встановлює, що наймач
зобов'язаний використовувати житло
лише для проживання у ньому,
забезпечувати збереження житла та
підтримувати його в належному стані.
Частина 2 ст. 815 ЦК України вказує, що
наймач не має права провадити
перевлаштування та реконструкцію
житла без згоди наймодавця. Частиною 3
передбачено обов'язок наймач своєчасно
вносити плату за житло. Наймач
зобов'язаний самостійно вносити плату
за комунальні послуги, якщо інше не
встановлено договором найму.

В разі порушення умов договору найму
(оренди) житла зі сторони наймача,
настають несприятливі наслідки
передбачені договором або законом.
Частина 2 ст. 825 ЦК України зазначає, що
договір найму житла може бути
розірваний за рішенням суду на вимогу
наймодавця у разі: 1) невнесення
наймачем плати за житло за шість
місяців, якщо договором не
встановлений більш тривалий строк, а
при короткостроковому наймі - понад два
рази; 2) руйнування або псування житла
наймачем або іншими особами, за дії
яких він відповідає.

Стаття 826 ЦК України вказує на правові
наслідки розірвання договору найму
житла. У разі розірвання договору найму
житла наймач та інші особи, які
проживали у помешканні, підлягають
виселенню з житла на підставі рішення
суду, без надання їм іншого житла.

Тож аналіз норм законодавства чітко
встановлює коли та за яких умов наймач
маже бути виселено із приміщення, а
договір оренди розірвано. І такими
умовами є: заборгованість за орендну
плату за останні шість місяців
(скорочення даного терміну умовами
договору оренди приміщення від 01.01.2012
року не передбачено), псування жила
наймачем; наявність рішення суду про
виселення.

Позивач вважає, що немає жодної із
перелічених підстав для позбавлення її
та сина користування кімнатою в
гуртожитку. Так на момент пред'явлення
позову по справі заборгованість
становила 523 грн. В той же час як орендна
плата за 1 місяць становить 676 грн.,
заборгованість була меншою чим за один
місяць.

В свою чергу заборгованість, що
нарахована з 22.07.2013 року не може братись
уваги так як за вказаний час
відповідним приміщенням позивачі не
користуються з незалежних від них
обставин, а саме протиправних дій
відповідача.

В порушення всіх вищенаведених норм та
приписів відповідач без рішення суду
здійснили самовільне виселення із
займаного приміщення. В наслідок
загратування дверей кімнати АДРЕСА_1
позивачі позбавлені права на житло.
Статтею 64 Конституції України
передбачено, що конституційні права і
свободи людини і громадянина не можуть
бути обмежені, крім випадків,
передбачених Конституцією України.

Правові норми які регулюють
відносини оренди житла встановлено що
у разі спливу строку договору найму
житла, наймач має переважне право на
укладенні договору найму житла на
новий строк (ч. 1 ст. 822 ЦК України), з
урахування додаткової угоди № 2 до
договору суборенди житла в гуртожитку
від 01.02.2012 року строк дії договору
встановлено до 31.12.2013 року. Частина 2 ст.
822 ЦК України встановлені; обов'язок
орендаря зазначено, що не пізніше ніж
за три місяці до спливу строку договорі
найму житла наймодавець може
запропонувати наймачеві укласти
договір на таких самих або інших умовах
чи попередити наймача про відмову від
укладення договору на новий строк. Якщо
наймодавець не попередив наймача, а
наймач не звільнив помешкання, договір
вважається укладеним на таких самих
умовах і на такий самий строк. З вище
зазначених неправомірних дій тривалий
час була позбавлена можливості
користуватись приміщенням не із
власної ініціативи. Оскільки
зобов'язання за договором оренди
носять двосторонній характер, в яких
одна сторона орендодавець в частині
надання об'єкта оренди є боржником, а в
частині отримання орендної плати є
кредитором, а орендар в частині
отримання та користування приміщенням
є кредитором, а в частині сплати
орендної плати боржником. то
відповідно до приписів ч. 1 ст. 613 ЦК
України за час коли відповідне
приміщення було загратоване наявне
прострочення кредитора.

