РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року Підволочиський
районний суд Тернопільської області

в складі : головуючої суду
Могачевської В.Й.

при секретарі
Реєнт Г.М..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Підволочиськ справу
за позовом ОСОБА_2 до Підволочиської
районної державної адміністрації,
Староскалатської сільської ради, третя
особа на стороні відповідача
колективне сільського господарське
підприємство ім.. Л. Курбаса про
визнання права на земельну частку (пай),
-

ВСТАНОВИВ:

В своїй позовній заяві ОСОБА_2 просила
постановити рішення суду про визнання
за її мамою - ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року право на земельну
частку ( пай) по колишньому КСП ім. Л.
Курбаса та зобов'язання відповідачів
видати Сертифікат на право на земельну
частку ( пай ) з резервного фонду земель
Староскалатської сільської ради
Підволочиського району Тернопільської
області.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивачка
посилалася на те, що вона народилася і
проживає в АДРЕСА_1.

В цьому ж селі проживала і її мати -
ОСОБА_4, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

За життя мати вчинила на її ім'я
заповіт, який 28 січня 1993 року був
посвідчений в Староскалатській
сільській раді Підволочиського району
Тернопільської області згідно якого
все своє майно заповіла їй ( позивачці ).

Впродовж тривалого часу, з грудня 1959
року мати працювала в рільничій
бригаді господарства ім.. Горького,
правонаступником якого був КСП ім.. Л.
Курбаса с. Старий Скалат
Підволочиського району Тернопільської
області і на час розпаювання земель
була членом цього господарства.

Після виходу на пенсію залишилась
проживати в с. Старий Скалат де
проживала до дня смерті.

Однак, при розпаюванні земель КСП ім. Л.
Курбаса відповідно до Указу Президента
України від 08 серпня 1995 року «Про
порядок розпаювання земель, переданих
у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам
та організаціям» відповідною комісією,
прізвище матері було помилково
пропущено, а тому вона за життя не
отримала Сертифікат про право на
земельну ділянку.

Оскільки її мати на час розпаювання
земель проживала на території
Староскалатської сільської ради,
відповідно до виписки з протоколу № 5
загальних зборів членів колгоспу ім.
Горького, бригади № 2 від 28 вересня 1969
року питання про виключення з членів
КСП її матері на порядку денному не
розглядалося, відповідно до положень п.
2 Указу Президента України» Про порядок
розпаювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам
та організаціям», виходячи з
конкретних обставин, представлених
документів, її мати мала право на
земельну частку (пай), позаяк на час
розпаювання земель проживала на
території Староскалатської сільської
ради , але її прізвище з невідомих
причин комісією по розпаюванню,
створеною та діючою на цей час, було
помилково пропущено при складанні
відповідних списків, про що їй
нещодавно стало відомо.

Вона як спадкоємець за заповітом після
смерті матері всього належного їй
майна, вважає, порушеними і її права та
законні інтереси, що й стало приводом
для звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала, дала пояснення аналогічні
викладеним в позовній заяві. При цьому
доповнила, що її мати з 1959 року
працювала в колгоспі. Так як мати часто
хворіла, крім того був хворий батько,
якого вона змушена була доглядати, не
мала можливості постійно ( щоденно )
працювати в колгоспі, однак старалася
працювати по мірі можливості, а тому ні
вона, ні мати не погоджувались з
рішенням зборів про відмову у
виділенні матері земельної частки
(паю).

Вона особисто в період з 2002 - 2005 роки,
від імені матері зверталася за
юридичною консультацією і їй
порекомендували, щоб мати зверталася
до суду, однак мати була тяжко хвора, їй
важко було пересуватися, а тому з
позовом до суду не звернулися.

Після смерті матері вона, успадкувавши
майно матері, зверталася до сільського
голови з проханням виділити їй
земельну частку (пай) на яку мала право
мати, однак їй відмовили, пояснивши, що
вся земля розпайована, а тому вона
також раніше не зверталася до суду .

В даний час їй стало відомо що деяким
жителям села, які також під час
розпаювання земель не одержали
земельних часток (паїв), недавно були
виділені такі земельні частки (паї),
вона звернулася з даним позовом до
суду, оскільки вважає, що не лише права
матері були порушені, а і її права та
законні інтереси як спадкоємця за
заповітом також порушені, що й стало
приводом для звернення до суду.

