У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року
м. КиївСуддя Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ситнік О.М.,
розглянувши касаційну скаргу

ОСОБА_2 на рішення Московського
районного суду міста Харкова від 18
лютого 2014 року та рішення апеляційного
суду Харківської області від 22 квітня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості в порядку
регресу,

в с т а н о в и в:

У квітні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом, у якому зазначала, що 25
квітня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_2 укладено договір про надання
споживчого кредиту, відповідно до умов
якого останньому надано кредит у
розмірі 63 тис. доларів США, що на момент
видачі кредиту складало 31 8150 грн. Проте,
ОСОБА_2 покладених на нього кредитним
договором зобов'язань не виконав, у
зв'язку з чим позивач, відповідно до
договору поруки № П1/0 від 25
квітня 2008 року сплатив заборгованість
за кредитним договором у розмірі 15 тис.
доларів США. Просила стягнути
солідарно з відповідачів 120 тис. грн.
заборгованості, інфляційні витрати у
розмірі 11 160 грн та 3 % річних у розмірі 11
001 грн 60 коп.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 18 лютого 2014 року позов
задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_3 120 тис. грн у порядку
регресу, інфляційні витрати у розмірі 11
160 грн та 3 % річних у розмірі 11 001 грн 60
коп., а всього - 142 161 грн 60 коп. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 22 квітня
2014 року рішення Московського районного
суду м. Харкова від 18 лютого 2014 року
змінено, позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 120
тис. грн у порядку регресу, інфляційні
витрати у розмірі 11 160 грн та 3 % річних у
розмірі 11 001 грн 60 коп., а всього - 142 161
грн 60 коп. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У частині солідарного стягнення
заборгованості відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та
застосувати до вимог про стягнення
інфляційних витрат у розмірі 6600 грн та 3
% річних у розмірі 201 грн 60 коп. позовну
давність і у цій частині у позові
відмовити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанцій,
відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно,
всебічно досліджено і оцінено
обставини у справі, надані сторонами
докази, правильно визначено юридичну
природу спірних правовідносин та
закон, який їх регулює.

Апеляційний суд обґрунтовано
задовольнив позов частково відповідно
до вимог ст. ст. 543, 625 ЦК України. Доводи
касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків суду вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості в порядку регресу.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік