ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа № 622/1148/13-ц р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2014 року смт.
Золочів

Золочівський районний суд Харківської
області в складі:

Головуючого - судді Калайда І. С.,

при секретарі Бойко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором і зустрічним
позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
про захист прав споживача, про визнання
прострочення кредитора, про визнання
недійсними пунктів 1.6., 1.8., 5.4.
кредитного договору №888/06-КВ від 22.12.2006
року, про визнання недійсними договору
поруки №888/06-КВ-П від 22.12.2006 року,
іпотечного договору №888/06-КВ/Z від 22.12.2006
року і зобов'язання вчинити певні дії,-

в с
т а н о в и в:

Позивач за первісним позовом ПАТ
"Дельта Банк" звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1, в якому просить суд
стягнути з останнього на користь ПАТ
"Дельта Банк" заборгованість за
кредитним договором в сумі 165709,52 грн.
(сто шістьдесят п'ять тисяч сімсот
девять гривень 52 коп.) і судовий збір у
розмірі 1657,09 грн. (одна тисяча шістсот
п'ятдесят сім гривень 09 копійок).

В липні 2014 року ПАТ "Дельта банк"
уточнив свої вимоги і просить суд
стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за
кредитом у сумі 185583,15 гривень,
заборгованість за відсотками у сумі
108077,31 гривень, а також судовий збір у
сумі 3645,00 гривень.

Станом на 23.06.2014 року за даними
позивача за відповідачем за первісним
позовом існує заборгованість у сумі
293660,46 грн. (двісті дев'яносто три тисячі
шістсот шістдесят гривень 46 коп.), з
яких тіло кредиту - 185583,15 грн.; відсотки
- 108077,31 грн.; комісія за ведення кредиту-
0 грн.

Відповідач за первісним позовом
ОСОБА_1 проти первісного позову
заперечує у повному обсязі,
посилаючись на недотримання ПАТ
"Дельта Банк" умов пунктів 6.1., 7.7.
кредитного договору №888/06-КВ від 22.12.2006
року і пункту 4.8. Договору про передачу
активів та кредитних зобов'язань ТОВ
"Укрпромбанку" на користь АТ "Дельта
Банку" від 30.06.2010 року між ТОВ
"Укрпромбанк", АТ "Дельта Банк" та
Національним банком України, внаслідок
чого заміна кредитора у зобов'язанні
потягнула за собою фактичну зміну
пунктів (умов) кредитного договору в
частині реквізитів для повернення
коштів. На порушення умов кредитного
договору позивач не лише не уклав з
відповідачем за первісним позовом
додаткових договорів, а й не повідомив
його в установлений договором спосіб
про зміну умов (пунктів) договору
стосовно реквізитів для сплати коштів.
Таким чином, недотримання ПАТ "Дельта
Банк" умов кредитного договору і
договору про передачу активів і
кредитних зобов'язань створило
перешкоди відповідачу за первісним
позовом у виконанні взятих ним
зобов'язань за кредитним договором.
ОСОБА_1 стверджує що фактично мало
місце прострочення кредитора, а не
боржника.

Відповідач за первісним позовом
ОСОБА_1 подав зустрічний позов до ПАТ
"Дельта Банк" про визнання недійсними
пунктів 1.6., 1.8., 5.4. кредитного договору
№888/06-КВ від 22.12.2006 року, про визнання
недійсними договору поруки №888/06-КВ-П
від 22.12.2006 року, іпотечного договору
№888/06-КВ/Z від 22.12.2006 року і зобов'язання
вчинити певні дії. В обгрунтування
вимог посилався на те, що включення в
кредитний договір пунктів 1.6., 1.8. є
порушенням приписів ст..ст.11,18 закону
України "Про захист прав споживачів", а
п. 5.4. кредитного договору передбачено
подвійне стягнення пені за несвоєчасне
виконання зобов'язання позичальником,
що не узгоджується з приписами статті 61
Конституції України. Також договір
поруки №888/06-КВ-П від 22.12.2006 року та
іпотечний договір №888/06-КВ/Z від 22.12.2006
року підписані особою, яка не мала
необхідного обсягу цивільної
дієздатності, чим було порушені
приписи ст.ст. 92, 203, 207 ЦК України і
просить зобов'язати ПАТ "Дельта Банк"
вчинити певні дії. У судовому засіданні
ОСОБА_1 звернувся до суду з усною
заявоюпро залишення зустрічного
позову без розгляду.

