АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Головуючий І інстанції - Золотарьова
Провадження: 22-ц/790/8895/14
Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді - Бездітка В.М.,

суддів колегії - Сащенка І.С.,
Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Укргазвидобування» на рішення
Київського районного суду м.Харкова
від 13 листопада 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Укргазвидобування» до
ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні майном шляхом звільнення,
-

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2013 року позивач звернувся до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що 26 березня 2009 року
між ним та ОСОБА_3 укладено договір
позички № 110- 22, відповідно до якого
позивач передав у тимчасове
користування квартиру АДРЕСА_1 та інші
товарно- матеріальні цінності згідно з
додатком № 1 до даного договору. На час
укладення договору ОСОБА_3 була
працівником ДК «Укргазвидобування»
НАК «Нафтогаз України» ГПУ
«Харківгазвидобування» і вказане
житлове приміщення було надано їй для
тимчасового користування.

Наказом від 10 лютого 2011 року
відповідача звільнено, тому умови
договору щодо забезпечення позивачем
житлом на неї не розповсюджуються. З
січня 2011 року ГПУ
«Харківгазвидобування» ліквідовано та
27 грудня 2012 року проведено державну
реєстрацію припинення юридичної особи
шляхом перетворення в ПАТ
«Укргазвидобування». Оскільки в
договорі позички від 26 березня 2009 року
не встановлений конкретно строк його
дії, він вважається укладеним на
невизначений строк. У зв'язку із
проведеною перевіркою було
встановлено неефективне використання
майна філії, тому на адресу ОСОБА_3 було
направлено повідомлення про відмову
від договору позички № 110-22 від 26
березня 2009 року з вимогою про
звільнення спірного житлового
приміщення та передання майна
позивачу. Однак, вона вказані вимоги не
виконала.

Просив зобов'язати ОСОБА_3 повернути
йому майно, що було передано у позичку
за договором №110-22 від 26.03.2009 року;
зобов'язати відповідача усунути
перешкоди у користуванні майном шляхом
звільнення приміщення за адресою:
АДРЕСА_1; стягнути судові витрати у
розмірі 3311 грн. 55 коп.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 13 листопада 2014 року у
задоволенні позову ПАТ
«Укргазвидобування» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ
«Укргазвидобування» подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позов у повному
обсязі, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. В обґрунтування
скарги зазначено, що за відсутності у
матеріалах справи доказів перебування
відповідача на обліку працівників ПАТ
«Укргазвидобування» потребуючих
поліпшення житлових умов, відсутні
правові підстави, передбачені чинним
житловим законодавством України та
порядком отримання житла на
підприємстві, які б надавали йому
законне право на забезпечення житлом
від підприємства, що унеможливлює
надання відповідачу квартири
відповідно п.1.2 Договору.

Вважають, що договором не встановлений
строк його дії, а відповідно до ч. 2 ст. 763
ЦК України він є укладений на
невизначений строк. П. 1.2. як умова
договору - не може відповідно до ст. 252
ЦК України вважатись датою настання
події, з якою сторони пов'язували
настання події припинення договору,
оскільки це формулювання не містить
вказівки на календарну дату, вказівка
на таку подію не є такою, що має
неминуче настати.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з вимогами ст. 251 ЦК України,
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

Відповідно до ст. 252 ЦК України, строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Частиною другою
даної статті передбачено, що термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Відповідно до ст. 627 ЦКУ сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_3 до теперішнього часу є
працівником компанії ПАТ
«Укргазвидобування» і п.1.2 договору від
26 березня 2009 року, відповідно до ст. 252
ЦК України, повинен вважатись датою
настання події, з якою сторони
пов'язували настання події припинення
договору, а саме зазначена подія може
відбутись у зв'язку з наданням
відповідачці, як працівнику
підприємства, квартири в порядку,
встановленому в компанії.

Колегія суддів погоджується із
вказаними висновками, так як вони є
обґрунтованими, відповідають
обставинам справи і вимогам закону.

По справі встановлено, що 26 березня 2009
року між Дочірньою компанією
«Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз
України» в особі заступника директора
ГПУ Харківгазвидобування»
(позичкодавцем) та ОСОБА_3
(користувачем) укладений договір №110-22,
згідно умов якого позичкодавець
передає, а користувач приймає у
тимчасове користування житлове
приміщення та інші матеріальні
цінності згідно з додатком № 1 до
даного договору відповідно до ст.ст.
827-836 ЦК України та умов цього договору.
Житлове приміщення, право на
користування яким надається
користувачу представляє собою
квартиру, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 /а.с. 18-19/.

ПАТ «Укргазвидобування» в особі філії
ГПУ «Шебелинкагазвидобування» є
правонаступником усіх майнових та
немайнових прав і обов'язків ДК
«Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз
України» в особі ГПУ
«Харківгазвидобування» згідно зі
статутом від 25.12.2012 року /а.с.11-12/.

Апелянт посилається на те, що укладення
договору №110-22 від 26 березня 2009 року не
надає право відповідачу на
забезпечення його житлом від
підприємства, оскільки відповідно до
вимог ст.ст. 42, 43 ЖК України ОСОБА_3 не
перебуває на обліку працівників ПАТ
«Укргазвидобування» потребуючих
поліпшення житлових умов.

Відповідно до ст. 627 ЦКУ сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Пункт 1.2 Договору визначає, що майно
надається Користувачу до надання йому
ДК «Укргазвидобування» квартири в
порядку встановленому в ДК
«Укргазвидобування».

Відповідно до п. 3.1.4 договору,
позичкодавець має право вимагати від
користувача дострокового повернення
майна, що є предметом договору, тільки
після забезпечення його квартирою в
установленому в ДК
«Укргазвидобування» порядку.

Так, згідно з п.8.1 договору, дія договору
позички припиняється лише у випадку:
відмови користувача від договору;
надання користувачу житлового
приміщення відповідно до п. 1.2 Договору;
продажу/передачі позичкодавцем
користувачу майна, що є предметом
договору відповідно до вимог та
порядку встановленому в ДК
«Укргазвидобування» і законодавства
України; взаємної згоди сторін.

Згідно з п. 8.2 договору, даний перелік
підстав припинення дії договору є
вичерпаним і не підлягає розширенню.

Враховуючи наведене дія договору не
припинена, відповідач житлом не
забезпечена, інших передбачених
договором підстав для звільнення
приміщення немає, а тому такі доводи
апеляційної скарги є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони у п. 6.1 Договору визначили, що
позичка встановлюється терміном
відповідно до 1.2, але не пізніше 49 років.

Початковий термін строку дії договору
визначений п. 6.2, а саме - договір
набуває чинності з моменту його
нотаріального посвідчення.

Кінцевий термін строку дії договору
сторони визначили, як альтернативний -
або термін, у вигляді події надання
користувачу квартири в порядку
встановленому в ДК
«Укргазвидобування», або у випадку не
настання такої події, визначили
кінцевий строк дії позички - 49 років.

Таким чином, доводи апелянта про те, що
договором не встановлений строк його
дії, а відповідно до ч. 2 ст. 763 ЦК України
він є укладений на невизначений строк є
помилковими, враховуючи, що як на час
ухвалення рішення районним судом, так і
на час розгляду справи апеляційним
судом відповідач працювала на
підприємстві позивача.

Відповідно ч. 3 ст. 827 ЦК України до
договору позички застосовуються
положення глави 58 ЦКУкраїни, яка
регламентує загальні положення
договору найму.

Однак, відповідні положення глави 58 ЦК
України можуть бути застосовані
виключно в тих випадках коли це не
врегульовано спеціальними правовими
нормами регулюючими договір позички
зазначеними в главі 60 ЦК України.

Стаття на яку посилається позивач має
назву «Строк договору найму», але в
главі 60 ЦК України є спеціальна норма -
ст. 831 ЦК України яка має назву «Строк
договору позички» та регламентує,
конкретизує та враховує особливості
такого виду правовідносин, як договір
позички.

Зважаючи на це, наявність у ЦК України
спеціальної правової норми яка регулює
особливості строку договору позички
виключає можливість застосування
норми регулюючої загальні положення
договору найму, а саме ст. 763 ЦК України.

На час розгляду справи договір є
дійсним.

При укладенні договору сторони
фактично домовились, що відповідач
потребує надання квартири. Договір
укладений з відповідачем не як з
працівником, а як з громадянином.

Позивач не позбавлений можливості
ставити питання про розірвання,
визнання недійсним, тощо, як договора у
цілому, так і окремих його пунктів.

Таким чином, висновки суду
відповідають вимогам закону,
підтверджуються матеріалами справи,
рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Підстав для скасування рішення при
апеляційному розгляді справи не
встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319,
324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Укргазвидобування» відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Харкова від 13 листопада 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення. Ухвала може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий суддя -

Судді колегії -