Броварський міськрайонний суд
№ справи 361/745/14-ц
№ провадження 2/361/737/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2014 року Броварський
міськрайонний суд Київської області в
складі :

головуючої судді
Білик Г.О.

при секретарі
Гончар О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду м. Бровари
цивільну справу позовом ОСОБА_1 до
Броварської міської державної
нотаріальної контори Київської
області, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання постанови про відмову
нотаріуса незаконною та зобов'язання
видати свідоцтво про право власності
за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до
Броварської міської державної
нотаріальної контори Київської
області про скасування постанов
державного нотаріуса Броварської
міської державної нотаріальної
контори від 29 жовтня 2013 року та 13
листопада 2013 року про відмову у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на 1/3 частку спадкового
майна, яке залишилося після смерті
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та
зобов'язання Броварської міської
державної нотаріальної контори видати
Свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на 1/3 частку квартири
АДРЕСА_1.

Свій позов обґрунтовує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_4,
який був власником 1/3 частки квартири
АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про
право власності на житло від 19 січня 1998
року, що видане Фондом комунального
майна Броварського міськвиконкому.
Позивач, як спадкоємець за заповітом,
своєчасно прийняла спадщину,
звернулась до Броварської міської
державної нотаріальної контори
Київської області, але 29 жовтня 2013 року
та 13 листопада 2013 року державний
нотаріус Журавська В.В. постановами
відмовила їй у видачі свідоцтв про
право на спадщину за заповітом після
смерті ОСОБА_4 Дані постанови, були
мотивовані тим, що згідно довідки КП
БМР ЖЕК №4 від 21 серпня 2013 року №1541
разом зі спадкодавцем на момент
відкриття спадщини, був зареєстрований
його син - ОСОБА_2, на адресу якого 27
серпня 2013 року було направлено
повідомлення про відкриття спадкової
справи з роз'ясненням положень чинного
законодавства України стосовно права
на обов'язкову частку у спадщині
непрацездатних дітей спадкодавця.
Проте, через відсутність відомостей
про працездатність сина спадкодавця,
на день винесення постанов, нотаріус
позбавлена можливості встановити коло
спадкоємців, які незалежно від
заповіту мають право на обов'язкову
частку спадщині згідно зі ст. 1241 ЦК
України.

Позивач вважає, що дані постанови
нотаріуса є незаконними, так як ОСОБА_2
є працездатним, та ненадання нотаріусу
документів, які б свідчили про
наявність у нього права на обов'язкову
частку у спадковому майні не може бути
перешкодою у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом після
закінчення шести місяців з часу
відкриття спадщини. За таких обставин
позивач звернулась до суду з вказаним
позовом.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
пояснення надала аналогічні тексту
позовної заяви.

Відповідач та треті особи в судове
засідання не з'явились, про час, дату
та місце розгляду справи
повідомлялись належним чином. Від
відповідача до суду надійшла заява з
проханням розглядати справу за
відсутності їх представників, а також
письмові заперечення відповідно до
яких відповідач заперечує проти
позовних вимог в повному обсязі та
вважає їх необґрунтованими,
посилаючись на те, що постанови
нотаріуса про відмову у видачі
позивачу свідоцтва про право на
спадщину відповідають вимогам чинного
законодавства, а саме узгоджується з
положеннями п.2 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат»
та п.5.5. Глави 10 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженим наказом Міністерства
юстиції України 22.02.2012 р. №296/5, оскільки
саме через відсутність відомостей та
документів про працездатність сина
спадкодавця нотаріус позбавлений
можливості визначити частку у спадщині
спадкоємця за заповітом - позивача
ОСОБА_1

Крім того, як стверджує відповідач у
своїх запереченнях,нотаріусом було
встановлено, що ОСОБА_2 - син померлого,
був зареєстрований разом з померлим за
однією адресою, а тому вважається
таким, що прийняв спадщину. Заяви про
відмову від спадщини не подавав, а
навпаки 12 листопада 2013 року до
Броварської нотаріальної контори
через поштове відділення направив
заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, суд, вислухавши позивача,
повно і всебічно з'ясувавши обставини в
справі, об'єктивно дослідивши докази,
що мають юридичне значення для
розгляду справи та вирішення спору по
суті, знаходить позов таким, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4
підтверджується свідоцтвом про смерть
серія НОМЕР_1, що видане Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції у Київській
області, про що зроблено відповідний
актовий запис за № 346.

За життя 09 червня 2005 року ОСОБА_4 склав
заповіт, посвідчений приватним
нотаріусом Броварського нотаріального
округу ОСОБА_7 за реєстровим №1815,
відповідно якого належну йому на праві
приватної власності, частку квартири
за номером АДРЕСА_1, а також усе своє
майно, що буде належати йому на день
смерті, де б воно не знаходилось і з
чого воно б не складалось, а також все
те, на що він за законом буде мати право,
заповів позивачу ОСОБА_1 Вказаний
заповіт не скасований та є чинним
на момент розгляду справи.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 19 січня 1998 року,
що видане Фондом комунального майна
Броварського міськвиконкому ОСОБА_4
належало на праві спільної часткової
власності 1/3 частка квартири АДРЕСА_1
(а.с.16)

29 травня 2013 року позивач звернулась до
Броварської міської державної
нотаріальної контори Київської
області з заявою про прийняття
спадщини та подала відповідні
документи, що посвідчують її право на
спадкування, у зв'язку з чим було
відкрито спадкову справу №05/2013року.

29 жовтня 2013 року та 13 листопада 2013 року
державний нотаріус Броварської
міської державної нотаріальної
контори Київської області Журавська
В.В. постановами відмовила ОСОБА_1 у
видачі свідоцтв про право на спадщину
за заповітом після смерті ОСОБА_4,
посилаючись на відсутність відомостей
про працездатність сина спадкодавця,
що на момент відкриття спадщини
проживав разом з батьком, так як це
позбавляє її можливості встановити
коло спадкоємців, які незалежно від
заповіту мають право на обов'язкову
частку спадщині згідно зі ст. 1241 ЦК
України.

Згідно довідки КП БМР ЖЕК № 4 від 21
серпня 2013 року №1541 разом зі
спадкодавцем на момент відкриття
спадщини, були зареєстровані його
дружина ОСОБА_1, син - ОСОБА_2, невістка -
ОСОБА_8 та онука - ОСОБА_9

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Згідно вимог п.п. 5.5 Глави 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України 22.02.2012 р.
№296/5 та ч.2 ст. 69 ЗУ «Про нотаріат» при
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом нотаріус має обов'язково
з'ясувати наявність спадкоємців, які
мають право на обов'язкову частку у
спадщині, перелік яких визначено у
статті 1241 Цивільного кодексу України.

Ст. 63 ЗУ «Про нотаріат» встановлено, що
нотаріус, який одержав від
спадкоємців повідомлення про
відкриття спадщини, зобов'язаний
повідомити про це тих спадкоємців,
місце проживання або роботи яких йому
відоме.

27 серпня 2013 року повідомленням
№2020/02-14/205/2013 ОСОБА_2 було
проінформовано про відкриття
спадкової справи після смерті ОСОБА_4,
надано йому роз'яснення вимог чинного
законодавства України з питань видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом та повідомлено про
необхідність звернутися до
Броварської міської державної
нотаріальної контори Київської
області для встановлення кола осіб, які
мають право на обов'язкову частку у
спадщині.

21 листопада 2013 року ОСОБА_2 було подано
до Броварської міської нотаріальної
контори заяву від 12 листопада 2013 року
щодо призупинення видачі позивачу
свідоцтва про право на спадщину після
смерті ОСОБА_4 у зв'язку зі зверненням
до суду для тлумачення заповіту.

В цій же заяві ОСОБА_2 вказує, що 12
листопада 2013 року на особистому
прийомі у нотаріуса він дізнався про
існування заповіту та ознайомився з
його змістом.

Згідно листа Головного управління
юстиції у Київській області від 20
лютого 2014 року №К29718 з пояснень
завідувача Броварською міською
державною нотаріальною конторою
Журавською В.В., вбачається що у жовтні
2013 року ОСОБА_2 з'явився до неї на
особистий прийом та повідомив, що буде
оформлювати спадщину після смерті
ОСОБА_4 та необхідні документи будуть
подані ним пізніше.

З урахуванням вищевикладеного суд
приходить до висновку що до спливу
шестимісячного строку, а саме до 12
листопада 2013року, з часу відкриття
спадщини, жодних відомостей та
документів, які б прямо або побічно
вказували на непрацездатність ОСОБА_2
до Броварської нотаріальної контори
Київської області не надходило, попри
надсилання йому письмових роз'яснень
щодо положень чинного законодавства
України стосовно права на обов'язкову
частку у спадщині непрацездатних дітей
спадкодавця та його особистих прийомів
у нотаріуса.

