№ пров. 2/646/2142/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.14 року Червонозаводський районний
суд міста Харкова в складі:

Головуючого судді Міндарьової М.Ю.

За участю секретаря судових засідань
Ротач К.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
про визнання договору поруки № 237839 від
13.03.2009 року припиненим,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом
до ПАТ «УрСиббанк» про визнання
договору поруки укладеного між нею та
відповідачем припиненим в зв'язку з
тим, що як вказано в оспорюваному
договорі поруки від 13.03.2009 року № 237839
останній укладено в забезпечення
виконання зобов'язань «Скайсервіс
Каргоедженсі», що виникли з поруки №
1 від 13.03.2009 року, що є
неприпустимим коли порука виникає з
іншого договору поруки, а тому
незрозуміло яке саме зобов'язання
забезпечене оспорюваним договором
поруки. Також позивач з посиланням на
статтю 559 ЦК України зазначає, що строк
для пред'явлення вимоги до неї за
оспорюваним договором сплинув,
оскільки відповідно до кредитного
договору встановлений графік сплати
платежів за користування кредитними
коштами зі встановленням строку сплати
кожного чергового платежу і до неї як
до поручителя може бути пред'явлено
вимогу лише протягом шести місяців з
моменту настання строку погашення
чергового платежу за основним
зобов'язанням. Посилаючись на вказані
обставини просить задовольнити її
позовні вимоги на визнати оспорюваний
договір поруки припиненим.

Позивач та представник відповідача
звернулися до суду з заявами про
розгляд справи за їх відсутності за
наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного висновку.

Відповідно до копії кредитного
договору від 06.07.2007 року № 0 даний
договір укладено між відповідачем та
«Скайсервіс Каргоедженсі» строком до
05.07.2018 року.

Як вбачається з копії додаткової угоди
№ 1 до кредитного договору № 0 від
06.07.2007 року укладеного між відповідачем
та «Скайсервіс Каргоедженсі» сторони
за даним договором домовились, що для
ідентифікації договору можуть
застосовуватись як номер договору
зазначений при його укладанні, а саме №
0, так і реєстраційний номер
договору в системі обліку банку, а саме
№ 01.

Згідно копії оспорюваного договору
поруки № 237839 від 13.03.2009 року, укладеного
між позивачем та відповідачем,
поручитель (позивач) зобов'язується
перед кредитором відповідати за
виконання «Скайсервіс Каргоедженсі»
усіх його зобов'язань перед кредитором,
що виникли з поруки № 1 від 13.03.2009
року.

Відповідно до наданих представником
відповідача заперечень зазначення в
оспорюваному договорі замість слів
«кредитний договір» зазначено
«порука» є технічною помилкою в
процесі друку документу.

Статтею 559 ЦК України встановлений
вичерпний перелік підстав для визнання
договору поруки припиненим серед яких
неправильне (помилкове) визначення в
оспорюваному договорі правової
природи основного зобов'язання
(«кредитний договір» чи «порука»), яке
забезпечене порукою не є підставою для
визнання договору поруки саме
припиненим.

Щодо посилань позивача як на підставу
своїх позовних вимог на сплив
шестимісячного терміну пред'явлення до
неї зобов'язань з посиланням на
існуючий графік сплати платежів за
кредитним договором також не
розцінюється судом в даному випадку як
підстава для визнання договору поруки
припиненим, оскільки як вбачається зі
змісту основного зобов'язання, строк на
який воно укладено є до 2020 року, таким
чином на сьогоднішній день банк може
пред'явити вимогу до поручителя лише в
разі існування підстав для висування
вимог щодо дострокового стягнення
суми, а тому в цьому випадку ця норма
закону (ч.4 ст. 559 ЦК України) може бути
застосована лише щодо стягнення за
певні платежі згідно встановленого
графіку сплати коштів (на розмір суми
яка підлягає стягненню з поручителя) і
не ставить під сумнів дійсність
оспорюваного договору поруки в цілому.

На підставі викладеного, керуючись
положеннями статті 11 ЦК України щодо
розгляду цивільної справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справ, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача задоволенню не
підлягають.

Стосовно клопотання сторони
відповідача про направлення справи до
Бабушкінського районного суду міста
Дніпропетровська для об'єднання з
цивільною справою за позовом ПАТ
«УкрСиббанку» до ТОВ «Скайсервіс
Каргоедженсі», ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості, то
останнє задоволенню не підлягає в
зв'язку з відсутністю підстав (кілька
однорідних позовних вимог за позовами
одного й того самого позивача до одного
й того самого відповідачачи до різних
відповідачів або за позовом різних
позивачів до одного й того самого
відповідача) передбачених статтею 126
ЦПК України.

Керуючись статтею 559 Цивільного
Кодексу України, статтями 10,11,60,61, 126,
209,212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_2
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Червонозаводський районний суд
м. Харкова протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, у разі подання
апеляційної скарги - після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ:
М.Ю. Міндарьова