АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 675/2665/14-ц
Провадження № 22-ц/792/2535/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Власенка О.В.,

суддів: Юзюка О.М., Ярмолюка О.І.,

при секретарі: Шевчук Ю.Г.

з участю:
відповідачки ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 22-ц/792/2535/14
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Ізяславського районного суду
Хмельницької області від 27 листопада
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про зміну
розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог вказав,
що рішенням Ізяславського районного
суду Хмельницької області від 16 січня
2003 року, з нього на користь ОСОБА_1, було
стягнуто аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини усіх видів заробітку
щомісячно, до повноліття дитини. Однак
наразі, як вказав ОСОБА_2, він не має
постійної роботи, на його утриманні
знаходяться три малолітніх дитини:
сини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, та дочка ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4. Враховуючи наведене,
позивач просив зменшити розмір
присуджених аліментів до 100 грн. у
твердій грошовій сумі.

Рішенням Ізяславського районного суду
Хмельницької області від 27 листопада
2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання дитини - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, у твердій грошовій
сумі в розмірі 250 грн., щомісячно, до
повноліття дитини.

________________________________________________________________________
__

Головуючий у першій інстанції -
Матвієць Я.С. Провадження №
22-ц/792/2535/14

Доповідач -Власенко О.В.
Категорія № 48,50

В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалено виконавчий лист, виданий
Ізяславським районним судом, № 2-167 від
16.01.2003 року після погашення
заборгованості відкликати і долучити
до справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що
рішення суду ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, а тому просить скасувати його і
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК
України, рішення повинно бути законним
і обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані, які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов`язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Судом вірно встановлені фактичні
обставини справи, дана їм правильна
оцінка, а його висновки узгоджуються з
матеріалами справи і відповідають
закону.

Встановлено, що згідно з рішенням
Ізяславського районного суду
Хмельницької області від 16.01.2003 року з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 стягнуто
аліменти на утримання сина ОСОБА_3 -
ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку щомісячно але не менше
1/2 неоподаткованого мінімуму доходів
громадян, починаючи з 13.01.2003 року до
його повноліття (а.с.6).

Згідно із свідоцтвом про розірвання
шлюбу шлюб між сторонами було
розірвано 08.04.2003 року (а.с.3).

Згідно із свідоцтвом про одруження від
03.08.2003 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з
ОСОБА_8, якій після одруження присвоєно
прізвище - ОСОБА_2 (а.с.7).

Від вказаного шлюбу у позивача ОСОБА_2
народилось та знаходиться на утриманні
три малолітніх дитини, а саме: син
ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_6 -
ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_4
(а.с.8-10).

З трудової книжки ОСОБА_2 встановлено,
що з 05.11.2010 року він не працює (а.с.23,24).

Згідно з довідкою Відділу державної
виконавчої служби Ізяславського
районного управління юстиції № 1081 від
27.11.2014 року, станом на 01.11.2014 року існує
заборгованість ОСОБА_2 по сплаті
аліментів, розмір якої становить 556 грн.
85 коп. (а.с.17)

Виходячи з наведеного. колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до правильного висновку про те, що з
часу ухвалення рішення суду від 16.01.2003
року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 аліментів на утримання
неповнолітнього сина в розмірі 1/4
частини всіх видів його заробітку,
значно змінилися його матеріальний та
сімейний стан, а саме: позивач в даний
час не працює, у нього на утриманні є
три малолітніх дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН
про права дитини від 20 листопада 1989
року, яка ратифікована Постановою
Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від
27 лютого 1991 року та набула чинності для
України 27 вересня 1991 року, держава
визнає право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 цього ж Кодексу, за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, розмір
аліментів визначається у частці від
заробітку (доходу) матері, батька
дитини.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 184 СК
України, суд за заявою платника або
одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення.

При цьому підстави визначення розміру
аліментів у частках до заробітку
(доходу) або у твердій сумі
визначаються з урахуванням як положень
ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.
183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України
передбачає, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або за
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року №3 "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справи щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів",
розмір аліментів, визначений судовим
рішенням або за домовленістю між
батьками, суд може змінити за позовом
платника або одержувача аліментів у
зв'язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України,
розмір аліментів, визначений рішенням
суду, не вважається незмінним. Отже, у
зв'язку із значним покращенням
матеріального становища платника
аліментів матір дитини може подати до
суду заяву про збільшення розміру
аліментів. Значне погіршення
матеріального становища батька може
бути підставою для його вимоги про
зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає
підстави для зміни розміру аліментів,
визначеного за рішенням суду, але не
пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3
ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України
тільки вказує на можливість зміни
раніше встановленого розміру
аліментів за наявності доведених в
судовому порядку підстав, а саме: зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру
аліментів в твердій грошовій сумі (що
фактично є зміною розміру) ст. 184 СК
України відносить: нерегулярний,
мінливий дохід платника аліментів,
одержання частини доходу в натурі та
інші обставини, що мають істотне
значення.

Право вимагати заміни розміру
аліментів шляхом зміни способу
присудження аліментів не може
заперечуватися, адже можливість вибору
способу присудження аліментів з огляду
на мінливість життєвих обставин,
зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не
може обмежуватися разовим її
здійсненням.

Вказане підтверджується постановою
Верховного Суду України № 6-143цс13 від
05.02.2014 року, яка виходячи з вимог ч. 1 ст.
360 ЦПК України, є обов`язковою для всіх
судів України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що давши належну оцінку
зібраним доказам, суд обґрунтовано
змінив розмір аліментів, які
підлягають стягненню з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 на утримання
неповнолітньої дитини, з 1/4 частини
всіх видів його доходу, на 250 грн. до
повноліття дитини.

Колегія суддів вважає, що з визначеним
судом першої інстанції розміром
аліментів слід погодитися.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про
те, що ОСОБА_2 має доходи, був за
кордоном, заробляв кошти, а тому має
змогу сплачувати аліменти на утримання
сина в повному обсязі по виконавчому
листу № 2-167 є безпідставними, оскільки
позивачка не надала суду жодного
належного доказу на підтвердження
доводів наведених в запереченні на
позовну заяву та в апеляційній скарзі.

Інші доводи апеляційної скарги не
містять посилань на докази, які б
спростовували висновки суду першої
інстанції, а тому підстав для
задоволення її апеляційної скарги
немає.

Рішення суду ґрунтується на повно,
всебічно досліджених матеріалах
справи, постановлене з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав в межах доводів
апеляційної скарги для його скасування
не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ізяславського районного суду
Хмельницької області від 27 листопада
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду О.В. Власенко