Позивач вважає, що оскільки сторонами
встановлено строк дії договору, то в
наслідок не виконання своїх
зобов'язань зі сторони відповідача
відповідно даний строк має бути
продовжений для повного виконання умов
договору оренди приміщення кімнати
гуртожитку. І тому з огляду на
вищезазначені приписи строк
відповідного договору продовжений ще
на 12 місяців.

Позивач вважає, що незаконними діями
відповідача, їй завдано матеріальну та
моральну шкоду.

Для відновлення свого права на житло та
забезпечення належними житловими
умовами свого сина, який внаслідок
стану здоров'я потребує нормальних
житлових умов, позивач змушена
орендувати житло. Згідно договору про
найм (оренду) від 01.10.2013 року позивач
змушена сплачувати 400 грн. Протягом дії
договору оренди позивач з 01.10.2013 року по
11.03.2014 року - 2 400 грн. Вказана сума є
прямими дійсними збитками, що позивач
понесла внаслідок неправомірних дій
відповідача і підлягає відшкодуванню.

Крім того, неправомірними діями
відповідача позивачу завдано
моральної шкоди, яка полягає у
негативних емоціях та переживаннях з
приводу неможливості нормального
користування власним майном яке
знаходиться у приміщенні кімнати
АДРЕСА_1, порушення звичного способу
життя, необхідності докладання
додаткових зусиль для його
нормалізації. Зважаючи на те, що
сьогодні позивач змушена проживати в
АДРЕСА_2 за договором найму, їй
доводиться витрачати час та кошти на
відвідування дільничною терапевта,
щоденні поїздки до сина. Все це
відображється на її стані фізичного та
душевному здоров'ї, що виражається в
постійному перебуванні в напруженні,
та як наслідок в постійному
знервованому стані. Даний стан порушує
звичні зв'язки позивача з оточуючими,
впливає на відносини із близькими та
рідними. Внаслідок таких дій порушені
сталі зв'язки з оточуючим та порушений
встановлений спосіб життя. Моральну
шкоду позивач оцінює в сумі 7 308 грн.
Визначаючи розмір відшкодування
моральної шкоди позивач враховує, що
порушення її прав триває протягом 6
місяців. Згідно ст. Закону «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» від
16.01.2014 №719-У встановлюються такі
розміри мінімальної заробітної плати
на 2014 рік:- у місячному розмірі: з 1
січня - 1218 гривень. Тож 6 (шість ) місяців
х 1218 гривень = 7308 грн.

Згідно ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий
збір» за подання позовної заяви, що мі
одночасно майновий і немайновий
характер, судовий збір сплачується за
ставкам встановленими для позовних
заяв майнового та немайнового
характеру. Відповідно до З «Про судовий
збір» пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 за подання до суду
позовної заяви майнового характеру
ставка судового збору встановлена на
рівні 1 відсоток ціни позову, але не
менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати.
В даній позовній заяві вимога
майнового характеру становить 2 400 грн.,
відшкодування завданих збитків за
оренду житла. Тож до сплати судовий
збір підлягає у розмірі не менше 0,2
розміру мінімальної заробітної плати,
що становить 243, 6 грн. Згідно пп. 2 п. 1 ч. 2
ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до
суду позовної заяви не майнового
характеру ставка судового збору
встановлена на рівні 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати. Тож до
сплати судовий збір підлягає у розмірі
не менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати, що становить 243, 6 грн.

Окремо встановлено розмір судового
збору за подання позову про
відшкодування моральної шкоди. Та
згідно п. 6 ч. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий
збір» за подання до суду позовної заяви
про відшкодування моральної шкоди з
ціною позову від 5 до 50 розмірів
мінімальної заробітної плати ставка
судового збору встановлена на рівні 1 %
від ціни позову. Відшкодування
моральної шкоди заявлена на рівні 6
мінімальних заробітних плат , то до
сплати підлягає 73,08 копійок.

