Справа № 450/847/14-ц Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2014 р. Пустомитівський
районний суд Львівської області в
складі:

головуючого-судді Мусієвського В. Є.

при секретарі Гук О.П.

з участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Пустомити цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третьої особи без самостійних
вимог на стороні відповідачів ОСОБА_6
про поновлення пропущеного терміну для
прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернулася з цивільним
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому
просить визначити їй додатковий
термін, достатній для подання заяви про
прийняття спадщини після смерті її
брата ОСОБА_7 Протокольною ухвалою
суду до участі у справі у якості
третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог було залучено ОСОБА_6

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_7,
котрий згідно заповіту від 02.12.2004 року,
посвідченого держаним нотаріусом
четвертої Львівської державної
нотаріальної контори Матвіїв Л.І.,
заповів усе своє майно їй. З метою
прийняття спадщини після смерті брата
вона звернулася із заявою в якій
вказала про те, що документи, які
стосуються оформлення її спадкових
прав, а також додаткові відомості
будуть подані згодом.

Наголошує на тому, що їй було відомо
лише про те, що до складу спадщини
входить земельна ділянка, яку її брат
придбав 21.02.2008 року за договором
купівлі-продажу ВКЕ №686163, однак
нотаріусом було роз'яснено про те, що
для оформлення її права на спадкування
необхідно надати державний акт на
право власності на землю. Зважаючи на
те, що вказаного державного акта в неї
не було вона звернулася в суд із
позовною заявою про визнання права
власності в порядку спадкування.
Пояснює, що рішенням Пустомитівського
районного суду Львівської області від
15.10.2010 року за нею було визнано право
власності на земельну ділянку та
виготовлено державний акт на право
власності на землю серія АК №823178.

Однак наголошує на тому, що в 2013 році їй
стало відомо про те, що вказану
земельну ділянку також успадкував
ОСОБА_4, який оформив своє право на
спадкування через Четверту Львівську
державну нотаріальну контору. Вказує,
що вона не є фахівцем в галузі права та
не розуміється в порядку вчинення
нотаріальних дій і як виявилося в
подальшому заява, посвідчена приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 оформлена
не вірно. Так, така скерована
«Компетентному нотаріусу», а мала б
бути скерована до Четвертої Львівської
державної нотаріальної контори за
місцем відкриття спадщини.

Далі, як з'ясувалося в такого типу заяв,
безпідставним є абзац в якому
зазначається, що всі решта документів
вона представить пізніше. Таким чином
вважає, що приватним нотаріусом не було
належним чином їй роз'яснено про
порядок прийняття спадщини, а навпаки
її дії призвели до непотрібного
затягування часу.

У судовому засіданні позивач та її
представник ОСОБА_1 надали пояснення,
аналогічні викладеному, просять позов
задовольнити з підстав, вказаних у
позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 проти заявлений
вимог заперечив, вважає такі
безпідставними та необгрунтованими,
оскільки строк звернення до
нотаріальної контори було пропущено
позивачкою без поважних на те причин.

Відповідач приватний нотаріус
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 в судове засідання не
з'явилася, не повідомила суд про
причини своєї неявки, хоча про час та
місце судового розгляду була належним
чином повідомлена, однак подала
письмові заперечення в яких просить у
задоволенні позовних вимог відмовити
за їх безпідставністю. Стверджує, що
12.03.2010 року до неї звернулася ОСОБА_3 з
метою посвідчення справжності її
підпису на заяві про прийняття
спадщини, що залишилася після смерті її
брата ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, а
не з метою відкриття провадження по
спадковій справі. При чому, серед
іншого нею було роз'яснено позивачу про
те, що спадкоємець який склав заяву про
прийняття спадщини не вважається
таким, що прийняв спадщину, а для
здійснення права на спадкування їй
необхідно подати заяву, справжність
підпису на якій засвідчено нею, на
протязі шести місяців з часу відкриття
спадщини, нотаріусу за місцем
відкриття спадщини.

Вказує про те, що твердження позивача
про повторне звернення до неї на
протязі місяця є надуманим і не
відповідає дійсності. Вважає посилання
позивача на юридичну необізнаність
щодо строку та порядку прийняття
спадщини надуманим та необгрунтованим.