Представник ПАТ "Дельта Банк" проти
зустрічного позову ОСОБА_1 заперечує у
повному обсязі у зв'язку з
безпідставністю та просить відмовити
повністю у його задоволенні.

В судове засідання 10.12.2014 року
представник позивача Мотора Є.О., що діє
на підставі довіреності від 14.02.2014 року,
надала клопотання про розгляд справи
завідсутності представника ПАТ "Дельта
Банк" .

В судовому засіданні 10.12.2014 року
ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
22 грудня 2006 року між товариством з
обмеженою відповідальністю
"Український промисловий банк" та
ОСОБА_1. був укладений кредитний
договір № 888/06-КВ (далі - Договір), згідно
з умовами якого Банк надав
Позичальнику кредитні кошти у розмірі
22100,00 USD (двадцять дві тисячі сто доларів
США 00 центів) з розрахунку 13,5 % річних за
весь час фактичного користування
кредитом на строк з 22 грудня 2006 року по
21 грудня 2016 року. Мета кредитування -
споживчі потреби. Відповідно до ст.ст
512-519 ЦК, ст. 92, 95 Закону України "Про
банки та банківську діяльність",
постанови Правління НБУ №369 "Про
затвердження Положення про
застосування НБУ заходів впливу за
порушення банківського законодавства",
30.06.2010 року між ТОВ "Укрпромбанк", АТ
"Дельта Банк" та Національним банком
України було укладено Договір про
передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ "Укрпромбанку" на
користь АТ "Дельта Банку". Відповідно до
п. 4.1зазначеного договору в порядку,
обсязі та на умовах, визначених
договором, Укрпромбанк передає
(відступає) Дельта Банку права вимоги
за кредитними та забезпечувальними
договорами, що забезпечують виконання
кредитних зобов'язань перед
Національним банком, внаслідок чого
Дельта Банк замінює Укрпромбанк як
кредитора (стає новим кредитором) у
зазначених зобов'язаннях, а згідно з п.
4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком
Дельта Банку прав вимоги до боржників,
Дельта Банку переходить
(відступається) право вимагати (замість
Укрпромбанку) від боржників повного,
належного та реального виконання
обов'язків за кредитними та
забезпечувальними договорами.
Відповідно до ст..514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст.516 ЦК заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Але пунктом 4.8 цього договору
встановлено порядок повідомлення
боржників про передачу "Укрпромбанком"
"Дельта Банку" прав вимоги. Зокрема, п.п.
4.8.1, 4.8.2 договору передбачено, що "Дельта
Банк" та "Укрпромбанк" зобов'язані
письмово повідомити боржників про
передачу відповідних прав вимоги
шляхом направлення їм спільного
повідомлення за формою, узгодженою
"Дельта Банком" та "Укрпромбанком" в
усіх істотних аспектах, впродовж 5
(п'яти) робочих днів з дати укладення
цього договору. Повідомлення
направляються рекомендованими листами
з повідомленням про вручення або
цінними листами з описом вкладення.

ПАТ "Дельта Банк" не надав суду
будь-яких доказів повідомлення
відповідача про заміну кредитора.
Твердження представника банку про
неможливість надання суду
повідомлення про вручення відповідачу
за первісним позовом рекомендованого
листа про заміну кредитора в зв'язку із
закінченням строку зберігання
вказаних документів суд розцінює
безпідставним і необґрунтованим і не
приймає до уваги, оскільки ст. 229
розділу 2.3 постанови Правління
Національного банку України від 8
грудня 2004 року № 601 "Про затвердження
Переліку документів, що утворюються в
діяльності Національного банку
України та банків України, із
зазначенням строків зберігання", яке
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 24 грудня 2004 року за №1646/10245,
строк зберігання "листування про
погашення позик та кредитів"
встановлено 5 років після погашення
позики та кредиту.

