Справа № 419/9235/12
Провадження № 2/204/47/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючої - судді
Дубіжанської Т.О.

при секретарі
Сорокіної А.С.

за участю позивачки
ОСОБА_1

за участю представника
позивачки ОСОБА_2

за участю відповідачів
ОСОБА_3, ОСОБА_4

за участю представника
відповідачів ОСОБА_5

за участю відповідачів

за зустрічним позовом
ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням та за
зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа
Комунальне житлово-експлуатаційне
підприємство «Жилсервіс 1» про
вселення та зміну договору найму
житлового приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2012 року до суду надійшла
позовна заява, яку позивачка 14.01.2013 року
уточнила, та просила суд постановити
рішення, яким визнати ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
такими, що втратили право користування
квартирою АДРЕСА_1. В обґрунтування
своїх вимог позивачка вказала, що в 1972
році ОСОБА_8, працюючи на Південному
машинобудівному заводі у м.
Дніпропетровська отримав від
підприємства ордер на підставі якого
йому та його родині, яка складалась з
ОСОБА_8- основний наймач, його дружини-
ОСОБА_9 та їх синів - ОСОБА_3, ОСОБА_4, була
надана двокімнатна квартира за
АДРЕСА_1. 01.10.1983 року між позивачкою та
відповідачем ОСОБА_4 був
зареєстрований шлюб у відділ
реєстрації актів цивільного стану
Залізничного району м. Свердловська,
актовий запис - № 1113. В 1985 році після
закінчення терміну строкової
військової служби в армії, ОСОБА_4
запропонував позивачці переїхати та
мешкати разом з його батьками у м.
Дніпропетровську. 29.06.1985 році ОСОБА_1
вселилась в квартиру АДРЕСА_1. Від
сумісного життя з відповідачем ОСОБА_4
та у позивачці народилося двоє дітей:
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4. В 2000 році шлюб між
позивачкою та ОСОБА_4 був розірваний.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 зібрав
свої речі та пішов жити до іншої жінки
та до теперішнього часу він в спірній
квартирі не проживає, що
підтверджується актами. Після
розлучення батьків відповідачів,
ОСОБА_8 з ОСОБА_9, основним наймачем
квартири стає ОСОБА_9 з 1985 року ОСОБА_3
виїхав з вищезазначеної квартири,
створивши родину з ОСОБА_10 з якою
постійно проживає до теперішнього
часу. Особистих речей відповідача
ОСОБА_3 в даній квартирі не має, кошти за
комунальні послуги не сплачує.
ІНФОРМАЦІЯ_9 померла мати відповідачів
ОСОБА_9 Після її смерті позивачка
продовжує проживати в даній квартирі.
Відповідачі не користуються та не
проживають в АДРЕСА_1 більш десяти
років. Комунальні послуги, що надають
послуги по утриманню квартири в своїх
розрахунках вказують кількість
мешканців - 5 осіб та нараховують по
своїм тарифам відповідні розмірі
грошових коштів, які сплачує позивач.
Визнання відповідачів такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням необхідно для зменшення
плати за квартиру та комунальні
послуги, що суттєво впливає на її
матеріальне становище. Таким чином,
позивачка вимушена звернутися до суду
за захистом своїх законних прав.

В лютому 2013 році ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулися до суду з зустрічною
позовною заявою, в якій просили вселити
їх в квартиру АДРЕСА_1, змінити договір
найму житлового приміщення - квартири
АДРЕСА_1, зобов'язати Комунальне житло -
експлуатаційне підприємство
«Жилсервіс - 1» укласти з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 окремий договір найму житлового
приміщення і відкрити на їх ім'я
окремий особовий рахунок на кімнату,
площею 10,7 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 21.02.2013 року зустрічний
позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 було прийнято до
спільного розгляду з первісним
позовом.

У судовому засіданні позивачка та
представник позивача за первісним
позовом підтримали позовні вимоги та
просили їх задовольнити, посилаючись
на підстави зазначені в позовній заяві,
в задоволенні зустрічного позову
просили відмовити.

