№ пров. 2/646/1840/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.14 року Червонозаводський районний
суд міста Харкова у складі:

Головуючого - судді
Міндарьової М.Ю.,

За участі секретаря судових
засідань - Ротак К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про
звернення на предмет іпотеки шляхом
передачі та набуття у власність,

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду,
посилаючись на те, що 24.07.2007 року між
АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено
договір про надання споживчого кредиту
№, відповідно до умов якого
останній отримав кредит в розмірі 33150,00
доларів США строком до 24.07.2017 року або
достроково зі сплатою 13, 50 відсотків
річних за користування кредитом. З
метою забезпечення виконання грошових
зобов'язань за вказаним кредитним
договором ОСОБА_2 передала в іпотеку
нерухоме майно, а саме квартиру:
загальна площа 73, 10 кв.1; житлова площа 41,
70 кв.м. що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується договором
іпотеки №б/н від 24.07.2007 року, укладеним
між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2. На
підставі рішення загальних зборів від
27.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінило
назву на ПАТ «УкрСиббанк». 08.12.2011 року
між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта
банк» було укладено договір
купівлі-продажу за кредитами. На
підставі вказаного договору до
позивача перейшло право вимоги, яке
виникло з кредитного договору та
договору іпотеки в обсязі та на умовах,
що існували у первісного кредитора.
Через неналежне виконання умов
договору про надання споживчого
кредиту у позичальника - ОСОБА_3
утворилась загальна заборгованість у
розмірі 32653, 21 дол.США. У зв'язку із чим
позивач просив в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Дельта банк» у розмірі 260997, 10 грн.,
звернути стягнення на предмет іпотеки -
шляхом передання у власність ПАТ
«Дельта банк» квартири, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
виселити всіх мешканців, які
проживають у вищевказаній квартирі, а
також стягнути з відповідача витрати
по сплаті судового збору .

В судове засідання представник
Позивача не з'явився, в позовній заяві
зазначив, що просить розглядати справу
за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, письмових заперечень проти
позову з посиланням на докази, якими
обґрунтовуються, суду не надала, про
час та місце розгляду справи
повідомлялась належним чином, про що
свідчать зворотні повідомлення пошти
про направлення на адресу реєстрації
відповідача судових повісток, про
причини неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог - ОСОБА_4 у
судове засідання не з'явився, надав до
суду заяву про відкладання розгляду
справи в зв'язку з його зайнятістю в
іншому судовому засіданні, доказів, що
це підтверджують до суду не надав,
просив застосувати строки позовної
давності.

За таких обставин, суд вважає за
можливе, з метою дотримання розумних
строків розгляду справи (стаття 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, 1950 року),
враховуючи терміни знаходження справи
в провадженні суду, розглянути справу
за наявними в матеріалах справи
доказами.

Суд, перевіривши матеріали
справи та надані докази у їх
сукупності, вважає позов таким, що не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено в судовому
засіданні, 24.07.2007 року між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено
договір про надання споживчого кредиту
№, відповідно до умов якого
останній отримав кредит в розмірі 33150,00
доларів США строком до 24.07.2017 року або
достроково зі сплатою 13, 50 відсотків
річних за користування кредитом.

В порушення умов кредитного
договору ОСОБА_3 свого зобов'язання по
поверненню кредитних коштів не
виконав, у зв'язку із чим утворилась
заборгованість у розмірі 32653, 21 доларів
США, що згідно курсу НБУ складає 260997, 10
грн., яка складається з 23777, 47 дол.США, що
згідно курсу НБУ складає 190053, 24 грн.-
заборгованість за кредитом, 8875, 75
дол.США, що згідно курсу НБУ складає 70943,
87 грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом, 0,00 -
заборгованість за комісією за
користування кредитом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

В забезпечення виконання
зобов'язань між АКІБ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_2 24.07.2007 року був укладений
договір іпотеки № б/н від 24.07.2007 року, у
відповідності до якого ОСОБА_2 передала
у іпотеку нерухоме майно, а саме
квартиру: загальна площа 73, 10 кв.м;
житлова площа 41, 70 кв.м. що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, належить їй на
праві власності відповідно до Договору
купівлі-продажу квартири, посвідченого
ПН ХМНО ОСОБА_5 20.04.200 року реєстровим
№1142, зареєстрованого КП «Харківське
міське БТІ» 26.06.200 року, за реєстровим
№П-9-4322. Обтяження нерухомого майна
іпотекою було зареєстровано Банком у
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна та у
Державному реєстрі іпотек.

