Справа № 594/1347/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року

Борщівський районний суд
Тернопільської області

у складі: головуючого
Зушман Г.І.

з участю секретаря
Кушнір Т.І.

позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Західняк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Борщеві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Борщівської районної ради
Тернопільської області, Борщівської
центральної районної комунальної
лікарні Тернопільської області,
відділу охорони здоров'я Борщівської
районної державної адміністрації про
стягнення середнього заробітку за час
затримки виконання рішення суду про
поновлення на роботі, суд,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до відповідачів про
стягнення середнього заробітку за час
затримки виконання рішення суду про
поновлення на роботі, посилаючись на
те, що рішенням Борщівського районного
суду Тернопільської області від 07.05.2012
року, яке залишено без змін ухвалою
Апеляційного суду Тернопільської
області від 25.06.2012 року та набрало
законної сили, задоволено його позовні
вимоги про поновлення на посаді
головного лікаря Борщівської ЦРКЛ,
визнано незаконним та скасовано
рішення сесії Борщівської районної
ради від 20.12.2011 року № 195 «Про
звільнення ОСОБА_1 з посади головного
лікаря Борщівської ЦРКЛ». Позивач
зазначив, що вказане рішення суду про
поновлення його на роботі не виконане з
вини Борщівської районної ради. Також
вказав, що згідно вироку Борщівського
районного суду від 21.03.2013 року йому
заборонено займати посади, пов»язані з
виконанням організаційно-розпорядчих
функцій строком на один рік. Ухвалою
Борщівського районного суду від 05.06.2014
року, яка набрала законної сили 13.06.2014
року, від подальшого відбування цього
покарання його звільнено, у зв»язку з
чим просить стягнути з Борщівської
районної центральної клінічної
лікарні середньомісячний заробіток за
час затримки виконання рішення суду
про поновлення на роботі згідно
розрахунку, наведенного в позовній
заяві, за період з 01 січня по 30 вересня
2014 року в сумі 27436,53 грн.

Відповідач Борщівська центральна
районна комунальна лікарня подав
заперечення проти позову, в якому
просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні
позовних вимог, вказуючи, що Борщівська
районна рада, як роботодавець повинна
виплачувати заробітну плату головному
лікарю, а у разі затримки виконання
рішення про поновлення на роботі
виплатити і середньомісячний
заробіток. Крім того, в період з 01 січня
по 14 червня 2014 року позивач відповідно
до вироку Борщівського районного суду
від 21.03.2013 року не мав права займати
посаду головного лікаря, а питання щодо
поновлення позивача на посаді
ургентного лікаря-хірурга не було
предметом судового розгляду.

Борщівська районна рада також подала
заперечення проти позову, в яких у
задоволенні позовних вимог просить
відмовити, посилаючись на те, що голова
районної ради неодноразово на
виконання рішення суду вносив на
розгляд сесії проекти рішень щодо
ОСОБА_1, однак жоден з них не був
підтриманий депутатами.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав і пояснив, що рішення
суду про його поновлення на посаді
головного лікаря Борщівської ЦРКЛ на
час розгляду справи в суді не виконано.
Судовими рішеннями на його користь
стягнуто заробітну плату у зв»язку з
невиконанням рішення суду по 01.01.2014
року. Вироком Борщівського районного
суду від 21.03.2013 року йому заборонено
займати посади, пов»язані з виконанням
організаційно-розпорядчих функцій
строком на один рік. Однак, з 14.06.2014 року
немає будь-яких обмежень щодо зайняття
ним вказаних посад. Тому, враховуючи, що
до звільнення він також працював на 0,5
ставки ургентного лікаря-хірурга в
Борщівській ЦРКЛ, що становила 1130,00
грн., просить за період з 01.01.2014 року по
13.06.2014 року стягнути на його користь
середньомісячну зарплату, яку
отримував як лікар-хірург, в сумі 8041,80
грн. Також просить стягнути на його
користь середньомісячну зарплату
головного лікаря, яка разом із
середньою заробітною платою
лікаря-хірурга становила 5500,00 грн., за
період з 14.06.2014 року по 30.06.2014 року в сумі
2894,73 грн., за період з липня по вересень
2014 року в сумі 16500 грн., а всього 27 436,53
грн.

