Справа № 159/7669/14-ц
Провадження № 6/159/115/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
26 грудня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області в складі:

головуючого судді – Лесика В.О.,

з участю секретаря – Федорук Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання головного
державного виконавця Відділу
Державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі території України,

в с т а н о в и в:

25.12.2014 року головний державний
виконавець ВДВС Ковельського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі території України ОСОБА_2.

Вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні
ВДВС Ковельського міськрайонного
управління юстиції перебуває
виконавче провадження про стягнення з
ОСОБА_2 адміністративних штрафів на
загальну суму 5960, 00 грн. на користь
державного бюджету з примусового
виконання постанови ОР ДПС м. Тернополя
серії ВО1 № 014102 видана 27.10.2010 року про
стягнення з ОСОБА_2 510 грн.
адміністративного штрафу на користь
державного бюджету; постанов ВДАІ з
обслуговування м. Ковель та району
серії АС № 158749, АН 804822, АН 816310 виданих
06.07.2010 року, 04.11.2010 року та 12.09.2010 року про
стягнення з ОСОБА_2 1020 грн., 340 грн., 850
грн. адміністративних штрафів на
користь державного бюджету; постанов
ДПС взводу № 4 УДАІ у Волинській
області серії АС № 145704, АС 140412, АС 145991
виданих 17.06.2010 року, 07.09.2010 року та 29.06.2010
року про стягнення з ОСОБА_2 1030 грн., 510
грн., 850 грн. адміністративних штрафів
на користь державного бюджету.

Боржником в самостійному порядку
заборгованість перед державою станом
на 23.12.2014 року не погашена. Незважаючи
на вжиті до боржника заходи
примусового виконання, заборгованість
залишається непогашеною. Було
здійснено розшук доходів майна та
майна боржника, на які можливо звернути
стягнення за виконавчими документами
шляхом направлення запитів у центр
надання послуг, пов’язаних з
використанням автотранспортних
засобів, у відділ державної інспекції
сільського господарства, в управління
держземагенства, до Державної
податкової служби України.

Одночасно було зроблено запит в УДМС
України УМВС у Волинській області про
наявність в даної особи закордонного
паспорта для виїзду за межі території
України.

Як свідчать відповіді на направлені
запити, за боржником, трактори,
тракторні причепи та інші самохідні
машини не зареєстровані, на обліку, як
одержувач будь-якого виду пенсії не
перебуває, інформація про останнє
місце роботи боржника відсутня,
транспортні засоби за боржником не
зареєстровані, відкритих рахунків у
банках та інших фінансових установах
відсутні, інформація про джерела
отримання доходів боржником в
Державній податковій службі України
відсутня.

Державним виконавцем встановлено, що
боржнику 11.06.2014 року видано паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, наявність якого дає йому
можливість виїхати за межі території
України, в тому числі на постійне місце
проживання, що унеможливить виконання
рішень щодо стягнення коштів до
державного бюджету.

03 листопада 2014 року в адресу проживання
боржника було скеровано лист про
необхідність погасити заборгованість,
в якому одночасно попереджено його про
застосування до нього заходів
примусового впливу. Однак, станом на
23.12.2014 року заборгованість не погашена.

В ході опитування сусідів за місцем
проживання боржника було встановлено,
що дана особа досить часто виїздить за
межі України. Встановлення даного
факту дає можливість припустити, що
ОСОБА_2 має можливість виїхати на
постійне місце проживання за межі
України, що унеможливить виконання
щодо стягнення коштів до державного
бюджету. Тому просить винести
відповідне рішення про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
території України громадянина ОСОБА_2

Вивчивши матеріали подання, суд
прийшов до висновку, що подання є
безпідставним та не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконанні ВДВС Ковельського
міськрайонного управління юстиції
перебуває зведене виконавче
провадження № 45892005 про стягнення з
громадянина ОСОБА_2 в дохід держави
адміністративних штрафів на загальну
суму 5960, 00 грн. з примусового виконання
постанови ОР ДПС м. Тернополя серії ВО1
№ 014102 видана 27.10.2010 року про стягнення з
ОСОБА_2 510 грн. адміністративного штрафу
на користь державного бюджету;
постанов ВДАІ з обслуговування м.
Ковель та району серії АС № 158749, АН 804822,
АН 816310 виданих 06.07.2010 року, 04.11.2010 року та
12.09.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 1020
грн., 340 грн., 850 грн. адміністративних
штрафів на користь державного бюджету;
постанов ДПС взводу № 4 УДАІ у
Волинській області серії АС № 145704, АС
140412, АС 145991 виданих 17.06.2010 року, 07.09.2010
року та 29.06.2010 року про стягнення з
ОСОБА_2 1030 грн., 510 грн., 850 грн.
адміністративних штрафів на користь
державного бюджету. Боржником станом
на 23.12.2014 року рішення виконавчої
служби не виконані.

Згідно відповіді Ковельського з центру
надання послуг, пов’язаних з
використанням автотранспортних
засобів № 5/4466-в від 15.11.2014 року, згідно
бази даних НАІС, РІС ДАІ станом на 14.11.2014
року за гр. ОСОБА_2 транспортні засоби
не зареєстровані.

Згідно відповідей Пенсійного фонду
України № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 30.10.2014
року про осіб-боржників, яку отримують
пенсії, осіб-боржників, які працюють за
трудовими та цивільно-правовими
договорами, про останнє місце роботи
інформації щодо ОСОБА_2 не знайдено.

З відповіді Державної податкової
служби України № НОМЕР_3 від 31.10.2014 року
вбачається, що інформація стосовно
ОСОБА_2 щодо сум доходу, нарахованого
(сплаченого) податковим агентом на
користь платників податку та сум
утриманого з них податку в дЕФО
відсутня.

Згідно зі статтею 377 -1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Стаття 33 Конституції України
гарантує кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, свободу пересування, вільний
вибір місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Так п. 5 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
передбачено, що громадянинові України,
який має паспорт може бути тимчасово
відмовлено у праві виїзду за кордон,
якщо він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи), - до виконання
зобов'язань.

П. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» надано право
державному виконавцю у процесі
здійснення виконавчого провадження у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань покладених на нього
рішенням, звертатись до суду з таким
поданням.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
України наявність умислу та інші
факти, як обставини, які є предметом
посилання суб'єкта подання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України як на підставу його вимог,
підлягають доведенню.

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді обмеження у праві виїзду не за
сам факт невиконання зобов'язань, а за
ухилення від їх виконання. Суду не
наведено достатньо доказів про
ухилення боржником від виконання
зобов’язань, чи мала намір ця особа не
виконувати належні до виконання
зобов'язання в повному обсязі.

Саме по собі самостійне невиконання
боржником зобов'язань протягом строку
вказаного державним виконавцем в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від покладених на
нього рішенням суду обов'язків.

Заявником не доведено та в матеріалах
подання відсутні будь-які докази того,
боржник ОСОБА_2 ухилявся від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням виконавчої служби, а тому у
суд не має передбачених законом
підстав для обмеження останньому у
праві виїзду за межі України.

Будь-які інші докази про ухилення
боржником від виконання рішення крім
повідомлень державного виконавця
відсутні.

З урахуванням наведеного, слід
відмовити в задоволенні подання
головного державного виконавця
Відділу Державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі території України ОСОБА_2

На підставі п. 5 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», п. 18 ч. 3 ст.
11 Закону України «Про виконавче
провадження», керуючись ст. ст. 303, 307,
312, 313, 314 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні подання
головного державного виконавця
Відділу Державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі території України ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Волинської області через
Ковельський міськрайонний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:ОСОБА_3