Відповідачі за первісним позовом та їх
представник в судовому засіданні
первісний позов не визнали та просили в
задоволені його відмовити, зустрічний
позов просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
пояснив, що спірну квартиру згідно
ордера отримав його батько у 1972 році на
сім'ю яка складалася з 4-х осіб, і з цього
періоду вони з братом ОСОБА_4 були там
зареєстровані. В 1985 році він пішов з
квартири до дружини на постійне
проживання АДРЕСА_2. Ця квартира
належала його дружині. В 1989 році його
дружиною було здійснено обмін цієї
квартири на квартиру АДРЕСА_3, куди вони
переїхали. Виписуватися з спірної
квартири він не мав наміру. З маменту
його виїзду з даної квартири до смерті
матері йому ніхто не перешкоджав
приходити до квартири. Він постійно
доглядав за матір'ю, купував їй ліки,
годував її та допомогав сплачувати
комунальні послуги за квартиру. Його
брат проживав у квартирі до 2006 року,
потім також переїхав. В жовтні 2012 року
позивачка змінила вхідні двері з
новими замками, та вони з братом не
змогли більше попасти у дану квартиру.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснив, що спірну квартиру згідно
ордера отримав його батько у 1972 році на
сім'ю яка складалася з 4-х осіб, і з цього
періоду вони з братом ОСОБА_3 були там
зареєстровані. В 1983 році він одружився
на позивачці ОСОБА_1 та у 1985 році
переїхав разом із нею до спірної
квартири, вселилися та прописали її як
члена сім'ї. В 2000 році шлюб між
позивачкою ОСОБА_1 та ним був
розірваний. Виїхав зі спірної квартири
квартири в 2006 році, тому що не міг
проживати там, оскільки його били син
та колишня дружина. В жовтні 2012 року
позивачка змінила двері та він з братом
не мав більше доступу до квартири.

Відповідачі за зустрічним позовом
ОСОБА_6, ОСОБА_7 у судовому засіданні
зустрічний позов не визнали, просили
відмовити у його задоволенні та не
заперечували проти задоволення
первісного позову.

Представник третьої особи за
зустрічним позовом КЖЕП «Жилсервіс-1» у
судове засідання не з'явився, про час і
місце розгляду справи був належним
чином повідомлений, причини неявки
суду не повідомив.

Вислухавши сторони та свідків,
вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що первісні позовні вимоги підлягають
задоволенню, а в задоволенні
зустрічних позовних вимогах необхідно
відмовити з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

У відповідності до ст. 72 ЖК України
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

У судовому засіданні встановлено, що в
1972 році ОСОБА_8, працюючи на Південному
машинобудівному заводі у м.
Дніпропетровську отримав від
підприємства ордер на двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1.

В даній квартирі були зареєстровані
наступні особи: ОСОБА_3, ОСОБА_9 - його
дружина, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - їх сини. 01
жовтня 1983 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4
зареєстровали шлюб в відділі
реєстрації актів цивільного стану
Залізничного району м. Свердловська,
актовий запис - № 1113 (а.с. 8). Від шлюб в
них народилися діти: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

29.07.1985 року ОСОБА_1 вселилася та була
прописана у спірній квартирі як член
сім'ї наймача.

З 1985 року відповідач ОСОБА_3 виїхав з
вищезазначеної квартири, створивши
свою родину та більше не повертався на
постійне місце проживання до спірної
квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер основний
квартиронаймач ОСОБА_8 Після його
смерті основним квартиронаймачем
залишилася ОСОБА_9, та на її ім'я було
переоформлено особистий рахунок (а.с.
14).

12 вересня 2000 року шлюб між ОСОБА_4 та
ОСОБА_1 було розірвано, запис № 307 в
Відділ реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Красногвардійської районної ради м.
Дніпропетровська (а.с. 9). З 2006 року
ОСОБА_4 не проживає в спірній квартирі,
що підтверджується його поясненнями,
поясненнями свідків у судовому
засіданні та актами від 15.05.2012 року,
20.06.2012 року, 01.09.2012 року (а.с. 19, 22).

ІНФОРМАЦІЯ_9 померла ОСОБА_9, серії
НОМЕР_1 (а.с.11).

Згідно довідки про склад сім'ї та місце
реєстрації № 14715 від 01.11.2012 року в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_4 (а.с.12).

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

В судовому засіданні відповідачі по
первісному позову ОСОБА_4 та ОСОБА_3
пояснили, що до смерті матері вони
безперешкодно приходили до спірної
квартири навідувати матір ОСОБА_9,
сплачували комунальні послуги, але не
проживали там, а після її смерті
позивачка ОСОБА_1 у жовтні 2012 року
змінила двері та вони не можуть попасти
до квартири.

