Ухвала

іменем україни

21 травня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Гончара В.П., Парінової
І.К.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
МКП «Чернівціспецкомунтранс», третя
особа - первинна профспілкова
організація МКП
«Чернівціспецкомунтранс», про
визнання наказу про звільнення
незаконним, скасування як незаконного
наказу від 04 березня 2013 року «Про
скасування наказу про звільнення та
поновлення на роботі», стягнення
вихідної допомоги та безпідставно
утриманої вихідної допомоги,
відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на додаткове
рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 29 січня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з доповненим згодом позовом до МКП
«Чернівціспецкомунтранс» про визнання
наказу про звільнення незаконним,
скасування як незаконного наказу від 04
березня 2013 року «Про скасування наказу
про звільнення та поновлення на
роботі», стягнення вихідної допомоги
та безпідставно утриманої вихідної
допомоги, відшкодування моральної
шкоди.

Позовні вимоги мотивував тим, що з
листопада 2003 року працював у
відповідача водієм, наказом від 04
лютого 2013 року був звільнений з роботи
на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у
зв'язку зі скороченням чисельності
штату.

Посилаючись на незаконність свого
звільнення та подальшого поновлення на
роботі, з перерахунком виплачених
коштів, ОСОБА_4 просив позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 08
листопада 2013 року, відмовлено у
задоволенні позову.

Рішенням апеляційного суду
Чернівецької області від 26 грудня 2013
року, зазначене рішення районного суду
у частині відмови у задоволенні вимог
про відшкодування моральної шкоди
скасовано й в цій частині ухвалено нове
рішення, яким на користь ОСОБА_4
стягнуто 1 500 грн на відшкодування
моральної шкоди.

В іншій частині рішення суду залишено
без змін.

Додатковим рішенням апеляційного суду
Чернівецької області від 29 січня 2014
року, стягнуто з МКП
«Чернівціспецкомунтранс» на користь
ОСОБА_4 1 000 грн витрат на правову
допомогу.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати додаткове рішення
апеляційного суду та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його вимоги
щодо стягнення витрат на правову
допомогу у повному обсязі, посилаючись
на неправильне застосування
апеляційним судом норм матеріального
права і порушення норм процесуального
права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи додаткове рішення про
часткове задоволення вимог про
стягнення з відповідача на користь
позивача витрат на правову допомогу,
апеляційний суд свої висновки
обґрунтовував тим, що відповідно до
ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Такі висновки апеляційного суду є
обґрунтованими та узгоджуються з
матеріалами справи, при встановленні
зазначених фактів судами не було
порушено норм цивільного
процесуального законодавства,
правильно визначено характер спірних
правовідносин та вірно застосовано
положення ст. 1 ЗУ України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах», ст. ст. 56, 79,
84, 88 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4
висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Додаткове рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 29 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.О. Савченко

В.П. Гончар

І.К.
Парінова