АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4673/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Юдіної С.Г. Доповідач - Каратаєва
Л.О. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Козлова С.П.,
Прозорової М.Л.

при секретарі - Кочержинській А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 22 квітня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_5 про визнання майна спільною
сумісною власністю та визнання права
власності на 1/2 частину домоволодіння, -

в с т а н о в и л а:

22 квітня 2013 року
Павлоградським міськрайонним судом
Дніпропетровської області ухвалено
рішення про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5
про визнання майна спільною сумісною
власністю та визнання права власності
на 12 частину домоволодіння.

Не погодившись з вказаним
рішенням суду, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали
апеляційну скаргу, в якій просять
скасувати рішення суду та задовольнити
позов.

31 жовтня 2013 року рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області апеляційну скаргу ОСОБА_4,
ОСОБА_5 задоволено частково, визнано
домоволодіння АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю ОСОБА_8 та ОСОБА_4

Не погодившись з рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області, ОСОБА_6 подав касаційну скаргу
в якій просив скасувати рішення суду в
частині визнання домоволодіння
АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю
ОСОБА_8 та ОСОБА_4, в іншій частині
залишити рішення без змін. Рішення суду
першої інстанції залишити і силі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України від 19 березня 2014 року
касаційну скаргу задоволено частково.
Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 31 жовтня
2013 року скасовано, а справу направлено
на новий апеляційний розгляд.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
відхилити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, з 08
вересня 1979 року по 09 червня 1999 року
позивачка перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 (а.с. 8,
11). Від даного шлюбу народились діти:
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12,
13, 14).

Відповідно до виписки з рішення № 343
від 15.04.1983 року ОСОБА_8 було надано
дозвіл на будівництво будинку по
АДРЕСА_1 (а.с. 15). Вказана земельна
ділянка була замінена на рівноцінну
земельну ділянку по АДРЕСА_1.
Вподальшому назва АДРЕСА_1 була змінена
на АДРЕСА_1

В 1988 році сторонами був побудований
будинок та виготовлений технічний
паспорт від 13.12.1988 року ( а.с. 98).

21 липня 2000 року ОСОБА_8 уклав шлюб з
ОСОБА_6 та від даного шлюбу у них
народилася донька ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно ОСОБА_8 на
підставі рішення виконкому
Павлоградської міської ради від 09.04.2008
року набув право власності на будинок
АДРЕСА_1 ( а.с. 96 ) Відповідно до витягу
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно ОСОБА_8 на підставі
свідоцтва про право власності належить
житловий будинок АДРЕСА_1 ( а.с. 97).

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_8 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с. 56) Після його смерті відкрилася
спадщина на належне йому майно.
Спадкоємцями першої черги були дружина
ОСОБА_6, донька ОСОБА_7 та донька ОСОБА_5

ОСОБА_6 30.11.2011 року отримала свідоцтво
про право власності 1/2 частку у праві
спільної сумісної власності на майно, а
саме, житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 86).
Відповідно до витягу про державну
реєстрацію прав ОСОБА_6 на праві
приватної власності належить 1/2 частка
житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 85).
ОСОБА_7, згідно свідоцтва про право на
спадщину належить 1/12 частка будинку
АДРЕСА_1 (а.с. 89). ОСОБА_5 належить 1/3
частка житлового будинку АДРЕСА_1.

Оскільки правовідносини між сторонами
тривали з 08 вересня 1979 року по 09 червня
1999 року застосуванню підлягає
законодавство, яке діяло до 2004 р.

Відповідно до чинного на час
виникнення спірних правовідносин
законодавства спільною сумісною
власністю є: майно, нажите подружжям за
час шлюбу (ст. 16 Закону України "Про
власність", ст. 22 КпШС України). До
вимоги про розподіл майна, що є
спільною сумісною власністю подружжя
застосовується трерічний строк
позовноїдавності.

Відповідно до ст. 71 ЦК УРСР, строк
позовної давності, на час виникнення
спірних правовідносин, становив три
роки та підлягав застосуванню
незалежно від заяви сторони про її
застосування (ст.75 ЦК УРСР).

В судовому засіданні в суді
апеляційної інстанції, апелянт
пояснила, що не мешкає в пірномуу
будинку з

За час перебування у шлюбі ОСОБА_8 право
власності на спірний будинок не набув.
Позивачка ані під час шлюбу з ОСОБА_8,
ані після його розірвання (до дня
смерті ОСОБА_8) не ставила питання щодо
визнання за нею права власності на
спірний будинок. Будь-яких поважних
причин, що заважали цьому, не
встановлено.

Враховуючи час набуття ОСОБА_8 права
власності на спірний будинок та сплив
строку позовної давності за вказаними
позовними вимогами, колегія суддів
вважає , що судом першої інстанції
обґрунтовано відмовлено у задоволенні
позовних вимог, тому апеляційна скарга
підлягає відхиленню.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 303, 307, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 22 квітня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді