АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-8125
Головуючий у 1-й інстанції - Макаренко
Доповідач - Пікуль А.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
Пікуль А.А.

суддів
Побірченко Т.І.

СаліховаВ.В.

при секретарі
Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_4 на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 30 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_24, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, що діє в
інтересах малолітньої дитини ОСОБА_8,
треті особи: Публічне акціонерне
товариство "Креді Агріколь Банк",
Публічне акціонерне товариство
"Райффайзен Банк Аваль, Публічне
акціонерне товариство "Перший
Український Міжнародний Банк",
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_13,
про встановлення факту проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу та
визнання спадкоємцем першої черги,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 30 квітня 2014 року
відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_24, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, що діє в інтересах малолітньої
дитини ОСОБА_8, треті особи: Публічне
акціонерне товариство "Креді
АгрікольБанк", Публічне акціонерне
товариство "Райффайзен Банк Аваль,
Публічне акціонерне товариство "Перший
Український Міжнародний Банк",
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_13,
про встановлення факту проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу та
визнання спадкоємцем першої черги.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4
через свого представника ОСОБА_3 подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з'ясування обставин, які
мають значення для правильного
вирішення справи, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, порушення норм процесуального
права, що призвело до постановлення
незаконного та необґрунтованого
рішення, просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі (т.2, а.с.43-46).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А.,
пояснення учасників судового розгляду:
представника позивача - ОСОБА_14, яка
підтримала подану апеляційну скаргу та
просила суд її задовольнити,
представника ОСОБА_11 - ОСОБА_15, та
представника ПАТ "Креді АгрікольБанк",
які заперечували проти задоволення
апеляційної скарги, представника ПАТ
"Райффазей Банк Аваль", який покладався
на розсуд суду, з'ясувавши обставини
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія приходить
до висновку про те, що апеляційну
скаргу слід задовольнити частково з
таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої
інстанції вважав встановленими
наступні обставини.

ОСОБА_4 та ОСОБА_17 мають спільного сина -
ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження, виданим відділом
реєстрації актів громадянського стану
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві 30 серпня 2002 року, де
батьком дитини записаний ОСОБА_17, а
матір'ю - ОСОБА_4. Батьки дитини у
зареєстрованому шлюбі не перебували.

17 червня 1988 року ОСОБА_17 зареєстрував
шлюб з громадянкою ОСОБА_19, що
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу виданим Приволжським
районним бюро ЗАГС м. Казань 17 червня 1988
року, актвий запис №134. Також факт
перебування ОСОБА_17 у шлюбі
підтверджується відповідною відміткою
в паспорті останнього.

За встановлених обставин, ураховуючи,
що позивач не належить до жодної з черг
спадкоємців за законом, та не надала
суду доказів того, на підставі чого
вона має право на спадкування як
спадкоємець першої черги, в той час як
спадкодавець на момент смерті
перебував у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_19, районний суд прийшов до
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення заявленого
позову.

У апеляційній скарзі, оспорюючи
правильність висновків районного суду
про те, що спадкодавець на момент
смерті перебував у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_19, представник позивача
вказав, що прийняті районним судом на
підтвердження цієї обставини докази не
можуть бути визнані достовірними, вони
в порушення вимог процесуального
закону не отримали належної оцінки та
перевірки суду і безпідставно
покладені в основу рішення про відмову
у задоволенні позову.

Указані доводи апеляційної скарги,
ураховуючи положення ст. 309 ЦПК України,
можуть бути прийняті апеляційним судом
у якості підстав для скасування
оскаржуваного рішення та ухвалення
нового рішення виходячи з наступного.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 5 червня 2013 року
ОСОБА_17 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року у м.
Києві (т.1, а.с.101).

При встановленні факту перебування
спадкодавця на момент смерті у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_19
районний суд взяв до уваги та поклав в
основу рішення: ксерокопію з копії
свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2
та ксерокопію паспорта громадянина
СРСР (т.2, а.с.10-11).

Відповідно до вимог ч.2 ст. 64 ЦПК України
письмові докази, як правило, подаються
в оригіналі. Якщо подано копію
письмового доказу, суд за клопотанням
осіб, які беруть участь у справі, має
право вимагати подання оригіналу.

У даному конкретному випадку
відповідність указаних копій
оригіналам документів належним чином
не посвідчена. Вони не містять жодної
відмітки з цього приводу.

