Справа № 460/618/14
Головуючий у 1 інстанції: Варениця
Провадження № 22-ц/783/5187/14
Доповідач в 2-й інстанції: Левик
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Глинський О.А.,

за участі представника позивача
ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,
представників відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Яворівського районного суду
Львівської області від 20 червня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про зобов'язання вчинити дії та
усунення перешкод,-

в с т а н о в и л а :

рішенням Яворівського районного суду
Львівської області від 20 червня 2014 року
в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
зобов'язання вчинити дії та усунення
перешкод в доступі до водопроводу
відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 1218 грн. понесених витрат
на правову допомогу.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі просить
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позов задоволити. Вважає
рішення незаконним. Зазначає, що
посилання суду на рішення від 17.05.1990
року є недоречним, адже згідно з Витягу
Державного реєстрація права власності
ОСОБА_3 на конкретні приміщення,
здійснена на підставі рішення цього ж
судді від 27.09.2013 року, яке сьогодні
перебуває на апеляційному перегляді,
так як було прийняте без участі та
відома ОСОБА_2 Також, зазначає, що
невизнання відповідачкою позову в
судовому засіданні, засвідчило, що
недопуск позивача в підвал, яким вона
користується, для ремонту водогону не
є випадковістю, а її усвідомленою
позицією. Судом застосована правова
норма матеріального права про
недоторканість житла, що не зовсім
відповідає предмету спору, адже згідно
висновку суду сторони є власниками
конкретних приміщень в спільному
будинку, тобто мають місце
правовідносини між власниками квартир
у двоквартирному будинку, а відповідно
до п.2 ст. 382 ЦК електричне, сантехнічне
та інше обладнання за межами або в
середині квартири, яке обслуговує
більше однієї квартири має статус
спільної сумісної власності. Щодо
витрат на правову допомогу, то судом
безпідставно зараховано час на
процесуальні дії за межами суду та при
ознайомленні з матеріалами справи.
Компенсації ж підлягає лише участь у
судовому засіданні.

В судове засідання позивач не з'явився,
причин неявки не повідомив. Однак суд
вважав за можливе проводити розгляд
справи у його відсутності, враховуючи,
що такий був належним чином
повідомленим про час та місце судового
розгляду, клопотань про відкладення
розгляду справи від нього до суду не
надходило, доказів, які б свідчили про
поважність причин неявки суду
представлено не було, зважаючи на ч.2 ст.
305 ЦПК України та те, що його інтереси у
судовому засіданні захищав
представник.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача на підтримання
апеляційної скарги, відповідача та
його представників в заперечення
скарги, дослідивши матеріали справи в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
таких підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваного
рішення, суд першої інстанції
відмовляючи в задоволенні позовних
вимог виходив з того, що судом не
встановлено, що причиною припинення
водопостачання до частини будинку
позивача були винні дії відповідача,
такі твердження позивача є
припущеннями. Тому, зважаючи також на
принцип недоторканості житла, ймовірні
порушення права позивача не підлягають
судовому захисту.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
вимогам закону та обставинам справи.

Так, як вбачається із матеріалів справи
позивач звернувся в суд із двома
вимогами, а саме: зобов'язати
відповідача утримувати в робочому
стані водопровід, що знаходиться в
частині будинку, якою вона
користується та не чинити перешкод
позивачу у доступі до водопроводу в
будинку на вул. Завадівській, 6 з метою
огляду та ремонту.

Як вбачається із матеріалів справи та
ніким не оспорювалось, сторони є
співвласниками будинку АДРЕСА_1. Кожна
із сторін користується, зокрема, і
конкретними окремими підвальними
приміщеннями у вказаному будинку у
яких і знаходяться водопровідні труби.

Як стверджує позивач з 3.02.2013 року по
13.02.2013 року була припинена подача води у
його частину будинку. Звинувачуючи
відповідача у цьому, а також у
недопущенні його до її підвальних
приміщень позивач просив позов
задовольнити.

Як вбачається із матеріалів справи у
таких відсутні будь-які докази, які б
свідчили про неробочий стан
водопроводу відповідача, зокрема, і у
період з 3 по 13 лютого 2013 року, тому
вказана вимога є безпідставною та не
обґрунтованою та, як вірно вказано
судом першої інстанції, ґрунтується на
припущеннях. А саме такими слід визнати
доводи позивача про перебування у
неробочому стані водопроводу, що
знаходиться у підвальних приміщеннях
відповідача, через відсутність
водопостачання у його частині будинку
у згаданий період.

Що стосується вимоги про усунення
перешкод позивачу у майбутньому при
необхідності доступу до водопроводу в
будинку, зокрема, у частині підвальних
приміщень відповідача для огляду та
ремонту, то по-перше згідно ч.1 ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право в порядку
цим кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів, а не стосовно прав, свобод чи
інтересів, що можливо можуть бути
порушені, невизнані чи оспорені у
майбутньому.

А крім цього, позивачем жодним чином не
доведено того факту, що він звертався у
згаданий період до відповідача в
присутності компетентних осіб, до
компетенції яких входить питання
проведення ремонту водопровідних труб
з проханням про надання доступу до
приміщень відповідача та нею у такому
доступі, саме для згаданих цілей,
позивачу було відмовлено.

Що стосується витрат на правову
допомогу, то судом вірно, у
відповідності до обґрунтовано
доведеного затраченого часу адвокатом
відповідача на надання такої допомоги
та вимог Закону України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах» вірно таку
стягнуто у згаданому розмірі.

Доводи скарги вірних висновків суду
першої інстанції не спростовують, а
тому таку слід відхилити, залишивши
рішення суду першої інстанції - без
змін.

Крім цього, слід частково задовольнити
клопотання відповідача в особі її
представника про стягнення витрат на
правову допомогу, понесених під час
розгляду справи у суді апеляційної
інстанції.

Так надання такої допомоги та оплата
підтверджені відповідними актом №1
виконання робіт (послуг) від 14.11.2014 року,
підписаним відповідачем та адвокатом
ОСОБА_5, квитанцією про оплату такого
від 28.11.2014 року №10439286, а також поданими
запереченнями на апеляційну скаргу,
згаданим клопотанням, а також самим
фактом участі згаданого адвоката як
представника відповідача у суді
апеляційної інстанції. Крім цього, факт
надання такої у певній частині визнав і
представник позивача.

Однак слід вважати обґрунтованим та
необхідним менший час затрачений на
надання консультацій, складення
згаданих документів адвокатом ніж
вказаний ним у акті, а також слід
врахувати і його участь у судовому
засіданні. Так, колегія суддів, вважає
обґрунтованим та достатнім для
складання клопотання, заперечень на
апеляційну скаргу поданих
відповідачем, надання з приводу цього
консультації та вивчення відповідних
матеріалів час - 2 години 15 хв. Крім
цього, суд враховує і участь
представника у судовому засіданні суду
апеляційної інстанції, що тривало 30 хв.
Зважаючи на вказане, вимоги Закону
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» розмір необхідної до
стягнення з відповідача на користь
позивача суми витрат на правову
допомогу слід визначити так: 1218 грн. Х 40%
Х 2 год. 45 хв. = 1301 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308,
313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Яворівського районного суду
Львівської області від 20 червня 2014 року
- залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1301
грн. понесених нею витрат на правову
допомогу.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання ухвалою законної
сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :
Я.А.
Левик

Судді:

В.Я. Бакус

Т.А. Гірник