Загалом до сплати підлягає судовий
збір у розмірі 560,28 грн. Судовий збір за
вимогами майнового та немайнового
характеру може бути сплачений одним
платіжним документом.

В зв»язку з цим позивач просить
постановити рішення, яким зобов'язати
TOB «Черкасихліб ЛТД» усунути перешкоди
у користуванні кімнатою АДРЕСА_1
шляхом демонтажу металевих ґрат
(решітки). Визнати продовженим договір
суборенди житла в гуртожитку від 01
січня 2012 року, укладеного між TOB
«Черкасихліб ЛТД» та ОСОБА_3 на 12
(дванадцять) місяців з моменту
набранням рішенням законної сили.
Стягнути з TOB «Черкасихліб ЛТД» на її
користь матеріальну шкоду в сумі 2 400
грн., моральну шкоду в сумі 7 308 грн. та
судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 02.09.2014 року
збільшила свої позовні вимоги та
просила постановити рішення, яким
стягнути з відповідача на її користь
моральну шкоду в сумі 10 962 грн.

Позивач ОСОБА_1, що діє в своїх
інтересах та інтересах ОСОБА_2 в
судове засідання не з»явилася, подала
заяву про розгляд справи в її
відсутності.

Представник відповідача ТОВ
«Черкасихліб ДТД» по довіреності
Деркач А.І. в судовому засіданні
підтримала заперечення на позов,
подані 03.07.2014 року, позов не визнала та
просила в позові відмовити.

Представник третьої особи служба в
справах дітей Черкаської міської ради
в судове засідання не з»явилася. Подала
заяву, в якій просить справу розглядати
в її відсутності.

Заслухавши пояснення представника
відповідача , дослідивши письмові
матеріали справи, в результаті повного
, об"єктивного та всебічного їх
дослідження, суд вважає, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав. В судовому
засіданні встановлено, що позивач та
її син проживають та зареєстровані в
гуртожитку по АДРЕСА_1. Вказаною
кімнатою позивачі користуються на
підставі договору суборенди житла від
01.01.2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та
ТОВ «Черкасихліб ЛТД». Відповідач ТОВ
«Черкасихліб ЛТД» в свою чергу є
орендарем гуртожитку за адресою
АДРЕСА_1 за договором від 20.12.2011 року з
ПАТ «Черкаський хлібокомбінат».

За час дії договору суборенди, зв'язку
із станом здоров'я, позивач в період з
20 травня 2013 року по 4 червня 2013 року
перебувала на стаціонарному лікуванні
в Черкаському обласному онкологічному
диспансері, де було проведене
оперативне лікування (видалення
частини легені). В зв'язку зі станом
здоров'я ОСОБА_2 , що є інвалідом
дитинства, діагноз: дуоденогастральний
рефлекс, хронічна ерозивна езофагія.
синдром WПW, реактивна цефалшія,
дисфункція, вегетативної нервової
системи, лівосторонній грудо
поперековий скаліоз І ступеня,
позивачі були відсутні на час літніх
канікул у приміщенні за адресою
АДРЕСА_1.

За час відсутності позивачів
відповідач, самовільно встановив
металеві грати на двері кімнати
АДРЕСА_1. Дангі обставини в судовому
засідання визнала представник
відповідача. Вимоги позивача
припинити вказані протиправні дії
відповідачем та адміністраціє
гуртожитку були залишені без
реагування. В подальшому ПАТ
«Черкаська хлібокомбінат» та ТОВ
«Черкасихліб ЛТД» подали до суду позов
про позбавлення позивача права на
користування житлом та зняття з
реєстрації. Справа № 711/5326/13-ц
розглядалася Придніпровським судом м.
Черкаси, позов задоволено. Рішенням
Апеляційного суду Черкаської області
від 23.січня 2014 року по справі № 22/ц793/262/14
в задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Вищої спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 04.03.201 року ПАТ
«Черкаський хлібокомбінат» та ТОВ
«Черкасихліб ЛТД» відмовлено
відкритті касаційного провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦІ1К України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Суд вважає, що вимоги позивача про
усунення перешкод в користуванні
житловим приміщенням підлягають до
задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 810 ЦК України передбачено, що
за договором найму (оренди) житла одна
сторона - власник житла (наймодавець)
передає або зобов'язується передати
другій стороні (наймачеві) житло для
проживання у ньому на певний строк за
плату.