Відповідно до п. 2 Правил надання
послуг поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 05 березня 2009 року № 270, реєстроване
поштове відправлення - поштове
відправлення, яке приймається для
пересилання з видачею розрахункового
документа, пересилається з
приписуванням до супровідних
документів та вручається одержувачу
під розписку; рекомендоване поштове
відправлення - реєстрований лист,
поштова картка, бандероль, секограма,
дрібний пакет, мішок "M", які приймаються
для пересилання без оцінки
відправником вартості його вкладення.

Згідно з п. 91 цих Правил підлягають
доставці додому: рекомендовані поштові
картки, листи, секограми, рекомендовані
повідомлення про вручення поштових
відправлень, поштових переказів.

Виходячи з вищезазначеного, боржник
вважається належним чином
повідомленим про заміну кредитора у
зобов'язанні в тому разі, коли банком не
лише направлено на адресу такого
боржника лист про зміну умов
кредитного договору, а й доведено факт
його вручення адресатові під розписку.

Позивач за первісним позовом ПАТ
"Дельта Банк" не надав суду доказів про
вручення адресату згаданого листа, а
відповідач заперечує факт його
отримання.

Згідно з ч. 2 ст. 516 та ч. 2 ст. 517 ЦК
України, якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. Боржник має право не
виконувати свого обов'язку новому
кредиторові до надання боржникові
доказів переходу до нового кредитора
прав у зобов'язанні.

За приписами ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 527 ЦК України,
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтями 628, 629 ЦК України передбачено,
що зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Спосіб і порядок погашення кредиту
був встановлений пунктом 2 кредитного
договору №888/06-КВ від 22.12.2006 року і
надавав можливість позичальнику
ОСОБА_1 сплачувати відповідні кошти
шляхом безготівкового перерахування
або шляхом внесення готівки у касу
"Укрпромбанку" за визначеними у
договорі реквізитами (номер рахунку,
код ЄДРПОУ, код банку в системі
електронних платежів тощо).

Заміна кредитора у зобов'язанні
потягнула за собою фактичну зміну
вказаних пунктів (умов) кредитного
договору в частині реквізитів для
повернення коштів.

Пунктом 7.7 кредитного договору
встановлено, що всі зміни та доповнення
до цього договору вносяться в
письмовій формі шляхом укладення
відповідних додаткових договорів або
шляхом надіслання банком позичальнику
повідомлення у випадку, передбаченому
п. 6.1. Всі повідомлення за цим договором
будуть вважатися зробленими належним
чином, якщо вони здійснені в письмовій
формі за підписом уповноваженого
представника банку і підписом
позичальника, тобто сторони, що
відправила повідомлення, засвідченої
печаткою (для повідомлень банку) та
надіслані рекомендованим листом,
кур'єром, телеграфом, або вручені
особисто за адресами, зазначеними в
цьому договорі.

На порушення вказаних умов кредитного
договору ПАТ "Дельта Банк" не лише не
уклав з ОСОБА_1 додаткових договорів, а
й не повідомив його в установлений
договором спосіб про зміну умов
(пунктів) договору стосовно реквізитів
для сплати коштів.

Крім того, позивач за первісним
позовом ПАТ "Дельта Банк" всупереч
вимогам ст. ст. 10, 60 Цивільного
процесуального кодексу України не
надав суду належних і допустимих
доказів щодо розміру заборгованості
відповідача за кредитним договором -
детальний розрахунок заборгованості
позичальника із вказівками про те, коли
(в які дні місяці та роки) він погашав
свою заборгованість, яка частина
сплачених сум йшла на погашення тіла
кредиту, а яка - на погашення відсотків
і комісій, якими первинними платіжними
документами підтверджується кожна
сплата.