Третя особа ОСОБА_6 та його представник
ОСОБА_2 проти заявлених вимог
заперечили та надали пояснення про те,
що на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
05.10.2010 року він придбав у ОСОБА_4 спірну
земельну ділянку площею 0,0602 га,
розташовану на території Борщовицької
сільської ради Пустомитівського
району Львівської області.

Стверджують, що позивачка знала про
факт смерті ОСОБА_7, про необхідність
подання нею заяви про прийняття
спадщини, оформила таку заяву, однак не
подала її до нотаріуса за місцем
відкриття спадщини з власної волі, що
свідчить про відсутність поважних
причин пропуску строку для прийнятття
спадщини у встановленому законом
порядку.

Заслухавши пояснення осіб які беруть
участь у справі та їх представників,
розглянувши матеріали справи та докази
в їх сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_7 вказані обставини
підтверджені Свідоцтвом про смерть
серія НОМЕР_1, виданим Міським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Львівського МУЮ, 09.03.2010 року.

Згідно заповіту від 02.12.2004 року,
посвідченого державним нотаріусом
Четвертої Львівської державної
нотаріальної контори Матвіїв Л.І.,
ОСОБА_7 все своє майно на випадок своєї
смерті заповів своїй сестрі ОСОБА_3

До складу спадкового майна входила
земельна ділянка площею 0,0602 га,
призначена для ведення садівництва,
розташована на території Борщовицької
сільської ради Пустомитівського
району Львівської області, що належала
ОСОБА_7 на підставі державного акту на
право власності на землю серія ЯЕ №552404.

У шестимісячний строк, встановлений ст.
1270 ЦК України до Четвертої Львівської
державної нотаріальної контори
звернувся його син ОСОБА_4 Інший
спадкоємець першої черги спадкування
ОСОБА_9 у вказаний строк звернувся із
заявою про відмову від прийняття
спадщини.

Одночасно із зверненням до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини ОСОБА_4 повідомив
державного нотаріуса про наявність
заповіту від 02.12.2004 року, посвідченого
державним нотаріусом Четвертої
Львівської державної нотаріальної
контори Матвіїв Л.І., згідно якого
спадкоємцем є ОСОБА_3, що підтверджено
відповідною заявою.

Як вбачається із заяви ОСОБА_3 від 12.03.2010
року, вона такою повідомила про те, що
приймає в порядку спадкування за
заповітом спадщину після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 свого брата ОСОБА_7
Справжність підпису на вказаній заяві
ОСОБА_3 було завірено приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстровано в реєстрі за №465.

Таким чином ОСОБА_3 звернулася до
приватного нотаріуса Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_5 з
метою засвідчення справжності її
підпису на заяві про прийняття
спадщини, з метою подальшої подачі
такої заяви до компетентного нотаріуса
для подальшого заведення спадкової
справи після смерті ОСОБА_7, однак в
подальшому із такою до нотаріальної
контори не звернулася, без поважних на
те причин.

У відповідності із положеннями ст. 1269 ч
. 1 ЦК України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини. Статтею
1270 ЦК України встановлено, строк у
шість місяців для прийняття спадщини,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини. У п. 24 ППВС
України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову
практику у справах про спадкування»
вказано, що вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
суд досліджує поважність причини
пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Не зважаючи на це, позивачкою не
доведено поважність причин пропуску
строку для прийняття спадщини, зокрема
суду не було надано доказів
об'єктивних, непереборних, істотних
труднощів, котрі стали перешкодою у
вчиненні усіх дій необхідних для
прийняття спадщини, внаслідок чого у
суду відсутні підстави для задоволення
позовних вимог про продовження строків
на прийняття спадщини.

Натомість її заявою від 12.03.2010 року
підтверджено, що їй було відомо про
смерть брата ОСОБА_7, а необізнаність у
законодавстві, що регулює порядок
реалізації особою свого права на
спадкування, не є поважною причиною
пропуску шестимісячного строку для
прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 209, 212-216, 218 ЦПК
України, ст.ст. 15-16, 1216-1218, 1220, 1221, 1268-1270,
1272-1273 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 -
відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Львівської області через
Пустомитівський районний суд
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

СуддяВ. Є. Мусієвський