Тобто факт не проживання відповідачів
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 більше шести місяців у
спірній квартирі, до заміни дверей
позивачкою, а саме до жовтня 2012 року,
коли у них був вільний доступ до даної
квартири, підтверджено у судовому
засіданні сторонами по справі.

Крім того, допитані у судовому
засіданні свідки як зі сторони
позивачки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, та і свідки зі сторони
відповідачів ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23 ОСОБА_24, ОСОБА_25 також
підтвердили факт не проживання
відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 більше
шести місяців у спірній квартирі до
жовтня 2012 року. Також факт не
проживання відповідачів у спірній
квартирі підтверджується актами про
непроживання, які були підписані
деякими особами, які також
допитувалися у судовому засіданні у
якості свідків.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України», відповідно до п. 10 у справах
про визнання наймача або члена його
сім'ї таким, що втратив право
користування жилим приміщенням (ст. 71
Житлового кодексу України), необхідно
з'ясовувати причини відсутності
відповідача понад встановлені строки.
В разі їх поважності (перебування у
відрядженні, у осіб, які потребують
догляду, внаслідок неправомірної
поведінки інших членів сім'ї тощо) суд
може продовжити пропущений строк.
Наймачеві або членові його сім'ї, який
був відсутнім понад встановлений
законом строк без поважних причин, суд
вправі з цих мотивів відмовити в позові
про захист порушеного права (вселення,
обмін, поділ жилого приміщення тощо).

Посилання відповідача ОСОБА_3 на той
факт, що його відсутність понад
встановлений строк (не проживання) у
квартирі більше шести місяців
обумовлена поважними причинами, а саме
не має місця та житлової площі для
проживання у цій квартирі, суд не бере
до уваги, оскільки дані підстави не є
поважною причиною не проживання більше
шести місяців.

Що стосується посилань відповідача
ОСОБА_4 на той факт, що його відсутність
понад встановлений строк (не
проживання) у квартирі більше шести
місяців обумовлена поважними
причинами, а саме погроза фізичною
расправою від колишньої дружини та
рідного сина, то суд не бере до уваги
дані посилання, оскільки належних та
допустимих доказів цього не надано. Як
встановлено у судовому засіданні
відповідач ОСОБА_4 не проживає у
спірній квартирі з 2006 року, а як
вбачається з матеріалів справи з
питанням надходження погроз у його
адресу від колишньої дружини він
звернувся до Красногвардійського РВ
ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській
області лише 20.09.2012 року (а.с. 88-91).

Таким чином, суд вважає за можливе
визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що
втратили право користування квартирою
АДРЕСА_1.

Що стосується вимог позивачів ОСОБА_3
та ОСОБА_4 за зустрічним позовом щодо
вселення їх в квартиру АДРЕСА_1, зміну
договору найму житлового приміщення та
зобов'язання КЖЕП «Жилсервіс-1» укласти
з відповідачами окремий договір найму
на спірну квартиру, то дані вимоги є
безпідставними і необґрунтованими, та
не підлягають задоволенню, оскільки в
судовому засіданні встановлено, що
відповідачі більше шести місяців не
проживають у спірній квартирі та
втратили право на користування
зазначеною квартирою.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено. Оскільки позовні вимоги
позивачки за первісним позовом
задоволенні, то з відповідачів ОСОБА_3
та ОСОБА_4 на користь позивачки ОСОБА_1
необхідно стягнути судові витрати по
справі в рівних частках у розмірі по 53
грн. 65 коп. з кожного. Що стосується
судових витрат за зустрічним позовом
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, то оскільки у
задоволенні зустрічного позову було
відмовлено, суд вважає що не має
підстав в повернені позивачам за
зустрічним позовом судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 10, 57-61, 88, 209,
212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право
користування квартирою АДРЕСА_1

В задоволенні зустрічної позовної
заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, третя особа Комунальне
житлово-експлуатаційне підприємство
«Жилсервіс 1» про вселення та зміну
договору найму житлового приміщення -
відмовити.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові
витрати за подачу позову у розмірі по 53
грн. 65 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Т.О. Дубіжанська