Представник відповідача Борщівської
ЦРКЛ в судовому засіданні позовні
вимоги не визнала та пояснила, що
позивач до звільнення працював на
посаді головного лікаря та по
сумісництву на 0,5 ставки ургентного
лікаря-хірурга. Рішення суду про
поновлення позивача на роботі повинна
виконати районна рада, в компетенцію
якої входить призначення на посаду
головного лікаря. Щодо роботи позивача
за сумісництвом на 0,5 ставки
лікаря-хірурга, то роботодавцем у цьому
випадку є Борщівська ЦРКЛ, наказ про
призначення позивача на цю посаду
носив строковий характер, оскілький
такий наказ приймається по лікарні
щороку і дане питання не було предметом
судового розгляду.

Належно повідомлений представник
відповідача Борщівської районної ради
в судове засідання не з»явився, не
повідомивши суд про причини неявки.

Представник відділу охорони здоров»я
Борщівської районної державної
адміністрації в судове засідання не
з»явився, в поданій суду письмовій
заяві просив розглянути справу за його
відсутності.

Судом в межах заявлених позовних
вимог і на підставі наданих доказів
встановлено наступні обставини та
визначені відповідно до них
правовідносини.

Частиною 5 ст. 16 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
встановлено, що від імені та в
інтересах територіальних громад права
суб'єкта комунальної власності
здійснюють відповідні ради.

Згідно п. 20 ч. 1 ст. 43 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
виключно на пленарних засіданнях
районної, обласної ради вирішуються
питання щодо управління об'єктами
спільної власності територіальних
громад сіл, селищ, міст, районів у
містах, що перебувають в управлінні
районних і обласних рад; призначення і
звільнення їх керівників.

Відповідно до п.1.1 розділу І Статуту
Борщівської центральної районної
комунальної лікарні Тернопільської
області, затвердженого 21 червня 2012
року, власником та засновником
Борщівської центральної районної
комунальної лікарні є Борщівська
районна рада.

Пунктами 7.5, 7.6 розділу VІІ Статуту
Борщівської центральної районної
комунальної лікарні визначено, що
керівництво діяльністю лікарні
здійснює головний лікар лікарні.
Головного лікаря лікарні призначає на
посаду шляхом укладення контракту та
звільняє з посади Борщівська районна
рада за погодженням відділу охорони
здоров'я райдержадміністрації та
головного управління охорони здоров'я.

Позивач ОСОБА_1 працював на посаді
головного лікаря Борщівської
центральної районної комунальної
лікарні з 22 лютого 1996 року, що
підтверджується копією трудової
книжки серія НОМЕР_1, де є запис № 07 про
те, що він призначений на посаду
головного лікаря Борщівського району
по переводу з посади головного лікаря
Мельнице - Подільської лікарні
відповідно до наказу від 22.02.1996 року.

Рішенням Борщівської районної ради
Тернопільської області № 195 від 20.12.2011
року позивача звільнено з посади
головного лікаря Борщівської ЦРКЛ.
Рішенням Борщівського районного суду
Тернопільської області від 07.05.2012 року
вищевказане рішення Борщівської
районної ради визнано незаконним та
скасовано, а позивача поновлено на
посаді головного лікаря Борщівської
центральної районної комунальної
лікарні Тернопільської області з 26
грудня 2011 року, в частині поновлення на
роботі та стягнення середньомісячного
заробітку за місяць у сумі 5500 грн.
допущено негайне виконання. Ухвалою
апеляційного суду Тернопільської
області від 25.06.2012 року рішення
Борщівського районного суду від 07.05.2012
року залишено без змін.