Представники Староскалатської
сільської ради та КСП ім. Л. Курбаса
проти задоволення позову заперечили,
посилаючись на те, що мати позивачки
дуже мало, всього декілька років
працювала в колгоспі, не виробляла
встановлений мінімум трудоднів, а тому
під час вирішення зборами колгоспів
питання про затвердження списків осіб,
які мають право на земельну частку (
пай) ще в 2002 році, на яких розглядалася
заява ОСОБА_4 - матері позивачки і була
присутня сама позивачка, було
відмовлено у виділенні земельної
частки ( паю) .

Представник Підволочиської РДА в дане
судове засідання не з"явився, але подав
заяву, в якій просить справу вирішувати
у його відсутності, при вирішенні
справи покладається на думку суду.

Вислухавши пояснення позивачки,
представника відповідача та третьої
особи, дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд приходить до висновку що
позов до задоволення не підлягає,
виходячи з таких міркувань.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_4, мати
позивачки ОСОБА_2 ( свідоцтво про смерть
, видане 15січня 2006 року
Староскалатською сільською радою
Підволочиського району Тернопільської
області ) , яка задовго до смерті - 28
січня 1993 року вчинила заповіт,
посвідчений секретарем
Староскалатської сільської ради
народних депутатів Підволочиського
району Тернопільської області згідно
якого все своє майно, де б воно не було,
з чого воно б не складалося і де б воно
не знаходилося заповіла своїй дочці -
ОСОБА_2, яка звернулася з позовом про
визнання за померлою права на земельну
частку (пай) по колишньому КСП ім. Л.
Курбаса та зобов'язання відповідачів -
Староскалатську сільську раду та
Підволочиську РДА видати Сертифікат
на право на земельну частку ( пай ) з
резервного фонду земель
Староскалатської сільської ради
Підволочиського району Тернопільської
області.

Відповідно до п. 1 та 2 Указу Президента
України від 08.08. 1995 року « Про порядок
паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям » - паюванню підлягали
сільськогосподарські угіддя, передані
у власність колективним
сільськогосподарським підприємствам,
сільськогосподарським кооперативам,
сільськогосподарським акціонерним
товариствам, у тому числі створеним на
базі радгоспів та інших
сільськогосподарських підприємств.

Паювання земель передбачало
визначення розміру земельної частки (
паю) у колективній власності на землю
кожного члена колективного
сільськогосподарського підприємства,
сільськогосподарського кооперативу,
сільськогосподарського акціонерного
товариства без виділення земельних
ділянок в натурі ( на місцевості ).

Право на земельну частку ( пай) мали
члени сільськогосподарського
підприємства, сільськогосподарського
кооперативу, сільськогосподарського
акціонерного товариства, в тому числі і
колишні пенсіонери, які раніше
працювали в ньому і залишилися членами
зазначеного підприємства, кооперативу,
товариства, відповідно до списку, що
додається до державного акта на право
колективної власності на землю.

В судовому засіданні встановлено, що
загальними зборами працівників КСП ім..
Л. Курбаса, які відбулися 11 лютого 2002
року були складені списки громадян,
працюючих КСП ім. Л. Курбаса, а також
пенсіонерів з числа працюючих, які
мають право на земельну частку ( пай ) із
земель КСП ім. Л. Курбаса, які
підлягають приватизації ( оригінали
цих списків, представлені
представником КСП ім. Леся Курбаса
були оглянуті в судовому засіданні ) в
яких прізвище матері заявниці
відсутнє, про що було відомо і
позивачці і її матері, про що свідчить
виписка з протоколу № 4 загальних
зборів трудового колективу і
пенсіонерів КСП ім. Леся Курбаса від 10
квітня 2003 року на порядку денному яких
було: розгляд заяв та затвердження
списків працюючих і пенсіонерів на
одержання земельної частки (паю). Збори
розглядали заяву ОСОБА_4 яка працювала
в рільничій бригаді і не виробляла
встановленого мінімуму вихододнів у
зв'язку із хворобою, а саме : 1958 рік - 4
трудодні, 1967 рік - 70 в/днів - мінімум -150 в/
днів, 1968 рік - 156 в/днів - мінімум 180 ,1969
рік - 137 в/днів - мінімум - 200 в/ днів і
вирішили - в проханні ОСОБА_4 відмовити,
у зв'язку з тим, що вона приймала малу
трудову участь в
сільськогосподарському виробництві і
не виробляла встановленого мінімуму
вихододнів. На цих же зборах було
прийнято рішення яким відмовлено у
задоволенні заяви ОСОБА_4 про виділення
їй земельної частки ( паю ). За прийняття
обох рішень одноголосно проголосували
всі присутні на зборах - 228 чоловік.