Статтею 815 ЦК України визначені
обов'язки наймача житла: наймач
зобов'язаний використовувати житло
лише для проживання у ньому,
забезпечувати збереження житла та
підтримувати його в належному стані.
Частина 2 ст. 815 ЦК України вказує, що
наймач не має права провадити
перевлаштування та реконструкцію
житла без згоди наймодавця. Ч. 3
передбачено обов'язок наймача
своєчасно вносити плату за житло.
Наймач зобов'язаний самостійно вносити
плату за комунальні послуги, якщо інше
не встановлено договором найму.

В разі порушення умов договору найму
(оренди) житла зі сторони наймача,
настають несприятливі наслідки
передбачені договором або законом. Ч 2
ст. 825 ЦК України передбачено, що
договір найму житла може бути
розірваний за рішенням суду на вимогу
наймодавця у разі: 1) не внесення
наймачем плати за житло за шість
місяців, якщо договором не
встановлений більш тривалий строк, а
при короткостроковому наймі - понад два
рази; 2) руйнування або псування житла
наймачем або іншими особами, за дії
яких він відповідає.

Стаття 826 ЦК України вказує на правові
наслідки розірвання договору найму
житла. У разі розірвання договору найму
житла наймач та інші особи, які
проживали у помешканні, підлягають
виселенню з житла на підставі рішення
суду, без надання їм іншого житла.

В свою чергу ні договором, ні законом,
орендодавцеві не надано права
позбавляти орендаря права
користування приміщенням та блокувати
йому доступ до приміщення при
наявності діючого договору оренди.

Умовами договору встановлено, що -
даний договір припиняється свою дію
достроково в односторонньому порядку у
визначеному орендарем термін у разі:
порушення суборендарем будь-якої умови
даного договору; порушення порядку
розрахунків за цим договором, у
випадках необхідності орендаря або
орендодавця в кокетуванні приміщенням,
переданим суборендарю за даним
договором.

Відповідач не звертався до суду з
вимогою розірвати договір, також не
заявляв вимоги про односторонню
відмову чи розірвання договору від
01.01.2012 року. Вказані обставини
встановлені рішенням апеляційного
суду Черкаської області від 23.січня 2014
року по справі № 22/ц793/262/14 та рішенням
Придніпровського районного суду м.
Черкаси по справі № 71 1/5326/13-ц від 03.12.2103
року. Вищеказаними рішеннями
встановлено, що порушень умов договору
позивачем не допущено, зокрема не
підтверджено порушень умов п. 4.2.1 та п.
4.2.2. договору від 01.01.2012 року. Тому суд
вважає, що слід зобов»язати товариство
з обмеженою відповідальністю
«Черкасихліб ЛТД» усунути перешкоди
ОСОБА_1 та неповнолітньому ОСОБА_2 в
користуванні кімнатою АДРЕСА_1 шляхом
демонтажу металевої решітки на вхідних
дверях вказаної кімнати .

Доводи представника відповідача
про те, що позивачі не користуються
кімнатою в гуртожитку, здають її в
оренду іншим особам, мають в приватній
вланості ОСОБА_2 будинок в сільській
місцевості, не можуть стати підставою
для відмови в позові.

Що ж стосується вимог позивача про
визнання продовженим договору
суборенди житла на 12 місяців з дня
вступу рішення в законну силу, то ці
вимоги підлягають до часткового
задоволення. Строк дії договору
суборенди між позивачем та TOB
«Черкасихліб ЛТД» від 01.01.2012 року, з
урахуванням додаткової угоди від 26.11.2012
року встановлений до 31.12.2013 року.
Поскільки жодна із сторін не заявила
про припинення чи розірвання договору,
то слід вважати, що термін дії договору
продовжено до 31.12.2014 року.

