Провадження № 2-7137/14
УХВАЛА

08 грудня 2014 року суддя Солом'янського
районного суду м. Києва Демидовська
А.І., розглянувши матеріали позовної
заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ
спільного сумісного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 31.10.2014 року звернувся до
Солом'янського районного суду міста
Києва з позовом до ОСОБА_2 про розділ
спільного сумісного майна подружжя.

Вивченням матеріалів позовної заяви
було встановлено, що позовна заява не
відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, у
зв'язку з чим ухвалою Солом'янського
районного суду м. Києва від 25.11.2014 року
позивачу був наданий строк для
виправлення недоліків, так як суд при
прийнятті позову зобов'язаний
встановити відсутність підстав для
повернення позову і наявність
передумов для відкриття провадження у
справі наявність правовідносин сторін,
що грунтуються на нормах чинного
законодавства, пред'явлення вимоги, яка
не є байдужою до права, наявність у
заявника права на пред'явлення позову і
дотримання ним порядку реалізації
цього права.

Зазначена ухвала згідно з вимогами
закону була направлена на адресу
позивача, зазначену ним у позові, та
отримана 03.12.2014 року.

05 грудня 2014 року через канцелярію суду
позивачем ОСОБА_1 було подано позовну
заяву про розділ спільного сумісного
майна подружжя, однак вказані в ухвалі
суду недоліки позивач усунув частково.

Згідно ст. 137 ЦПК України, у випадках,
коли щодо отримання доказів у сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
є складнощі, суд за їх клопотанням
зобов'язаний витребувати такі докази.
Клопотання про витребування доказів
має бути подано до або під час
попереднього судового засідання, а
якщо попереднє судове засідання у
справі не проводиться, - до початку
розгляду справи по суті із долученням
відомостей про неможливість отримання
таких доказів особисто стороною або
іншою особою, яка бере участь у справі.

У заяві про витребування доказів має
бути зазначено, який доказ вимагається,
підстави, за яких особа вважає, що доказ
знаходиться в іншої особи, обставини,
які може підтвердити цей доказ.

Задоволення клопотання про
витребування судом доказів є можливим
за умови, якщо особа, яка його заявляє,
доведе складнощі їх отримання, тобто
об'єктивну неможливість одержання та
подання доказового матеріалу до суду
особисто через обставини, які
перешкоджають такому поданню. Ці
складнощі можуть мати юридичний або
фактичний характер. Складнощі
юридичного характеру полягають в тому,
що на заваді одержанню та поданню
доказу є норма закону забороняючого
характеру, яка обмежує доступ особи до
потрібної доказової інформації.
Наприклад, за законом не допускається
розголошення відомостей про доходи
фізичних осіб; про судимість;
інформації, що становить зміст
нотаріальної таємниці або таємниці
слідства. Наявність цих "складнощів"
доказувати суду не потрібно, оскільки
вони є очевидними в силу закону.

Фактичні складнощі в одержанні доказів
мають місце, коли, незважаючи на вжиті
особою заходи, потрібний їй доказ
одержати не вдалося. Наприклад,
відсутність відповіді на
інформаційний запит особи або запит
адвоката; необгрунтована відмова
надати докази; створення перешкод в
одержанні доказів.

Заявляючи клопотання про витребування
доказів, особа повинна покликатися на
причини, з яких вона сама не може
одержати цей доказ. До клопотання слід
обов'язково долучати відомості
(письмові докази), що свідчать про
неможливість отримання таких доказів
особисто стороною або іншою особою, яка
бере участь у справі. Таким чином, саме
лише клопотання не може бути визнане
достатньою підставою для витребування
доказів судом.

Згідно з чинним законодавством
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину позову щодо порушення
прав позивача є обов'язковими для
особи, яка пред'являє позов, оскільки
без зазначення доказів, що
підтверджують вимоги, суд не може
здійснити підготовку справи до
розгляду та належним чином провести
судове засідання.

З доданої позовної заяви вбачається, що
позивачем не було вжито заходів,
потрібних їй для отримання доказів та
не доведено складнощі їх отримання.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України у разі,
коли недоліки позовної заяви позивачем
відповідно до ухвали суду вчасно
виправлені не будуть або будуть
виправлені лише частково, така позовна
заява вважається неподаною та
повертається позивачеві, про що
постановляється ухвала.

Оскільки вказані недоліки позовної
заяви, які встановлені ухвалою суду від
25.11.2014 року та стали підставою для
залишення позовної заяви без руху,
позивач не усунув, тому за таких
обставин вважаю за необхідне повернути
позивачу в силу ч.2 ст. 121 ЦПК України
позовну заяву.

Керуючись ст.ст. 119-121, 137 ЦПК України,
суддя, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розділ спільного сумісного майна
подружжя вважати неподаною і повернути
позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення
позовної заяви не перешкоджає
повторному зверненню із позовною
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою
для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена в
Апеляційний суд м. Києва через суд
першої інстанції протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
А.І. Демидовська