Належними доказами, які підтверджують
наявність чи відсутність
заборгованості, а також встановлюють
розмір заборгованості, можуть бути
виключно первинні документи, оформлені
відповідно до вимог ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність" (ухвали ВССУ від 15.06.2011, від
28.11.2012 року, реєстровий номер 27900436).

Позивачем у якості доказів надано
витяг з додатку №2 до договору про
передачу активів та кредитних
зобов'язань Укрпромбанку на користь
Дельта Банку від 30.06.2010, у якому
заборгованість відповідача за тілом
кредиту складає 16158,48 доларів США. У той
же час згідно довідки про
заборгованість ОСОБА_1 по кредитному
договору №888/06-КВ, підписаної
начальником Департаменту
супроводження операцій клієнтів банку
ОСОБА_7, заборгованість відповідача за
тілом кредиту складає 15623,75 доларів США.
Тобто, існує розбіжність у даних самого
позивача щодо розміру заборгованості
відповідача за тілом кредиту.

В свою чергу відповідач надав суду
належні докази щодо оплати по тілу
кредиту і за його даними
заборгованість по тілу кредиту складає
15106,85 доларів США.

Тобто висновки позивача щодо розміру
заборгованості по тілу кредиту
ґрунтуються на припущеннях, що є
порушенням ст. 4 ст. 60 ЦПК України, і
суд вважає що розмір заборгованості
відповідача не доведено позивачем,
також наявна розбіжність у сторін у
справі щодо заборгованості за
кредитом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, надавши докази відповідно
до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення
у справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Частиною 4 ст.10 ЦПК
України на суд покладено обов'язок
сприяти всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи.

Судом встановлено, що н дотримання ПАТ
"Дельта Банк" умов кредитного договору
створило перешкоди відповідачу ОСОБА_1
у виконанні взятих ним зобов'язань за
цим договором.

Правовою підставою позовних вимог про
дострокове повернення ОСОБА_1І всієї
суми заборгованості за кредитом банк
зазначив прострочення боржника (ч. 2 ст.
1050 ЦК України).

Однак з огляду на викладене вище в
даному випадку мало місце прострочення
кредитора, а не боржника.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 613 ЦК
України кредитор вважається таким, що
прострочив, якщо він не вчинив дій, що
встановлені договором, актами
цивільного законодавства чи
випливають із суті зобов'язання або
звичаїв ділового обороту, до вчинення
яких боржник не міг виконати свого
обов'язку. Якщо кредитор не вчинив дій,
до вчинення яких боржник не міг
виконати свій обов'язок, виконання
зобов'язання може бути відстрочене на
час прострочення кредитора. Боржник за
грошовим зобов'язанням не сплачує
проценти за час прострочення
кредитора.

Отже, на час розгляду справи правові
підстави для задоволення позову ПАТ
"Дельта банк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№888/06-КВ від 22 грудня 2006 року відсутні.

Така ж сама правова позіція викладена
у ухвалах ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 листопада 2013
року по справі №6-25671св13 (№ в реєстрі
судових рішень 35475751) і по справі
№6-30641св13 (номер у реєстрі судових
рішень 35511429).

Виходячи з викладеного, позов не може
бути задоволений у зв"язку з
безпідставністю позовних вимог та їх
недоведіністю.

Вказане рішення суду не перешкоджає
ПАТ "Дельта Банк" після усунення
порушень законодавства та виконання
умов кредитного договору повторно
пред"явити вимоги до відповідача про
стягнення заборгованості.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 207, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

в задоволенні позовних вимог ПАТ
"Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 про
захист прав споживача та визнання
недійсним п.5.4. кредитного договору №
888/06-КВ від 22.12.2006 року і зобов'язання
вчинити певні дії - залишити без
розгляду.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Золочівський районний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення

Повний текст рішення виготовлено
15.12.2014 року.

Головуючий суддя:
Калайда І. С.,

.