Справа № 206/3383/14-ц
Провадження № 4-с/206/20/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2014 р. року Самарський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді
Кушнірчук Р.О.

за участю секретаря
Ковтун Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську скаргу
ОСОБА_1 на дії державного виконавця
Самарського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Гаджиєвої
Есміри Мубаріз кизи, заінтересована
особа - ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2014 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з вказаною скаргою, в якій
просить скасувати постанову
державного виконавця Самарського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Гаджиєвої Е.М. від 14
травня 2014 року про закінчення
виконавчого провадження № 43282936 з
примусового виконання рішення
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 15 квітня 2014 року
та зобов'язати державного виконавця
Самарського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Гаджиєву
Е.М. відновити вказане виконавче
провадження з примусового виконання
рішення Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 15 квітня 2014 року
по справі № 206/680/2014-ц, оскільки
оскаржувана нею постанова винесена з
порушенням норм Закону України «Про
виконавче провадження» (а.с.1-3).

В судовому засіданні скаржник та її
представник підтримали скаргу.

Державний виконавець Самарського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Гаджиєва Есміра
Мубаріз кизи, представник Самарського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції та заінтересована
особа - ОСОБА_3, заперечувала проти
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження, вважаючи її
винесеною з дотриманням норм Закону
України «Про виконавче провадження».

Дослідивши матеріали справи та
матеріали виконавчого провадження, суд
приходить до висновку, що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду зі скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Суд встановив, що рішенням Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
15.04.2014 року по справі № 206/680/2014-ц
(2/20б/340/2014-ц), яке набрало законної сили
28.04.2014 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
третя особа - Самарський ВДВС
Дніпропетровського районного
управління юстиції, задоволено
частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 неустойку за прострочення
сплати аліментів у розмірі 16 646,72 грн. та
судові витрати у розмірі 166,46 грн.
(а.с.4-5).

На виконання вказаного рішення суду 6
травня 2014 року Самарським районним
судом м. Дніпропетровська виданий
виконавчий лист, який ОСОБА_1 13 травня
2014 року пред'явила до Самарського ВДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції для примусового
виконання (а.с.6)

13 травня 2014 року постановою державного
виконавця Самарського ВДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції Гаджиєвої Е.М.
відкрито виконавче провадження № 43282936
із примусового виконання рішення
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 15.04.2014 року про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1
неустойки у розмірі 16 646,72 грн. та
судових витрат у розмірі 166,46 грн.

14 травня 2014 року постановою державного
виконавця Самарського ВДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції Гаджиєвої Е.М.
закінчено виконавче провадження №
43282936 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме «направлення виконавчого
документа за належністю до іншого
відділу державної виконавчої служби».

Постанови про відкриття виконавчого
провадження від 13.05.2014 року та про
закінчення виконавчого провадження
від 14.05.2014 року державний виконавець
направила стягувачу в одному конверті,
який вона отримала 23 травня 2014 року, про
що свідчать штамп на копії конверту
(а.с.7).

Приходячи до висновку про задоволення
скарги ОСОБА_1 на дій державного
виконавця, суд виходив з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавчі дії
провадяться державним виконавцем за
місцем проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна. Право вибору місця виконання між
кількома органами державної
виконавчої служби, що можуть вчиняти
виконавчі дії з виконання рішення на
території, на яку поширюються їх
функції, належить стягувачу.

Як вбачається з матеріалів виконавчого
провадження, ОСОБА_3 (боржник)
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , що
за адміністративно - територіальним
розподілом міста Дніпропетровська
відноситься до Самарського району.

За вказаною адресою: АДРЕСА_4
знаходиться майно ОСОБА_3 (боржника у
виконавчому провадженні), а саме - ? цієї
квартири, на яку постановою державного
виконавця Самарського ВДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції від 27.01.2014 року у
виконавчому провадженні накладений
арешт з метою погашення заборгованості
за аліментами.