Правові норми які регулюють
відносини оренди житла встановлено що
у разі спливу строку договору найму
житла, наймач має переважне право на
укладенні договору найму житла на
новий строк (ч. 1 ст. 822 ЦК України), з
урахування додаткової угоди № 2 до
договору суборенди житла в гуртожитку
від 01.02.2012 року строк дії договору
встановлено до 31.12.2013 року. Ч. 2 ст. 822 ЦК
України передбачено обов'язок орендаря
про те, що не пізніше ніж за три місяці
до спливу строку договорі найму житла
наймодавець може запропонувати
наймачеві укласти договір на таких
самих або інших умовах чи попередити
наймача про відмову від укладення
договору на новий строк. Якщо
наймодавець не попередив наймача, а
наймач не звільнив помешкання, договір
вважається укладеним на таких самих
умовах і на такий самий строк. Судом
встановлено , що позивач не
користується житловим приміщенням по
вині відповідача. Відповідач не
повідомляв позивача про відмову від
укладення договору, а тому слід
вважати, що його термін дії продовжено
до 31.12.2014 року. Саме такі вимоги і описує
в позовній заяві позивач, однак в
прохальній частині заявляє вимоги, що
виходять за межі умов договору оренди.

Що ж стосується вимог позивача про
відшкодування матеріальної шкоди в
сумі 2 5 400 грн. та моральної шкоди в сумі
10 962 грн., то ці вимоги не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні.
Позивачем не надано суду належних та
допустимих доказів.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести суду ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Позивачем не надано суду переконливих
доказів про те, що вона орендує кімнату
у ОСОБА_6 У ксерокопії угоди про найм
(оренду) від 01 жовтня 2013 року , укладеній
між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 взагалі не
вказано, на якій правовій підставі
ОСОБА_6 належить кімната в будинку
АДРЕСА_2. Також відсутні дані про те, що
вказаний договір зареєстрований в
податкових органах. Крім цього
позивачем не надано доказів того, що
вона проводила оплату оренди житла на
суму 2 400 грн. Тому ці вимоги до
задоволення не підлягають.

Вимоги позивача про стягнення
моральної шкоди в сумі 10 962 грн. до
задовлення не підлягають. Суд вважає,
що нормами ст. 23 ЦК України передбачено
вичерпний перелік підстав, по яких
моральна шкода підлягає до стягнення.
Жодної з підстав, вказаних в ст.23 ЦК
України позивачем суду не наведено.
Тому в цій частині в позові слід
відмовити.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Поскільки позов
задоволено частково, то з відповідача
на користь позивача ОСОБА_1 слід
стягнути судові витрати в сумі 243 грн. 60
коп.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 810,815, 822, 825,826, , ст.ст.
8,10, 60, 88, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.
Зобов»язати товариство з обмеженою
відповідальністю «Черкасихліб ЛТД»
усунути перешкоди ОСОБА_1 та
неповнолітньому ОСОБА_2 в користуванні
кімнатою АДРЕСА_1 шляхом демонтажу
металевої решітки на вхідних дверях
вказаної кімнати .

Визнати продовженим договір
суборенди житла в гуртожитку від 01
січня 2012 року, укладений між ТОВ
«Черкасихліб ЛТД» та ОСОБА_3 на період
з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року.

В частині вимог про визнання
продовженим договору суборенди житла в
гуртожитку від 01 січня 2012 року,
укладеного між ТОВ «Черкасихліб ЛТД»
та ОСОБА_3 на період 12 місяців з дня
набрання рішенням законної сили,
стягнення матеріальної шкоди в сумі 2 400
грн.,. моральної шкоди в сумі 10 962 грн. -
відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Черкасихліб ЛТД» на
користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі
243 грн. грн. 60 коп. В частині стягнення
судових витрат в сумі 316 грн. 68 коп. -
відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано протягом десяти днів
з дня проголошення рішення через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Черкаської області.

Головуючий:
Л.Д.Колода