Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року
м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі
головуючого судді - Врони А.О., за участю
секретаря судового засідання -
Константінової К.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
м.Павлограді цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Павлоградської
міської ради Дніпропетровської
області про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

04.11.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області, в якому
просить визнати з ним право власності
на земельну ділянку площею 0,0652 га для
обслуговування житлового будинку, яка
розташована в АДРЕСА_1

Позовна заява мотивована тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, мати
позивача, після смерті якої відкрилась
спадщина на нерухоме майно, а саме на
земельну ділянку в АДРЕСА_1. У зв'язку з
цим позивач звернувся до Першої
Павлоградської державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини. Однак листом від 03.02.2014 року
нотаріусом було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
вищевказане майно у зв'язку з тим, що
спадкодавець на момент смерті не
отримала відповідний Державний акт на
право власності на земельну ділянку.

В судове засідання позивач не з'явився,
надав суду заяву з проханням
розглянути справу за його відсутності,
позовну заяву підтримав.

Відповідач про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, проте в судове
засідання не з'явився, надав суду
письмову заяву про розгляд справи за
відсутності представника, у вирішенні
справи покладався на розсуд суду.

Дослідивши письмові докази у справі,
суд вважає за необхідне заявлені
позовні вимоги задовольнити.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_2, мати позивача.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась
спадщина на нерухоме майно, в тому
числі на земельну ділянку площею 0,0652 га
для обслуговування житлового будинку,
яка розташована в АДРЕСА_1

21 червня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Першої Павлоградської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом від 03 лютого 2014 року
спадкоємцем майна ОСОБА_2 є син, ОСОБА_1,
спадщина, на яку видано свідоцтво - 12/25
частин житлового будинку АДРЕСА_1.
ОСОБА_1 є власником 12/25 частин будинку
АДРЕСА_1, згідно інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно.

Відповідно до листа від 03 лютого 2014
року Першої Павлоградської державної
нотаріальної контори позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
приватизовану земельну ділянку, яка
розташована по АДРЕСА_1, оскільки
відсутній правовстановлюючий документ
на вищевказану земельну ділянку.

ОСОБА_2 є спадкоємицею майна свого
чоловіка ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, зокрема спірної земельної
ділянки на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 09
вересня 2005 року. Земельна ділянка,
площею 0,0652 га, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, належала померлому на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю, виданого
на підставі рішення виконкому
Павлоградської міської ради народних
депутатів за № 602 від 14 вересня 1995 року,
який зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 995-ж.

Відповідно до ст.ст.1216,1217 Цивільного
кодексу України спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1233, ч.1 ст.1235 ЦК
України заповітом є особисте
розпорядження фізичної особи на
випадок своєї смерті. Заповідач може
призначити своїми спадкоємцями одну
або кілька фізичних осіб, незалежно
від наявності у нього з цими особами
сімейних, родинних відносин, а також
інших учасників цивільних відносин.

Згідно заповіту від 09 вересня 2005 року
ОСОБА_2 заповіла все своє майно сину
ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 ст.1270, ч.1 ст.1220 ЦК
України для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини. Спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою.

Позивач, син померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2, звернувся з заявою про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори 21 червня 2013 року вчасно до
спливу шестимісячного строку з дати
смерті спадкодавця.

Відповідно до статті 1225 ЦК право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом (п. 10
Постанови Пленуму Верховного Суду
України, від 30.05.2008 року № 7 "Про судову
практику у справах про спадкування").

Виходячи з вищенаведеного, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість заявлених позивачем
вимог та законності визнання за
позивачем права власності на земельну
ділянку площею 0,0652 га, цільове
призначення - обслуговування житлового
будинку, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
заповітом.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 60,131,208-209,212-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Павлоградської міської
ради Дніпропетровської області про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку площею 0,0652 га, цільове
призначення - обслуговування житлового
будинку, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя
А. О. Врона