КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/821/14-ц
Провадження № 2/552/605/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2014 року Київський районний суд м.
Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Степаненко К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтава
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про вселення та
надання можливості користуватися
документами на квартиру,-

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Київського районного суду
м.Полтави з позовом до відповідачів про
вселення та надання можливості
користуватися документами на квартиру.
Посилався на те, що він перебував у
шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з серпня 1986
року по червень 2010 року. Від шлюбу у них
є діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Також у ОСОБА_2 є двоє
дітей від попередніх шлюбів ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. На
сім'ю із шести чоловік, через обмін ними
придбана квартира за адресою: АДРЕСА_1.
З 18 жовтня 2011 року відповідач ОСОБА_2
почала перешкоджати йому проживати у
вказаній квартирі, вона встановила
нові вхідні металеві двері. Мала намір
позбавити його частини майна. У зв'язку
з цим він змушений проживати у своєї
матері за адресою: АДРЕСА_2. Просив,
вселити його у квартиру АДРЕСА_1 та
зобов'язати відповідача ОСОБА_2 надати
можливість користуватися документами
на приватизацію квартири та ордером на
квартиру.

25 березня 2014 року позивач ОСОБА_1
уточнив позовні вимоги. Просив, вселити
його у квартиру АДРЕСА_1 та надати
можливість користуватися документами
на квартиру.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі. Пояснив, що він є власником 1/7
частини квартири АДРЕСА_1. Він
перебував у місцях позбавлення волі, у
жовтні 2011 року відбув покарання ,
повернувся додому, але його у квартиру
не пустили, ключі від квартири не дають.
Він вимушений проживати разом зі своєю
матір»ю в однокімнатній квартирі,
щоналежить його матері. Також пояснив,
що він бажає користуватись документами
на квартиру, які відповідачі тримають
у себе.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_6 позовні
вимоги не визнали, просили відмовити у
їх задоволенні. Не заперечуючи того, що
ОСОБА_1 є їхнім співвласником у
квартирі, зазначали, що проживання з
позивачем в одній квартирі для них є
небезпечним, оскільки позивач
влаштовує сварки в нетверезому стані,
б»є їх, наносить тілесні ушкодження,
заподіює вред їхньому здоров"ю, нищить
майно, неодноразово до вказаної
квартири викликалась міліція.
Пояснили, що саме з вини позивача
ОСОБА_4 став інвалідом третьої групи,
перебуває на обліку у Полтавському
обласному психоневродогічному
диспансері, а проживаючи у квартирі
позивач систематично з нього
знущається. Після всіх цих обставин,
вони його у квартиру не пускають та
ніколи не будуть з ним проживати разом.

Відповідач ОСОБА_5 надала до суду заяву
про неможливість з'явитися до суду, у
зв'язку із матеріальною
відповідальністю на роботі, просила в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилися,
будучи належним чином повідомленими
про час та місце розгляду справи, заяв
про неможливість розгляду справи у
їхню відсутність суду не надали.

Суд заслухавши позивача,
відповідачів, дослідивши матеріал
справи приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 23 грудня 1997 року
виданого Відділом приватизації житла
бавовнопрядильної фабрики є
співласником квартири АДРЕСА_1. Його
частка у квартирі не визначена, але
відповідно до вимог ст. 370 ЦК України
розмір частки співласників у праві
спільної сумісної власності є рівними,
а отже позивач є власником 1/7 частини
спірної квартири.

Позивач проживав і
зареєстрований у спірній квартирі на
час розгляду справи у суді.

Відповідачі є співвласниками
спірної квартири .

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_6
підтвердили у судовому засіданні ту
обставину, що вони, після звільнення
позивача з місць позбавлення волі,
перешкоджають йому проживати у
спірній квартирі та не бажають, щоб
позивач проживав разом з ними, бо він
порушує правила співжиття та
представляє реальну загрозу для
їхнього життя і здоров»я.

Позивач є власником квартири, має
право на проживання у квартирі, в якій
він зареєстрований.

Іншого житла позивач немає.

Статтею 41 Конституції України
передбачено, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до статті 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
майном.

Суд встановив, що позивач будучи
співвласником спірної квартири
порушує правила співжиття, застосовує
до відповідачів фізичну силу, нищить
майно, але вказані питання відповідачі
повинні вирішувати в установленому
законом порядку , однак жодних позовних
вимог до позивача вони не пред"явили, не
звертались до правоохоронних органів з
заявами про застосування до
позивача кримінального переслідування
за нанесені їм тілесні ушкодження та
пошкодження їхнього майна.

Та обставина, що між позивачем та
відповідачами виникають конфлікти,
із-за негативної поведінки позивача в
сім»ї, не позбавляє його права на
житло, яке гарантовано ст. 47
Конституції України, а отже його
порушене право на проживання у
квартирі, частина якої належить йому
на праві приватної власності, підлягає
захисту, шляхом вселення позивача у
спірну квартиру.

Щодо позовних вимог про надання
можливості позивачеві користуватися
документами на квартиру, то вони
задоволенню не підлягають, оскільки
позивач не навів суду доказів того, що у
зв»язку з відсутністю у нього
правовстановлюючого документу на
квартиру, його право власності на неї
порушене.

Ухвалою суду від 14.02.2014 року суд
відстрочив сплату судового збору до
розгляду справи
Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
вселення його у квартиру підлягають
задоводенню, а тому судові витрати за
вказані позовні вимоги, що полягають у
сплаті судового збору у розмірір 243 грн.
60 коп. необхідно стягнути на користь
держави з відповідачів.

Керуючись ст. 391 ЦК України, ст. 10,
11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь
держави судовий збір по 40 грн. 60 коп. з
кожного.

Рішення може бути оскаржене
протягом 10 днів з дня його проголошення
до апеляційного суду Полтавської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Київський районний суд
м.Полтави.

Головуючий суддя
Л.М.
Васильєва