Справа № 222/1738/13-ц
Провадження 2/222/48/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2014 року Володарський районний суд Донецької області
у складі судді Доценко С.І.
при секретарі Болбат Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Володарське цивільну справу за позовом:
про витребування майна з чужого незаконного володіння,-
в с т а н о в и в:
Позивач в судове засідання не з*явився, однак надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, просить суд їх задовольнити та розглянути справу у його відсутність. У зв*язку з повторною неявкою відповідача просить суд постановити по справі заочне рішення.
Відповідач у судове засідання не з*явився, доказів на підтвердження поважності неявки в судові засідання суду не надав, але повістки неодноразово направлялись за адресою його місця проживання, зареєстрованому в установленому порядку, що відповідно до положень ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про участь в справі і дає суду право розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення.
Представник відповідача в судове засідання не з*явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.
Розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі із наступних підстав.
Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 27 Закону України Про оренду землі орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.
Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Згідно до положень ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України .
Відповідно до ст.. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.
Відповідно до ст. 387 ЦК України одним із способів захисту права власності є витребування власником майна із чужого незаконного володіння.
Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
В зазначеному судовому рішенні надана правова оцінка договорам про розірвання договорів про оренду землі ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 з ОСОБА_6 та встановлено, що ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_10 уклали договори про розірвання договору оренди з Маланкіним під впливом помилки щодо волевиявлення орендаря ОСОБА_18 на розірвання зазначених договорів, про що їм повідомив відповідач ОСОБА_19 , при тому що ОСОБА_20 не мав наміру припиняти договірні відносини та зазначені договори про розірвання договорів оренди земельних ділянок між ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 за позовом ОСОБА_18 визнано недійсними .
Таким чином зазначеним судовим рішенням відновлена дія договорів оренди земельної ділянки , укладених 15.09.2010 року між орендарем ОСОБА_6 та орендодавцями ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 .
Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 27 Закону України Про оренду землі орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.
Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Згідно до положень ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України .
Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.
Відповідно до ст. 387 ЦК України одним із способів захисту права власності є витребування власником майна із чужого незаконного володіння.
На підставі викладеного, судом встановлено, що орендовані за договорами оренди., Маланкіним спірні земельні ділянки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , строк дії яких не закінчився, перебувають в користуванні відповідача ОСОБА_21 на підставі договорів оренди землі з зазначеними особами після, того як вони підписали договори про розірвання договорів оренди спірних земельних ділянок з ОСОБА_6 , при тому що ОСОБА_19 не є добросовісним набувачем, тому що саме він ввів орендодавців в оману щодо волевиявлення ОСОБА_18 на розірвання зазначених договорів, що з його боку призвело до втручання в право власності позивача щодо користування спірними земельними ділянками.
Таким чином, суд вважає порушеним право позивача ОСОБА_18 на користування орендованими спірними земельними ділянками, поновлення якого є можливим шляхом витребування зазначених спірних ділянок із чужого незаконного володіння, а тому позов підлягає задоволенню.
Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду №9 від 06.11.2009 N 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними рішення суду про задоволення позову про витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації.
Ціна позову по справі становить 478304,12 грн, у звязку з чим розмір судового збору визначається в максимальному розмірі, визначеному Законом України Про судовий збір, що діяв на момент звернення з позовом, що становить 3441 грн, який сплачений позивачем при зверненні до суду і відповідно до ст..88 ЦПК України необхідно стягнути на користь позивача з відповідача.
Керуючись ст.ст. 209 ,212, 214-215,226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 3442 (три тисячі чотириста сорок дві) гривні.
Повний текст рішення виготовлений 28.02.2014 року.
На заочне рішення може бути подано заяву про перегляд протягом 10 /десяти/ днів з дня отримання його копії до Володарського районного суду Донецької області.
Суддя С.І. Доценко