Відповідно до ст.76 ЗУ «Про виконавче
провадження» рішення про поновлення на
роботі незаконно звільненого або
переведеного працівника виконується
негайно. Виконання рішення вважається
закінченим з дня видачі відповідного
наказу або розпорядження власником
підприємства, установи, організації
або уповноваженим ним органом,
фізичною особою, фізичною особою?
підприємцем, який прийняв незаконне
рішення про звільнення або переведення
працівника, після чого державний
виконавець виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження.

У разі невиконання власником
підприємства, установи, організації
або уповноваженим ним органом,
фізичною особою, фізичною особою ?
підприємцем рішення про поновлення на
роботі незаконно звільненого або
переведеного працівника на них
накладається штраф та застосовуються
інші заходи, передбачені законом.

За заявою позивача головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області прийнято постанову від 10.05.2012
року про відкриття виконавчого
провадження. У подальшому державним
виконавцем неодноразово пропонувалось
Борщівській районній раді виконати
рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, на
обговорення сесії районної ради
неодноразово виносилось питання про
поновлення ОСОБА_1 на посаді головного
лікаря, проте, таке рішення не було
прийняте.

У зв»язку з невиконанням без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення суду про
поновлення позивача на роботі
постановами головного державного
виконавця на Борщівську районну раду
неодноразово накладалися штрафи. 14
серпня 2012 року головним державним
виконавцем внесено подання прокурору
про притягнення боржника до
кримінальної відповідальності та
постановою від 13.06.2013 року на підставі
п.11 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче
провадження» виконавче провадження
закінчено.

Отже, рішення суду про поновлення
позивача на посаді головного лікаря
Борщівської ЦРКЛ не виконано.

Позивач неодноразово звертався до суду
із позовними вимогами про стягнення з
Борщівської ЦРКЛ середнього заробітку
за час затримки виконання рішення суду
про поновлення на роботі, які було
задоволено.

Вироком Борщівського районного суду
Тернопільської області від 21.03.2013 року,
який набрав законної сили 03.07.2013 року,
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК
України, і призначено йому покарання у
виді 1 (одного) року обмеження волі з
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських функцій
на підприємствах, в установах,
організаціях будь-якої форми власності
строком на 1(один) рік. На підставі ст.75,
76 КК України його звільнено від
відбування основного покаранні з
випробуванням з іспитовим строком 1
(один) рік та покладенням обов'язку в
період іспитового строку повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання або роботи.
Вирок набрав законної сили 03.07.2013 року.

Ухвалою Борщівського районного суду
від 05.06.2014 року, що набрала законної
сили 13.06.2014 року, ОСОБА_1 звільнений від
відбування додаткового покарання у
виді позбавлення права обіймати
посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських функцій
на підприємствах, в установах,
організаціях будь-якої власності
строком на один рік за вищевказаним
вироком Борщівського районного суду
відповідно до ст..6 Закону України «Про
амністію у 2014 році » .

З врахуванням вищенаведених
обмежень займати відповідні посади у
позовній заяві ОСОБА_1 просить стягнути
з Борщівської ЦРКЛ середній заробіток
за час затримки виконання рішення суду
за період з 01.01.2014 року по 13.06.2014 року,
який мав би отримувати як лікар-хірург,
в сумі 8041,80 грн., а за період з 14.06.2014 року
по 30.09.2014 року середньомісячний
заробіток головного лікаря, який
включав також і заробітну плату
лікаря-хірурга, в сумі 19394,73 грн., а
всього 27 436,53 грн.

Наказом № 1 від 04.01.2011 року по
Борщівській центральній районній
комунальній лікарні на період з 01.01.2011
року по 31.12.2011 року визначено графік
роботи лікарів хірургічного профілю та
надано ОСОБА_1 за сумісництвом 0,5 ставки
ургентного лікаря-хірурга.

Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_1,
наказ про встановлення йому 0,5 ставки
ургентного лікаря-хірурга носив
строковий характер та приймався по
лікарні щороку з часу виконання ним
обов»язків головного лікаря. Після
звільнення з посади головного лікаря
Борщівської ЦРКЛ він припинив роботу і
лікаря-хірурга та в подальшому
керівництво лікарні йому не
запропонувало будь-якої роботи в
лікарні.

Згідно довідки Борщівської ЦРКЛ від
16.12.2014 року № 1-15/224 середня заробітна
плата ОСОБА_1 за жовтень-листопад 2011
року становила 5500,00 грн., зокрема на
посаді: головного лікаря Борщівської
ЦРКЛ - 4370,00 грн., ургентного
лікаря-хірурга - 1130,00 грн.

Отже, в судовому засіданні встановлено,
що роботодавцем позивача щодо
виконання ним обов»язків за
сумісництвом ургентного
лікаря-хірурга була Борщівська ЦРКЛ,
адміністрація якої видала відповідний
наказ, який носив строковий характер і
припинення позивачем виконання
обов»язків ургентного лікаря-хірурга
Борщівської ЦРКЛ не було предметом
спору відповідно до вищенаведеного
рішення Борщівського районного суду
від 07.05.2012 року, тому в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 в частині
стягнення з Борщівської ЦРКЛ за час
затримки виконання рішення суду
середнього заробітку ургентного
лікаря-хірурга за період з 01.01.2014 року
по 13.06.2014 року в сумі 8041,80 грн. слід
відмовити за безпідставністю.

Суд також вважає, що в задоволенні
решти позовних вимог ОСОБА_1 слід
відмовити виходячи з наступного.

Статтею 32 кримінально-виконавчого
Кодексу України визначено обов»язки
власника підприємства, установи,
організації або уповноваженого ним
органу за місцем роботи засуджених до
покарання у виді позбавлення права
обіймати певні посади або займатися
певною діяльністю, зокрема,
встановлено, що власник підприємства,
установи, організації або
уповноважений ним орган за місцем
роботи засудженого зобов»язаний не
пізніше трьох днів після одержання
вироку суду звільнити засудженого з
посади, яку він займає, або від того
виду професійної діяльності, права на
яку він позбавлений, внести до трудової
книжки засудженого запис про те, на
якій підставі, на який строк і які
посади він позбавлений права обіймати,
та повідомити кримінально-виконавчу
інспекцію про виконання вимог вироку.

З огляду на наведені вимоги закону
ОСОБА_1 відповідно до рішення
Борщівського районного суду від 07.05.2012
року підлягав поновленню на посаді
головного лікаря Борщівської ЦРКЛ на
період з 26 грудня 2011 року по 03 липня 2013
року, а з 04 липня 2013 року на виконання
вищенаведеного вироку Борщівського
районного суду від 21 березня 2013 року
мав бути звільнений із займаної посади
в порядку, визначеному ст.32
кримінально-виконавчого Кодексу
України із внесенням відповідного
запису до трудової книжки.

Враховуючи викладене в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення на
його користь середнього заробітку за
час затримки виконання рішення суду
про поновлення на роботі за період з
14.06. по 30.09.2014 року слід також відмовити
за безпідставністю.

На підставі наведеного, а також ст.236
КЗпП України, керуючись ст..ст. 10, 11, 60, 212
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Борщівської районної ради
Тернопільської області, Борщівської
центральної районної комунальної
лікарні Тернопільської області,
відділу охорони здоров'я Борщівської
районної державної адміністрації про
стягнення середнього заробітку за час
затримки виконання рішення суду про
поновлення на роботі відмовити.

Судові витрати по справі покласти на
сторони в тій частині, в якій вони їх
понесли.

Апеляційну скаргу на рішення може бути
подано протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення - протягом десяти
днів з дня отримання його копії, через
Борщівський районний суд до
апеляційного суду Тернопільської
області.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду
Зушман Г. І.