У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
м. КиївСуддя Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ситнік О.М.,
розглянувши касаційну скаргу

ОСОБА_2 на заочне рішення
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 11 листопада 2013 року та
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області

від 16 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування
майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом, у якому зазначала, що 22
грудня 2012 року о 15 год. водій ОСОБА_2,
керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
по вул. Космонавтів у м. Кривому Розі, не
витримав безпечної дистанції руху та
скоїв зіткнення з автомобілем марки
«Мерседес», державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, під керуванням водія
ОСОБА_4

Просила відшкодували їй, як власниці
пошкодженого у результаті
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіля, 9178 грн 29 грн. на
відшкодування майнової шкоди та 5 тис.
грн на відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 11
листопада 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 9187 грн 29 коп. на
відшкодування майнової шкоди та 2 тис.
грн на відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 16 квітня

2014 року заочне рішення Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 11
листопада 2013 року у частині стягнутого
розміру моральної шкоди змінено,
зменшено цей розмір з 2 тис. грн до
500 грн. Доповнено резолютивну частину
рішення таким реченням: «зобов'язано
позивача ОСОБА_3 передати панель
боковини задня права у власність
ОСОБА_2 після відшкодування ним
майнової шкоди». У іншій частині
рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно,
всебічно досліджено і оцінено
обставини у справі, надані сторонами
докази, правильно визначено юридичну
природу спірних правовідносин та
закон, який їх регулює.

Апеляційний суд обґрунтовано
задовольнив позов частково відповідно
до ст. ст. 1166, 1167 ЦК України з
урахуванням роз'яснень, наведених у п. 9
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року № 4 «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» на підставі висновку
спеціаліста товарознавця від 13 травня
2013 року № ДІ0513, оскільки вина
відповідача у дорожньо-транспортній
пригоді встановлена постановою
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від 23 січня 2013 року.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків суду вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік