Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б. ,

при секретарі - Озерчук Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: Подільський РВ ГУ
ДМС України в м. Києві, про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з даним
позовом, в якому просить визнати
відповідача (онука) таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням, розташованим за адресою:
АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що вказане
приміщення не належить йому на праві
власності, власником є ОСОБА_1, та
оскільки відповідач ніколи не проживав
у вказаній квартирі, хоча з жовтня 2007
року був зареєстрований у даній
квартирі без її згоди.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 позов підтримала.
Пояснила, що відповідача в квартиру №
114 зареєстрував син позивачки - ОСОБА_4,
який помер АДРЕСА_4. При цьому згоди на
реєстрацію онука вона не давала. У
вказаній квартирі відповідач ніколи не
проживав, з реєстрації не був знятий.
ОСОБА_2 придбав квартиру в місті Одесі,
у якій на даний час проживає.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час, день та місце
розгляду справи повідомлявся належно,
причини неявки суду невідомі.

Представник 3-ї особи - Подільського РВ
ГУ ДМС України у м. Києві, в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду невідомі. А тому суд вважає за
можливе розглядати справу за його
відсутності.

Суд, вислухавши представника позивача,
показання свідка, дослідивши письмові
докази, приходить до наступних
висновків.

З матеріалів справи вбачається, що
квартира АДРЕСА_2 належить на праві
спільної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в
рівних долях, що підтверджується
свідоцтвом про право власності від
11.09.1995 року (а.с. 4).

Згідно довідки форми № 3 від 10.09.2014 р. №
1515, виданої КП "Галицьке Подільського
району міста Києва" у вищезазначеній
квартирі зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3 -
дочка позивача та ОСОБА_2, який
являється онуком позивача (а.с. 3). 18.10.2007
року відповідача було зареєстровано у
спірну квартиру.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач після реєстрації ніколи не
проживав у АДРЕСА_1. Факт не проживання
ОСОБА_2 також підтверджується актом
перевірки на предмет не проживання у
вищевказаній квартирі, затвердженого
директором КП "Галицьке Подільського
району міста Києва" від 30.05.2014 року (а.с.
8).

А також поясненнями свідка ОСОБА_6, яка
в суді пояснила, що син позивача ОСОБА_4
за життя прописав свого сина ОСОБА_2 у
квартирі АДРЕСА_3. Дані обставини
свідку відомі зі слів ОСОБА_1, оскільки
вони товаришують багато років, навіть
вона проживала в квартирі позивача з 2011
р. по 2012 р. в зв'язку з сімейними
обставинами, які у неї склалися. За цей
період у квартирі, крім позивача та
ОСОБА_6, ніхто не проживав. Відповідача
ніколи не бачила за даною адресою,
речей його не має, в гості до своєї
бабусі ніколи не приходив. ОСОБА_2 на
даний час проживає в місті Одесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що
у разі будь-яких обмежень у здійсненні
права користування та розпорядження
своїм майном власник має право
вимагати усунення відповідних
перешкод, у тому числі шляхом звернення
до суду за захистом свого майнового
права, зокрема, із позовом про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11
грудня 2003 року "Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в
Україні" зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється в день
звернення особи на підставі заяви
особи або її законного представника,
судового рішення, яке набрало законної
сили, про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
про виселення, про визнання особи
безвісно відсутньою або оголошення її
померлою, свідоцтва про смерть.

Аналізуючи зазначене, враховуючи, що в
судовому засіданні встановлено, що
відповідач не проживає у АДРЕСА_1 без
поважних причин понад один рік, проте
зареєстрований з 2007 року по теперішній
час у вказаному житловому приміщенні, а
позивач є власником даної квартири і
сплачує кошти за житлово-комунальні
послуги за відповідача, чим
порушуються її права,тому суд вважає,
що позовні вимоги доведені та
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Враховуючи те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача
судовий збір в розмірі 243,60 грн. на
користь держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, Законом
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні", ст.ст.8, 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК
України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Подільський РВ ГУ ДМС України в м.
Києві, про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що
втратив право користування квартирою
АДРЕСА_1

Зобов"язати Поділський РВ ГУ ДМС
України зняти ОСОБА_2, який
зареєстрований в АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на
користь держави судовий збір у розмірі
243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду м.
Києва через Подільський районний суд м.
Києва.

Суддя Г. Б. Супрун