Справа № 500/6140/14-ц
Провадження № 2/500/2727/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2014 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,
при секретарі - Петровій В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Ізмаїльський районний відділ державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право на житло та зняття з реєстрації,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просила визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщення, а саме будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 та примусово зняти їх з реєстраційного обліку в зазначеному будинку.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору дарування житлового будинку від 21 квітня 2003 року за № 1791. Згідно відомостей будинкової книги на зазначений житловий будинок в даному будинку прописані позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Проте, фактично з 2008 року по даний час відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в вищезазначеному житловому будинку не проживають. У зв'язку із тим, що відповідачі в зазначену будинку не проживають понад рік без поважних причин, вони втратили право на користування вказаним будинком.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили позов задовольнити, а також не заперечують проти розгляду справи в заочному порядку.
Згідно адресної довідки про реєстрацію місця проживання перебування фізичної особи наданої Ізмаїльський РВ ГУДМС України в Одеській області від 30.09.2014 року, ОСОБА_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно адресної довідки про реєстрацію місця проживання перебування фізичної особи наданої Ізмаїльський РВ ГУДМС України в Одеській області від 30.09.2014 року, ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
В судові засідання які призначались на 08.10.2014 року, 29.10.2014 року та на 17.11.2014 року відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином за адресою їх місця реєстрації, проте конверти із судовим повістками повернулись на адресу суду з відмітками «за зазначеною адресою не проживають», про причини не явки суд не повідомили, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за їх відсутності на адресу суду не направляли, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того представника позивача.
Представник третьої особи - Ізмаїльського районного відділу головного управління державної міграційної служби України в Одеській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.
Згідно договору дарування житлового будинку від 21.04.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу за № 1791, власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, являється позивач ОСОБА_1, що також підтверджено довідкою наданою КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 13.11.2014 року за № 1322.
Як вбачається з матеріалів будинкової книги на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, в зазначеному будинку прописані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Згідно висновку по факту заяви громадянки ОСОБА_1, наданого старшим дільничним інспектором Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області, встановлено, що громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 2008 року за адресою їх місця реєстрації, а саме АДРЕСА_1 не проживають.
Частиною 5 ст.9 ЖК України передбачено, що житлові права громадян охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.
Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Право на повагу до житла гарантує і ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.
Статтею 109 ЖК України передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.
Відповідно до ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За змістом ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.04.1985 року з наступними змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» вказано, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності, зокрема (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї) суд може продовжити пропущений строк
Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких об'єктивних відомостей про те, що позивач ОСОБА_1 вчиняла щодо відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 неправомірні дії, які б перешкоджали їм у користуванні будинком, суду не надано.
Також, звертає на себе увагу й та обставина, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ніколи не пред'являли вимоги про усунення перешкод та вселення у спірний будинок.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в будинку позивача, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, з 2008 року не проживають, то суд вважає що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Ізмаїльський районний відділ державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право на житло та зняття з реєстрації підлягає задоволенню.
Згідно ст. 7 Закону України «про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61, 213-215 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Ізмаїльський районний відділ державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право на житло та зняття з реєстрації - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Вказане рішення є підставою для зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О.О. Бурнусус