Справа № 204/2783/2014-ц
Провадження № 6/204/403/2014 р.
У Х В А Л А

04 грудня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючої судді
Самсонової В.В.

при секретарі
Калініченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
подання Красногвардійського відділу
Державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України до виконання аліментних
зобов’язань,-

В С Т А Н О В И В:

25 квітня 2014 року до суду надійшло
подання Красногвардійського відділу
Державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України до виконання аліментних
зобов’язань, в якому вказав на те, що у
них на примусовому виконанні перебуває
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2-1099,
виданого 13.06.2006 року
Красногвардійським районним судом м.
Дніпропетровська, про стягнення
аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у
розмірі 1/3 частини зі всіх видів
заробітку (доходу), але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на утримання дітей -
Вероніки, ІНФОРМАЦІЯ_1, та Дар’ї,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Заборгованість по виплаті
аліментів станом на 01.03.2014 року за
виконавчим листом складає 70796,47 грн. У
зв’язку з цим, Красногвардійський
відділ Державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції просить оголосити
заборону на виїзд за кордон ОСОБА_1.

Подання передано судді Самсоновій В.В.
03 грудня 2014 року цивільною канцелярією
суду.

Представник Красногвардійського
відділу Державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції ОСОБА_3 в судове
засідання не з’явилася, про час та
місце слухання справи була повідомлена
належним чином, раніше надала суду
заяву, в якій підтримала своє подання
та просила задовольнити. Дану заяву
просила розглянути без участі
представника Красногвардійського
відділу Державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що подання
задоволенню не підлягає по наступним
підставам.

За ст. 33 Конституції України та ст. 12
Закону України “Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні” кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування і вільний вибір
місця проживання, а також право вільно
залишити територію України за винятком
обмежень встановлених законом.

Ст. 6 Закону України “Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України” від 21січня 1994 року №
3857-ХІІ, передбачено, що право вільного
виїзду за кордон певним чином
тимчасово обмежується в разі, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
до виконання зобов'язань. Згідно ч. 2
цієї статті громадянинові України,
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті. Згідно ч. 4
вказаної статті паспорт може бути
тимчасово затримано чи вилучено у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті, або в разі
використання паспорта для вчинення
злочину, або виявлення у ньому
підробки, а також у випадках припинення
громадянства України; громадянинові
України, який має документ, що дає право
на виїзд за кордон, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, зокрема,
у випадках, коли він ухиляється від
зобов'язань, накладених на нього
судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України - кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підстави
своїх вимог або заперечень та надати
докази відповідно до ст. ст. 57-60 ЦПК
України.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

За зверненням державного виконавця,
суд може встановити певні способи
виконання судового рішення, однак за
наявності обставин, що утруднюють його
виконання (ст. 373 ЦПК України).

Таким чином, вирішення судами питання
про обмеження у виїзді за межі України
можливе тільки у порядку, визначеному
ст. 377-1 ЦПК, за поданням державного
виконавця на підставі п. 18 ст. 11 Закону
№ 606-XIV у зв'язку з ухиленням боржника
від виконання судового рішення чи
рішення іншого органу, що перебуває на
виконанні (п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-ХІІ).

Суду не було надано будь-яких
достовірних даних про зміну прізвища
боржника, місце проживання та
реєстрації, наявність звернень
боржника до відповідних органів з
питань видачі паспорту, що дає право
виїзду за кордон, фактичну видачу
такого паспорта, даних про можливість
виїзду боржника за кордон, вжиття
будь-яких заходів примусового
виконання рішення суду державним
виконавцем.

З подання не вбачається
обґрунтованості припущення, що
заборона боржникові виїзду за кордон
сприятиме виконанню судового рішення.

Тому, суд за відсутності доказів щодо
обставин, які утруднюють виконання
рішення суду та дають підстави для
обмеження права боржника на виїзд за
кордон в якості способу забезпечення
виконання зобов'язань, вважає
необхідним відмовити в задоволенні
подання, оскільки права передбачені ст.
ст. 21, 22, 64 Конституції України
гарантуються і не можуть бути
скасовані чи обмежені, крім випадків
передбачених Конституцією України та
законами України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2, 6 Закону України від 21.01.1994 року №
3857-XII “Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України”,
Правилами перетинання державного
кордону громадянами України,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 27 січня 1995 року №
57, які визначають порядок перетинання
громадянами України державного
кордону, ст. ст. 5, 11 Закону України “Про
виконавче провадження”, ст. ст. 10, 11, 57-61,
209, 217, 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволені подання
Красногвардійського відділу Державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України до виконання
аліментних зобов’язань - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
В.В.
Самсонова