А тому підстави для відмови позивачу у
видачі свідоцтв про право на спадщину
за заповітом після спливу
шестимісячного терміну після
відкриття спадщини, а саме після 12
листопада 2013 року у нотаріуса
Броварської міської державної
нотаріальної контори Київської
області Журавської В.В. були відсутні,
як і підстави для винесення
передчасної, аналогічної за змістом,
постанови про відмову позивачу у
видачі свідоцтв про право на спадщину
за заповітом від 29 жовтня 2013 року.

Крім того, в ході розгляду справи суду
не були надані будь-які докази про
дійсне звернення ОСОБА_2 до суду для
тлумачення заповіту його батька.

Посилання у листі Головного управління
юстиції у Київській області від 20
лютого 2014 року №К29718 про наявність
повісток про виклик ОСОБА_2 до суду по
справі №361/745/14, провадження №2/361/737/14
лише підтверджують факт залучення
ОСОБА_2 до участі у якості третьої особи
у даній справі за позовом ОСОБА_1 до
Броварської міської державної
нотаріальної контори Київської
області, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання постанови про відмову
нотаріуса незаконною та зобов'язання
видати свідоцтво про право власності
за заповітом. Тобто, наявність спору
між спадкоємцями щодо майна померлого
ОСОБА_4 не підтверджена жодними
доказами.

Частиною 1 ст. 1296 ЦК України визначено,
що спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець,
який прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно, зобов'язаний
звернутися до нотаріуса за видачею
йому свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно.

Якщо спадщину прийняло кілька
спадкоємців, свідоцтво про право на
спадщину видається на ім'я кожного з
них, із зазначенням імені та частки у
спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України
свідоцтво про право на спадщину
видається спадкоємцям після
закінчення шести місяців з часу
відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст.39 Закону України "Про
нотаріат" порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами та
посадовими особами органів місцевого
самоврядування встановлюється цим
Законом та іншими актами законодавства
України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 Закону України
"Про нотаріат", нотаріус відмовляє у
вчиненні нотаріальної дії, якщо особою
не подано відомості (інформацію) та
документи, необхідні для вчинення
нотаріальної дії.

Згідно вимог ч. 3 ст.49 Закону України «
Про нотаріат», нотаріусу або посадовій
особі, яка вчиняє нотаріальні дії,
забороняється безпідставно відмовляти
у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
нотаріат» нотаріальна дія або відмова
у її вчиненні, нотаріальний акт
оскаржуються до суду.

Право на оскарження нотаріальної дії
або відмови у її вчиненні,
нотаріального акта має особа, прав та
інтересів якої стосуються такі дії чи
акти.

Згідно п.205 Інструкції «Про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України», затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 03.03.2004
року №20/5, на майно, що переходить за
правом спадкування до спадкоємців,
нотаріусом за місцем відкриття
спадщини видається свідоцтво про право
на спадщину. Видача свідоцтва
провадиться у строки, установлені
цивільним законодавством України
(стаття 1298 Цивільного кодексу України).

Відповідно п. 210 Інструкції свідоцтво
про право на спадщину видається на
підставі письмової заяви спадкоємців
після закінчення шести місяців з дня
відкриття спадщини, а у випадках,
передбачених частиною другою статті
1270, статтею 1276 Цивільного кодексу
України, - не раніше зазначених у цих
статтях строків.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що відповідачем
безпідставно відмовлено позивачу у
видачі свідоцтв про право на спадщину
за заповітом після смерті ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. 1241 ЦК України, ЗУ «Про
нотаріат»; Порядком вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженим наказом Міністерства
юстиції України 22.02.2012 р. №296/5; ст.ст. 60,
88, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В
:

Позов задовольнити.

Скасувати постанови державного
нотаріуса Броварської міської
державної нотаріальної контори
Київської області Журавської
Валентини Вікторівни від 29 жовтня 2013
року та 13 листопада 2013 року про відмову
ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на
спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати Броварську міську державну
нотаріальну контору Київської області
видати на ім'я ОСОБА_1 свідоцтво про
право на спадщину за заповітом на 1/3
частку квартири АДРЕСА_1, після смерті
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Броварський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Г. О. Білик