Номер провадження 2/754/6495/14
26.12.2014 року Деснянський районний суд м.
головуючого - судді Шевчука
при секретарі - Бойко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Фінансова ініціатива» про захист
До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом про
повернення банківського вкладу.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
02.04.2014 року між нею та ПАТ КБ «Фінансова
ініціатива» укладено Договір
банківського вкладу, відповідно умов
якого Банк відкрив вкладнику рахунок в
На зазначений рахунок позивачем
внесені кошти в розмірі 79,52 та 24 702 дол.
Умовами договору визначено, що при
бажанні зняти кошти в сумі, що
перевищує 1 000 дол. США протягом одного
банківського дня вкладник
зобов'язується повідомити банк про
намір зняти відповідну суму готівкою
за 5 банківських днів.
03.10.2014 року позивачем була подана до
Банку заява про намір зняти кошти у
сумі 16 152 дол. США 13.10.2014 року.
У зазначений час позивач звернулась до
суду за отриманням коштів, на що
отримала усну відмову та
запропоновано звернутись наступного
Звернувшись наступного дня, позивач
також отримала відмову в видачі коштів.
Після неодноразових звернень позивачу
20.10.2014 року видано Банком 156 дол. США,
залишок суми на 20.10.2014 року становить 15
Посилаючись на викладене, позивач
просить суд стягнути з відповідача
грошові кошти в розмірі 15 996,64 дол. США, 3
% річних від простроченої суми в
розмірі 11,92 дол. США та 5 000 грн.
В ході розгляду справи позивач
уточнила вимоги позову - просить суд
стягнути з відповідача суму
банківського вкладу в розмірі 15 996.64
дол. США, 3 % річних від простроченої
суми - 65,83 дол. США, інфляційне
збільшення суми в розмірі 5 780,44 грн.,
моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. (а.с. 31).
Позивач в судовому засіданні
позов підтримала, просить суд позов
задовольнити з викладених у заяві
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день та час
слухання справи повідомлений належним
чином. До суду надішли письмові
заперечення відповідача в яких в
задоволенні позову в частині стягнення
3 % річних та моральної шкоди відповідач
просив суд відмовити (а.с. 21 - 23).
Приймаючи до уваги викладене, суд
за згодою позивача розглядує справу
без участі представника відповідача з
постановленням заочного рішення.
Заслухавши позивача та
дослідивши письмові докази у справі,
суд приходить до висновку про часткове
задоволення вимог заяви з наступних
В судовому засіданні встановлено,
що 02.04.2014 року між ПАТ КБ «Фінансова
ініціатива» та ОСОБА_1 укладено Договір
Відповідно п. 1 зазначеного
Договору Банк відкрив Вкладнику
вкладний рахунок в доларах США для
обліку коштів і здійснення операцій
відповідно до вимог чинного
законодавства України та нормативних
актів НБУ в порядку та на умовах ,
визначених цим Договором та Тарифами
ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» на
банківські послуги в національній та
іноземній валютах для фізичних осіб.
Відповідно умов Договору банківського
вкладу 02 квітня 2014 року позивачем
внесено на рахунок Банку грошові кошти
в розмірі 24 702 дол. США. та 79.52 дол. США. що
підтверджується меморіальними
ордерами (а.с. 12, 13).
Пунктом 3.3.2 Договору встановлено, що
при бажанні зняти з рахунку готівкові
кошти у сумі, що перевищує 1 000 доларів
США протягом одного банківського дня ,
вкладник зобов'язується повідомити
Банк про намір зняти відповідну суму
готівкою за 5 (п'ять) банківських днів.
03.10.2014 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ КБ
«Фінансова ініціатива» з заявою про
намір зняти 13.10.2014 року з рахунку 16 152
Статтею 1066 ЦК України встановлено, що
за договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
Банк має право використовувати грошові
кошти на рахунку клієнта, гарантуючи
його право безперешкодно
розпоряджатися цими коштами.
В порушення зазначеної норми Кодексу
відповідач на вимогу Вкладника лише
20.10.2014 року повернув грошові кошти в
розмірі 156 дол. США. що підтверджується
випискою з рахунку (а.с. 8 - 10).
Залишок неповернутої суми з рахунку
позивача становить 15 996, 64 дол. США.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Приймаючи до уваги викладене, суд
визнає вимоги ОСОБА_1 в частині
стягнення з відповідача суми внесених
на депозитний рахунок коштів в розмірі
15 996,64 дол. США обґрунтованими та
задовольняє їх у повному обсязі.
Підлягають задоволенню також вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
3 % річних від неповернутої суми боргу.
Так, відповідно ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Відповідно розрахунку позивача сума 3 %
річних становить 65.83 дол. США. При цьому
зазначена сума відповідачем не
оспорювалась та не спростована.
Разом з тим, суд не знаходить підстав
для задоволення вимог позивача щодо
відшкодування інфляційної складової
боргу та моральної шкоди виходячи з
Щодо стягнення інфляційної складової
боргу слід зазначити наступне.
Під інфляцією розуміється зростання
цін, спричинене надмірним збільшенням
кількості грошей, що обертаються в
Індекс інфляції визначається
Державним комітетом статистики
України з урахуванням швидкості
зростання цін, зниження купівельної
спроможності грошей, девальвації
національних грошей.
Приймаючи до уваги викладене, суд
приходить до висновку про те, що
інфляційна складова боргу може
нараховуватись лише щодо національної
валюти України - гривні та не
нараховується на іноземну валюту.
Щодо відшкодування моральної шкоди,
зазначена вимога позивача також не
ґрунтується на нормах чинного
законодавства та не підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про захист прав споживачів»
споживачі під час придбання,
замовлення або використання продукції,
яка реалізується на території України,
для задоволення своїх особистих потреб
мають право, зокрема, на відшкодування
майнової та моральної шкоди, завданої
внаслідок недоліків продукції (дефекту
в продукції), відповідно до закону.
Статтею 23 ЦК України встановлено, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
Моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
Постановою Пленуму Верховоного суду
України від N 4 від 31.03.95 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»
роз'яснено судам, що під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням
під слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
оточуючими людьми, при настанні інших
негативних наслідків.
Аналіз викладених норм Закону та
роз'яснення, надані Верховним судом
України надають підстави для висновку
про те, що чинним законодавством
встановлено, що моральна шкода,
спричинена порушенням прав споживача
може бути відшкодована лише у випадку,
якщо таке порушення призвело до
пошкодження здоров'я споживача або
його смерті чи каліцтва.
За таких обставин позов ОСОБА_1
підлягає частковому задоволенню.
Задовольняючи позов частково суд
відповідно ст. 88 ЦПК України стягує з
відповідача на користь Держави судові
витрати, розмір яких становить 2 533 грн.
05 коп. (сума стягнутих рішенням суду
коштів 16 062,47 дол. США множимо на
офіційний курс дол. США на час
винесення рішення - 15,77 грн./долар =
253305,15 грн., 1% від суми задоволених вимог
= 2 533 грн. 05 коп. ).
На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 10,60,88, 213-215 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Фінансова ініціатива» на користь
ОСОБА_1 грошові кошти за Договором
02.04.2014 року в розмірі 15 996,64 доларів США
та 3 % річних від простроченої суми в
розмірі 65,83 доларів США.
В задоволенні інших позовних
Стягнути з Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Фінансова ініціатива» на користь
держави судові витрати в розмірі 2 533
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду м. Києва.
Позивач має право оскаржити заочне
рішення шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя