Справа № 505/3247/14-ц
Провадження по справі № 2/505/1617/2014 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" листопада 2014 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Фабіжевського С.А.

при секретарі - Бондареенко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Котовську Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до Котовської міської ради Одеської області про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, при цьому наполягала на визнанні за нею, ОСОБА_1 право приватної власності в порядку набувальної давності на 1/10 частину домоволодіння АДРЕСА_1, позначений в плані літ. «А,Б,В», прибудов літ. «а,б,б1,б2,в,в1,в2,в3,в4,в5,в6», веранди літ. «в7», навісу літ. «а1», сараїв літ. «Г,Г1,Д,Ж,З,К,Н,О,Ф,Ю1,Я», убиральні літ. «И», гаражу літ. «Е,П,Я1,М», вимощення І, колонки питної ІІ, огорожі №1,2,5 та воріт №4, з чого виділено 1/10 частину яка складається з: житлового будинку літ. «Б», загальною площею 22,2 кв.м., житловою площею 13,7 кв.м., а також прибудови літ. «б2», сараїв літ. «Г,Г1» та гаражу літ. «Я1».

Позивачка позов підтримала у повному обсязі, підтвердила обставини на які посилалась в позовній заяві, наполягала на його задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, не надала цьому поважних підстав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась, чому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності.

Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 21 вересня 1988 року між позивачкою по справі та ОСОБА_2, було укладено договір купівлі-продажу 1/10 частини житлового будинку АДРЕСА_1, у підтвердження правочину ОСОБА_2 надала позивачці власноруч написану розписку від 21 вересня 1988 року про отримання від останньої грошових коштів за продані нею 1/10 частин житлового будинку в сумі 2100 рублів СРСР.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 - померла, при цьому договір купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку сторони не встигли посвідчити, що не дає змоги позивачці у повному обсязі розпоряджатися придбаним нею майном.

Позивачка у свою чергу залишається мешкати в спірному житловому будинку. Проживає там, щорічно сплачує періодичні платежі та робить ремонт.

Відповідно до вимог ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом. Відповідно до ст. 344 ч. 2 ЦК України, особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Відповідно до Ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 лютого 2008 року відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Враховуючи, що відкрите і безперервне володіння позивачкою частиною житлового будинку з господарчими спорудами і будівлями АДРЕСА_1 значно перевищує 10 років, то позивачка має право на визнання за нею права власності на зазначене нерухоме майно.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 130, 212, 215, 256 ЦПК України, ст.ст. ч. 1 ст. 207, 204, 391, 392, 655, 1223 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку набувальної давності на 1/10 частину домоволодіння АДРЕСА_1, позначений в плані літ. «А,Б,В», прибудов літ. «а,б,б1,б2,в,в1,в2,в3,в4,в5,в6», веранди літ. «в7», навісу літ. «а1», сараїв літ. «Г,Г1,Д,Ж,З,К,Н,О,Ф,Ю1,Я», убиральні літ. «И», гаражу літ. «Е,П,Я1,М», вимощення І, колонки питної ІІ, огорожі №1,2,5 та воріт №4, з чого виділено 1/10 частину яка складається з: житлового будинку літ. «Б», загальною площею 22,2 кв.м., житловою площею 13,7 кв.м., а також прибудови літ. «б2», сараїв літ. «Г,Г1» та гаражу літ. «Я1».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я -