На підставі рішення загальних зборів
від 27.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк»
змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк».
08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ
«Дельта банк» було укладено договір
купівлі-продажу за кредитами. На
підставі вказаного договору до
позивача перейшло право вимоги, яке
виникло з кредитного договору та
договору іпотеки у обсязі та на умовах,
що існували у первісного кредитора.

Статтею 589 ЦК України, ст.ст. 7, 33
Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки.

За рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, включаючи сплату процентів,
неустойки, основної суми боргу та
будь-якого збільшення цієї суми, яке
було прямо передбачене умовами
договору, що обумовлює основне
зобов'язання, в тому числі й що
стосується відшкодування витрат,
пов'язаних з пред'явленням вимоги за
основним зобов'занням і зверненням
стягнення на предмет іпотеки, а також
збитків, завданих порушенням основного
зобов'язання чи умов іпотечного
договору.

Звернення стягнення на предмет
іпотеки здійснюється на підставі
рішення суду, виконавчого напису
нотаріуса або згідно з договором про
задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону, за рахунок
предмета іпотеки іпотекодержатель має
право задовольнити свою вимогу за
основним зобов'язанням у повному
обсязі або в частині, встановленій
іпотечним договором, що визначена на
час виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Відповідно до ст. 5 Закону України
"Про іпотеку" предметом іпотеки можуть
бути один або декілька об'єктів
нерухомого майна за таких умов:
нерухоме майно належить іпотекодавцю
на праві власності або на праві
господарського відання, якщо
іпотекодавцем є державне або
комунальне підприємство, установа чи
організація; нерухоме майно може бути
відчужене іпотекодавцем і на нього
відповідно до законодавства може бути
звернене стягнення.

Таким чином у зв'язку з
невиконанням боржником ОСОБА_3 умов
кредитного договору у позивача виникло
право на звернення стягнення на
предмет іпотеки, а саме на квартиру
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про
іпотеку" одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення.

Як вбачається з довідки
Червонозаводського РВ у м.Харкові ГУ
ДМВС від 18.12.2014 року №5510 в квартирі
АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2.

Однак відповідно до Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів і іноземній
валюті» від 06 червня 2014 року, не може
бути примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) майно, яке вважається
предметом застави згідно зі ст. 4 Закону
України «Про заставу» та/або є
предметом іпотеки згідно зі статтею 5
Закону України «Про іпотеку», якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника) за споживчими кредитами,
наданих йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті.

Відповідно до інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно від 03.12.2014 року квартира
АДРЕСА_1 є єдиним об'єктом нерухомого
майна, що належить на праві власності
відповідачу -ОСОБА_2.

Враховуючи, що спірна квартира
АДРЕСА_1 виступає, як забезпечення
зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним
договором № від 24.07.2007 року,
грошові кошти в розмірі 33150, 00 доларів
США, які були отримані ОСОБА_3 на
споживчі цілі, вказана квартира
загальною площею 73,10 кв. м. є єдиним
місцем проживання відповідача, суд
вважає за необхідним відмовити ПАТ
«Дельта банк» у задоволенні позову про
стягнення на предмет іпотеки шляхом
передачі та набуття у власніть, у
зв'язку із тим, що вище зазначеним
Законом на теперішній час заборонено
примусове стягнення належного ОСОБА_2
майна.

При цьому суд роз'яснює, що ПАТ
«Дельта банк» не позбавлене права
після зняття мораторію, встановленого
вищезазначеним законом, на звернення
до суду з позовом про звернення
стягнення на предмет іпотеки у разі
невиконання відповідачем умов
кредитного договору.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 214-215 ЦПК
України, ст. ст. 526, 625, 1048-1050 ЦК України,
ст. ст.5, 12, 33, 38-39 Закону України "Про
іпотеку" України, Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів і іноземній валюті», суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про
звернення на предмет іпотеки шляхом
передачі та набуття у власність -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Червонозаводський районний суд
м. Харкова протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, у разі подання
апеляційної скарги - після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ:
М.Ю. Міндарьова