АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/9154/14
Справа №639/8225/14ц
Головуючий 1 інст. - Труханович В.В.
Категорія : стягнення заборгованості
Доповідач - Бобровський В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

с у д д і в
Шевченко Н.Ф.,

Кокоші В.В.,

при секретарі Лашаковій
Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
заочне рішення Жовтневого районного
суду м.Харкова від 20 жовтня 2014 року

по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором від 14 квітня 2007
року, станом на 31 липня 2014 року у сумі
26211 грн. по кредиту, відсотках,
нарахованої комісії та неустойки.

На обґрунтування позовних вимог банк
посилався на те, що відповідач отримав
кредит у розмірі 3500 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку з оплатою 36% річних на
суму залишку заборгованості по кредиту
на Умовах та Правилах надання
банківських послуг, з якими погодився
при підписанні заяви 14 квітня 2007 року,
прийнявши зобов'язання погашати
заборгованість по кредиту та сплаті
відсотків відповідними внесками.

Зазначивши, що відповідач в належний
спосіб не виконує прийняті
зобов'язання, внаслідок чого виникла
вказана сума заборгованості,
представник банку просив позовні
вимоги задовольнити.

Відповідач на виклики у судові
засідання не з'являвся.

Заочним рішенням Жовтневого районного
суду м.Харкова від 20 жовтня 2014 року у
позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник банку
рішення суду просить скасувати, позов
задовольнити, з посиланням на його
підставність та ухвалення рішення
судом в порушення вимог матеріального
і процесуального пава.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія,
відповідно до ч.1 ст.309 ЦПК України,
вирішила апеляційну скаргу банку
задовольнити, рішення районного суду
скасувати, позовні вимоги задовольнити
у повному обсязі, виходячи з
наступного.

Судом, згідно наданих доказів
встановлено те, що на підставі заяви
ОСОБА_3 від 14 квітня 2007 року про
відкриття рахунку та про надання
банківських послуг у відповідності до
Умов та Правил, встановлених правління
банку, з якими погодився відповідач,
він отримав кредит у розмірі 3500 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку, зі сплатою 36%
річних та терміном повернення строком
дії картки до 31 травня 2011 року. Розмір
заборгованості по кредиту складає
26211грн.

Відмовляючи у задоволенні позову у
зв'язку з пропуском банком встановлено
ст..257 ЦК України трирічного строку
позовної давності, який починається з 31
травня 2011 року, суд із застосуванням
положень п7 ст.11 Закону України «Про
захист прав споживачів» дійшов такого
висновку з посиланням на те,що
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту , строк
давності якого минув.

Проте з таким висновком погодитись не
можна.

За правилом ст..ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, таким,яким суд,
виконавши вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Під час ухвалення рішення суд, за
нормою ст..214 цього Кодексу, вирішує
питання про наявність обставин, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються, які є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо) які мають значення для
вирішення справи, та докази, на їх
підтвердження: які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

При виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих до за результатами
розгляду заяв про перегляд судових
рішень з підстав неоднакового
застосування касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносин.

Постановою Верховного Суду України від
20 листопада 2013 року по цивільній справ
за позовом КС «Аккорд» про стягнення
заборгованості по кредитному договору,
яку за ч.2 ст.214 ЦПК України повинні
враховувати суди при розгляді справ з
подібних правовідносин, п.7 ч.11 ст.11
закону України «Про захист прав
споживачів» яким заборонено
кредитодавцям вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, стосується позасудового
порядку повернення кредиту і
спрямовані на забезпечення судового
контролю з метою захисту прав
споживачів, як слабшої сторони
договору споживчого кредиту.

Суд, правильно встановивши розмір
заборгованості ОСОБА_3 з урахуванням
суми неустойки та комісії в порушення
вимог ст..ст.213, 214 ЦПК України при
вирішенні справи в заочному порядку, у
зв'язку з повторною неявкою
відповідача, належним чином
повідомленого про судові засідання, не
було враховане те, що за нормою ч.3 ст.267
ЦК України позовна давність може бути
застосована судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленого до
винесення рішення.

З огляду на викладені обставини
колегія вважає,що судом застосовано
строк позовної давності до спірних
правовідносин, як підставу до
залишення позову без задоволення, без
дотримання вимог матеріального і
процесуального права, рішення суду
підлягає скасуванню, а позовні вимоги
про стягнення заборгованості по
кредиту, відсотках, нарахованих сум по
комісії, неустойки, відповідно Умов та
Правил надання банківських послуг,
погоджених з боржником, встановлених
судом та таких, що не оспорюється,
підлягають задоволенню.

Керуючись ст..ст.303, 304, 309, 313, 314 ЦПК
України, колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк»
задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого районного
суду м.Харкова від 20 жовтня 2014 року
скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 рнокпп НОМЕР_1 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість по кредитному договору
від 14 квітня 2007 року у розмірі 26211 грн.,
що складаються з заборгованості по
кредиту - 7155,26 грн., по відсотках - 13181,52
грн., 4149,89 грн. по комісії, 500 грн. штрафу
(фіксованої частини) 1224,33 грн.
процентної складової.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» 393,17 грн. витрат по
справлянню судового збору.

Рішення набирає законної сили після
проголошення але протягом двадцяти
днів може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий Судді