Справа № 552/7385/14-ц
25 грудня 2014 року Київський районний суд
м. Полтави в складі:
головуючого - судді Самсонової О.А.
при секретарі - Ворона Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві справу за
позовом Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за послуги
Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості за надання послуг по
теплопостачанню за період з 01 квітня 2011
року по 01 листопада 2014 року в сумі 1707
грн. 92 коп., які отримані нею за адресою:
Крім заборгованості за спожиту теплову
енергію позивач також просив суд
стягнути з відповідача нарахований
індекс інфляції в розмірі 226 грн. 68 коп.
та 3 % річних в сумі 82 грн. 92 коп. Всього
просив стягнути 2017 грн. 52 коп.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, звернувшись до
суду з клопотанням про розгляд справи
за його відсутності. Проти заочного
розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1, яка належним чином
повідомлена про час та місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явилась,
не повідомивши про причини неявки.
Враховуючи наявність у справі
достатніх матеріалів про права та
правовідночсини сторін, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності осіб, які в судове
засідання не з'явились, з ухваленням
Суд, дослідивши докази у справі,
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі з наступних підстав.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 є
споживачем послуг з теплопостачання,
що надаються позивачем за адресою:
При цьому позивач Полтавське обласне
комунальне виробниче підприємство
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго" надавав
відповідачу послуги з опалення житла, а
відповідач такі послуги прийняла та
оплачувала, від їх прийняття не
Таким чином судом встановлено, що між
сторонами склались правовідносини з
надання послуг теплопостачання, в яких
одна сторона зобов'язана надавати
другій стороні послуги
теплопостачання, а друга зобов'язана
своєчасно здійснювати оплату за
споживання і користування послугами.
Відсутність між сторонами письмового
договору про надання послуг не є
підставою для не здійснення оплати за
Вчасно відповідач отримані послуги не
оплачувала. У зв'язку з цим за період з 01
квітня 2011 року по 01 листопада 2014 року
виник борг в сумі 1707 грн. 92 коп.
До розгляду справи судом цей борг
відповідачем не сплачений.
Основні засади організаційних,
господарських відносин, що виникають у
сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг між їхніми
виробниками, виконавцями і
споживачами, а також їхні права та
обов'язки визначаються Законом України
«Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до ст. 32 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» плата за
житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору, розмір плати за
комунальні послуги розраховується
виходячи з розміру затверджених
цін/тарифів та показань засобів обліку
або за нормами, затвердженими в
установленому порядку.
Нормою статті 67 ЖК України передбачено,
що плата за комунальні послуги
береться за затвердженими в
установленому порядку тарифами.
Тарифи на послуги теплопостачання за
період з 01 квітня 2011 року по 01 листопада
2014 року, який є предметом судового
розгляду, регулювались відповідним
рішенням Полтавської обласної ради від
01 лютого 2011 року «Про забезпечення
виконання постанов Національної
комісії регулювання електроенергетики
України» (а.с.8).

За нормами ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено,
що боржник у разі прострочення
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення та три проценти річних
від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
встановлена відповідальність за
несвоєчасне здійснення платежів за
житлово-комунальні послуги у вигляді
пені.

Така ж відповідальність за несвоєчасне
здійснення платежів за надання послуг
з теплопостачання встановлена у п. 23
Правил та п. 20 Типового договору про
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 21 липня 2005 року №
630.

Разом з тим відповідно до загальних
умов виконання зобов'язання,
установлених ст. 526 ЦК України,
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином згідно з умовами
договору та вимогами ЦК України, інших
актів цивільного законодавства.
Недотримання таких вимог призводить до
порушення зобов'язань.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну
грошову суму на користь кредитора
відповідно до цивільно-правового
договору або з інших підстав,
визначених законом, є грошовим
зобов'язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому
замовник зобов'язаний оплатити надану
послугу в грошах, а виконавець має
право вимагати від замовника
відповідної оплати, тобто в якому
передбачено передачу грошей як
предмета договору або сплату їх як ціни
договору, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене слід дійти
висновку про те, що правовідносини, які
склалися між сторонами щодо надання
послуг теплопостачання, є грошовим
зобов'язанням, у якому, серед інших прав
і обов'язків сторін на боржника
покладено виключно певний
цивільно-правовий обов'язок з оплати
отриманих житлово-комунальних послуг,
якому кореспондує право вимоги
кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) -
вимагати сплату грошей за надані
послуги.

Таким чином, виходячи з юридичної
природи правовідносин сторін як
грошових зобов'язань, на них
поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як
спеціальний вид цивільно-правової
відповідальності за прострочення
виконання зобов'язання.

Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» правова норма щодо
відповідальності боржника за
несвоєчасне здійснення оплати за
житлово-комунальні послуги у вигляді
пені не виключає застосування правових
норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК
України.

Застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК
України до спірних правовідносин також
кореспондується із закріпленими в п. 3
ч. 1 ст. 96 ЦПК України нормами,
відповідно до яких однією з вимог, за
якими може бути видано судовий наказ, є
вимога про стягнення заборгованості за
оплату житлово-комунальних послуг з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих на суму
заборгованості.

На підставі викладеного суд вважає
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення позовні
вимоги про стягнення з відповідача на
користь позивача заборгованості за
надані послуги з врахуванням індексу
інфляції та 3% річних.

Суд також враховує, що позовні вимоги
ВП «Полтаватеплоенерго» пред'явлено в
межах термінів позовної давності.

На підставі викладеного, суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача заборгованість за
надані послуги в розмірі 1707 грн. 92 коп.,
компенсацію інфляційних втрат
підприємства в розмірі 226 грн. 68 коп., 3%
річних в розмірі 82 грн. 92 коп.

Відповідно до ст.88 ЦПК України у зв'язку
з задоволенням позову понесені
позивачем судові витрати в сумі 243 грн.
60 коп. підлягають відшкодуванню
позивачу за рахунок відповідача.

Всього з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути 2261 грн. 12
коп.

Керуючись ст.ст. 209, 213 - 215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючої: АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Полтавського
обласного комунального виробничого
підприємства теплового господарства
"Полтаватеплоенерго" заборгованість за
послуги теплопостачання за період з 01
квітня 2011 року по 01 листопада 2014 року в
сумі 1707 грн. 92 коп., компенсацію
інфляційних втрат підприємства в
розмірі 226 грн. 68 коп., 3% річних в розмірі
82 грн. 92 коп., на відшкодування
понесених судових витрат 243 грн. 60 коп.,
всього стягнути 2261 грн. 12 коп.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний термін з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але були відсутні в
судовому засіданні, - в 10-денний термін
з дня одержання копії рішення.

Відповідачем може бути подана заява
про перегляд заочного рішення протягом
10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий
О.А.Самсонова

25.12.2014