Разом з тим, про те, що боржник ОСОБА_3
дійсно тимчасово мешкає за адресою:
АДРЕСА_2 - державному виконавцеві було
відомо і раніше, зокрема і на час
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання рішення
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 09.11.2011 року по
справі №2-2085/2011, додатковим
підтвердженням чого є заява боржника
ОСОБА_3 від 14.01.2012 року, яку він написав
власноручно на ім'я в.о. начальника
Самарського ВДВС Дніпропетровського
міського управління юстиції про те, що
він фактично мешкає за адресою:
АДРЕСА_2.

Таким чином, починаючи з дати відкриття
виконавчого провадження по квітень 2014
року (на протязі майже 2,5 років),
Самарський ВДВС Дніпропетровського
міського управління юстиції
достеменно знав про те, що ОСОБА_3
(боржник) тимчасово мешкає на території
АНД ВДВС Дніпропетровського міського
управління юстиції, однак ця обставина
не перешкоджала Самарському ВДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції, спочатку відкрити
виконавче провадження № 30553064, а потім
його виконувати з наступним
закінченням.

Крім того, досліджуючи питання
правомірності дій державного
виконавця Гаджиєвої Е.М. при прийнятті
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 14 травня 2014 року з
підстав п.10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження», суд враховував
положення пункту 3.16 Наказу Мінюсту від
02.04.2012 року № 512/5 "Про затвердження
Інструкції з організації примусового
виконання рішень", згідно якого, у разі
направлення виконавчого документа за
належністю до іншого органу ДВС
відповідно до пункту 10 частини першої
статті 49 Закону державний виконавець у
постанові про закінчення виконавчого
провадження зазначає причини
направлення виконавчого документа за
належністю, повідомляє про проведені
виконавчі дії (якщо стягнення
проведено частково, зазначається про
фактично стягнену суму коштів), якщо
боржник відсутній, вказується дата
складання акта про відсутність
боржника. До копії постанови про
закінчення виконавчого провадження
державний виконавець додає також
постанови про стягнення виконавчого
збору, витрат на організацію та
проведення виконавчих дій, копії
постанов про накладення арешту на
кошти чи майно боржника, копії
документів щодо майнового стану
боржника та його доходів у разі їх
наявності.

Однак вказані вимоги спеціального
нормативно - правого акту державним
виконавцем не були дотримані, а копії
матеріалів виконавчого провадження №
43282936 підтвердження цьому не містять.

У відповідності до п.1 ст.6 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно з п.1 ст.1 Закону України «Про
виконавче провадження» - виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів.

З огляду на те, що ч. 1 ст. 20 Закону
України «Про виконавче провадження»
гарантується право вибору місця
виконання рішення суду (у разі
наявності альтернативи) саме
стягувачу, суд приходить до висновку
про неправомірність дії державного
виконавця Самарського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Гаджиєвої Есміри
Мубаріз кизи при винесенні постанови
про закінчення виконавчого
провадження № 43282936 від 14 травня 2014
року, а отже як наслідок, про
необхідність її скасування.

Керуючись ст.ст. 383, 384, 387, 388 ЦПК
України, суд

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного
виконавця Самарського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Гаджиєвої Есміри
Мубаріз кизи при винесенні постанови
про закінчення виконавчого
провадження № 43282936 від 14 травня 2014
року.

Скасувати постанову про закінчення
виконавчого провадження № 43282936 від 14
травня 2014 року, винесену державним
виконавцем Самарського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Гаджиєвою Есмірою
Мубаріз кизи.

Зобов'язати державного виконавця
Самарського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Гаджиєву
Есміру Мубаріз кизи відновити
виконавче провадження № 43282936 з
примусового виконання рішення
Самарського районного суду міста
Дніпропетровська від 15 квітня 2014 року
по справі № 206/680/14 (2/206/340/14).

Стягнути з Самарського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції на користь держави
судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Ухвалу може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Самарський районний суд
міста Дніпропетровська протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя:
Кушнірчук Р.О.