Надана позивачкою архівна довідка № 756
від 20 листопада 2013 року «Виписка з
протоколу № 5 загальних зборів членів
колгоспу ім. Горького бригади № 2 від 28
вересня 1969 року» п. 3 порядку денного
якого розглядалося питання …
виконання соцзобов'язань
колгоспниками на 1969 рік було прийнято
рішення - попередити, що колгоспники,
які не виробили мінімуму вихододнів
або зовсім не працюють в колгоспі
будуть виключені з колгоспу. Однак
зазначено, що по протоколах загальних
зборів колгоспу ім.. Горького за 1969 -1970
роки питання про виключення з членів
колгоспу ОСОБА_4 на порядку денному не
розглядалося .

Однак позивачкою не надано суду
доказів, що її мати була членом
колгоспу.

З копії пенсійного посвідчення серії
НОМЕР_1, виданого 01.10. 1997 року відділом
соціального захисту населення
Підволочиської РДА на ім"я ОСОБА_4
видно, що з 01.09. 1996 року вона одержувала
пенсію по втраті годувальника, а не як
колгоспний пенсіонер.

З відповіді № 1082/17/03 від 03.12.2013 року на
звернення ОСОБА_2 за підписом
начальника Відділу Держземагенства у
Підволочиському районі видно, що :
розпорядженням голови Підволочиської
РДА № 31 від 22.01.2003 року надано дозвіл на
розробку проекту приватизації землі
державного сільськогосподарського
підприємства ім. Л. Курбаса ;
розпорядженням голови Підволочиської
РДА № 213 від 05.04. 2004 року затверджені
списки громадян - членів ДСП ім.. Л.
Курбаса; розпорядженням голови
Підволочиської РДА № 16 від 17.01.2005 року
затверджено проект приватизації
земель колишнього ДСП ім. Л. Курбаса;
розпорядженням голови Підволочиської
РДА № 150 від 11. 03. 2005 року внесено зміни
до розпорядження № 123 від 05.04. 2004 року
«Про затвердження списків громадян -
членів ДСП ім. Л. Курбаса» . Державний
акт на право власності на земельну
частку ( пай) по КСП ім. Л. Курбаса с.
Старий Скалат на ОСОБА_4 не видавався.

Дані факти свідчать, що ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, знала про
відмову у виділенні їй земельної
частки ( паю) із земель колективної
власності КСП ім. Л. Курбаса, що
підтвердила і сама позивачка в
судовому засіданні, погодилась з
прийнятим зборами рішенням, так як не
оскаржувала його, не мала права на
земельну частку ( пай ) в землях
колективної власності, а тому суд не
вбачає жодних порушень прав та
законних інтересів позивачки, так як
згідно з вимогами ст.ст. 1218 та 1219 ЦК
України - до складу спадщини входять
усі права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті. Не входять до складу
спадщини права та обов'язки, що
нерозривно пов'язані з особою
спадкодавця, зокрема - право на участь у
товариствах .

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.3,
57, 64, 209, 212, 213 ЦПК України, Указом
Президента України від 08 серпня 1995 року
« Про порядок паювання земель,
переданих в колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям», ст. 1218, 1219, 1268 ЦК України
,суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2
про визнання за її мамою - ОСОБА_4,
померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 року права на
земельну частку ( пай ) по колишньому
КСП ім. Л. Курбаса та зобов'язання
відповідачів видати Сертифікат на
право на земельну частку (пай) з
резервного фонд земель Скалатської
сільської ради Підволочиського району
Тернопільської області за
недоведеністю позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на його
оскарження.

Апеляційну скаргу може бути подано
протягом десяти днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Підволочиський районний суд. Особи, які
не були присутні в судовому засіданні
під час проголошення рішення мають
право подати апеляційну скаргу в той же
строк з дня одержання копії рішення
суду .

Суддя :