Справа № 347/1707/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2752/2014
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М. І.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Пнівчук О.В., Соколовського В.М.,

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
дитину до досягнення нею
двадцятитрьохрічного віку, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Косівського районного суду від 06
жовтня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в суд
з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на дитину до досягнення нею
двадцятитрьохрічного віку.

Позов мотивовано тим, що з 20.05.1995 року по
14.03.2006 року вона перебувала із
відповідачем у зареєстрованому шлюбі,
від якого мають двох дітей: сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею.

Посилаючись на те, що повнолітній син
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з вересня 2013 року
навчається стаціонарно в інституті
архітектури Національного
Університету «Львівська політехніка»,
також навчається на заочному
відділенні юридичного факультету
Івано-Франківського Університету
права ім. Д. Галицького та в Львівській
комерційній академії і повністю
перебуває на її утриманні, яке потребує
значних коштів на оплату навчання,
нормального утримання, харчування та
догляду, просила стягнути з
відповідача аліменти в розмірі 900 грн.
щомісячно до досягнення сином
двадцятитрьохрічного віку і
завершення навчання.

Рішенням Косівського районного суду
від 06 жовтня 2014 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на
користь сина ОСОБА_4, пов'язані з
навчанням у вищих навчальних закладах,
у твердій грошовій сумі в розмірі 500
грн. щомісячно до досягненням ним
двадцятитрьохрічного віку або до
закінчення терміну навчання, починаючи
з 17.07.2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 243,60
грн. судового збору.

В апеляційній скарзі на дане рішення
ОСОБА_2 посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Не погоджується з визначеною судом
сумою стягнутих з відповідача
аліментів у розмірі 500 грн. на місяць.
Зазначає, що така сума є недостатньою
для оплати навчання їх повнолітнього
сина у вищих навчальних закладах, його
утримання, харчування.

Просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким її позовні вимоги
задовольнити повністю.

В судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_2 не з'явилася, хоча про час та
місце судового розгляду належним чином
була повідомлена.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 апеляційну
скаргу заперечила, посилаючись на її
безпідставність.

Вислухавши доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
письмові матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про
відхилення апеляційної скарги з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони з 20.05.1995 року по 14.03.2006 року
перебували у зареєстрованому шлюбі,
від якого мають дітей: сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Косівського районного суду
від 02.04.2013 року було змінено розмір
аліментів, які стягувалися по рішенню
суду від 23.09.2005 року, та стягнуто по 350
грн. на утримання кожного з дітей до
досягнення дітьми повноліття.

26.01.2014 року син ОСОБА_4 досяг повноліття,
тому відповідач припинив сплату
аліментів на його утримання.

Встановлено, що повнолітній син ОСОБА_6
навчається стаціонарно на першому
курсі інституту архітектури
Національного Університету «Львівська
політехніка».

Крім того, він є студентом I курсу
юридичного факультету заочного
відділення Івано-Франківського
Університету права ім. Д. Галицького,
платної форми навчання та студентом
I курсу факультету заочної освіти
Львівської комерційної академії,
платної форми навчання, стипендії не
отримує.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, а у
випадках, передбачених ст. ст. 198, 199
цього Кодексу, - і своїх повнолітніх
дочку, сина.

Згідно зі ст. 198 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено,
якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право
на звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів мають самі дочка,
син, які продовжують навчатися, а також
той із батьків, з яким вони проживають.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року № 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» судам роз'яснено,
що обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження
ними навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Таким чином, законодавець пов'язує
обов'язок батьків утримувати своїх
повнолітніх дітей, які продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, до досягнення
ними двадцяти трьох років за умови,
коли батьки можуть надавати таку
матеріальну допомогу.

Встановлено, що відповідач перебуває у
другому шлюбі, від якого має двох
малолітніх дітей, які перебувають на
його утриманні.

Згідно довідки ДПІ у Косівському
районі №1502/10/1700 від 09.07.2014 року
вбачається, що у приватного підприємця
ОСОБА_3 згідно представлених
податкових декларацій у 1-11 кв. 2014 року
був відсутній дохід.

Як пояснила в засіданні апеляційного
суду представник відповідача, ОСОБА_3
займається виготовленням столярних
виробів, від яких має періодичні
заробітки.

За наведених обставин суд дійшов
обґрунтованого висновку про те, що син
відповідача навчається та потребує
матеріальної допомоги, а відповідач
має можливість надавати йому таку
допомогу та утримувати свого
повнолітнього сина ОСОБА_6, який
продовжує навчання, до досягнення ним 23
років у відповідності до ст. ст. 198, 199 СК
України.

При визначенні розміру аліментів, що
підлягає стягненню з відповідача, суд
першої інстанції з урахуванням
обставин справи, сімейного та
матеріального становища відповідача,
обґрунтовано визначив розмір
аліментів в сумі 500 грн. кожного місяця
на утримання сина.

Доказів того, що відповідач спроможний
надавати матеріальну допомогу
повнолітньому сину в розмірі 900 грн.
щомісячно, суду не надано, а тому не
заслуговують на увагу доводи апелянта
з цього приводу.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги правильності
висновків суду першої інстанції не
спростовують, а тому підстав для його
скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Косівського районного суду від
06 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча
О.Ю. Беркій

Судді:
О.В. Пнівчук

В.М. Соколовський