Указані копії додані представником
відповідачів до письмових заперечень
на позов від 30 квітня 2014 року (т.2, а.с.7-11).

Журнал судового засідання від 30 квітня
2014 року (т.2, а.с.24-29) містить ухвалу суду
про залучення заперечень та пояснень з
додатками до справи (т.2, а.с.25).
Відомості про те, що у судовому
засіданні 30 квітня 2014 року судом були
досліджені оригінали указаних
документів та посвідчена
відповідність наданих суду копій
оригіналам, у журналі судового
засідання відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що
жодна із сторін зауважень щодо
правильності журналу судового
засідання у порядку, визначеному ст. 199
ЦПК України, не подавала.

Під час апеляційного розгляду
представник відповідачів ОСОБА_20
подала суду письмові заперечення на
апеляційну скаргу, які не містять
клопотання про дослідження оригіналів
указаних документів (т.2, а.с.98-99). У
судовому засіданні таке клопотання
також не було заявлене.

Відповідно до встановленого ст. 10 ЦПК
України принципу змагальності
сторінсторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

При цьому апеляційний суд визнає
загальновідомою ту обставину, що
держава Союз Радянських
Соціалістичних Республік (СРСР)
припинила своє існування у 1991 році.

Ураховуючи усі вищенаведені обставини
щодо указаних доказів та положення
процесуального законодавства
апеляційний суд приходить до висновку,
що факт перебування у зареєстрованому
шлюбі на момент відкриття спадщини -
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, не може бути
підтверджений відміткою у паспорті
держави, яка припинила своє існування у
1991 році. Крім того, не можуть бути
прийняті на підтвердження доказів
цього факту копії, які не мають
відмітки про їх відповідність
оригіналу (не посвідчені у
встановленому законом порядку).

Виходячи з викладеного апеляційний суд
вважає за можливе відхилити указані
докази.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_4 та
змісту уточненої позовної заяви,
підписаної представником позивача
ОСОБА_3 (т.1, а.с.2-4; 199-203), убачається, що
позивач просила суд встановити факт
проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_17 однією
сім'єю без реєстрації шлюбу з 1 січня 2004
року до ІНФОРМАЦІЯ_4 року та визнати
ОСОБА_4 спадкоємцем першої черги після
смерті ОСОБА_17

Позовні вимоги про визнання права
власності на квартиру ухвалою
районного суду від 30 квітня 2014 року
роз'єднані у самостійне провадження
(т.2, а.с.30-31).

Таким чином позивач вважає, що від
встановлення факту проживання ОСОБА_4
та ОСОБА_17 однією сім'єю без реєстрації
шлюбу з 1 січня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_4
року залежить виникнення права ОСОБА_4
на спадкування після смерті ОСОБА_17 у
першу чергу спадкоємців за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

За правилом ч.1 ст. 1264 ЦК України у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.2 ст.1259 ЦК України фізична
особа, яка є спадкоємцем за законом
наступних черг, може за рішенням суду
одержати право на спадкування разом із
спадкоємцями тієї черги, яка має право
на спадкування, за умови що вона
протягом тривалого часу опікувалася,
матеріально забезпечувала, надавала
іншу допомогу спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

У даній справі позовні вимоги про зміну
черговості одержання права на
спадкування ОСОБА_4 не заявлені.

За правилом ч.2 ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до роз'яснень п.21
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року №7 "Про
судову практику у справах про
спадкування" при вирішенні спору про
право на спадкування осіб, які
проживали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини (четверта черга
спадкоємців за законом), судам
необхідно враховувати правила частини
другої статті 3 СК про те, що сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

На підтвердження факту спільного
проживання з ОСОБА_17 позивач надала
суду довідки ОСББ "Грифон" про те, що
вона, ОСОБА_17 та їх спільний син ОСОБА_17
з 2004 року були зареєстровані за
адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а.с.17-18).

Водночас, з наявної у матеріалах
спадкової справи довідки житлових
органів м. Казань Республіки Татарстан
Російської Федерації убачається, що
ОСОБА_17 постійно проживав у АДРЕСА_2 з 5
травня 2002 року по день смерті
ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Спільно з ним
проживала, зокрема, мати дружини
ОСОБА_21 (т.1, а.с.172).

Крім того, з матеріалів спадкової
справи убачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року
у м. Казань у ОСОБА_17 народилась дочка
ОСОБА_22 від ОСОБА_7 (т.1, а.с.148-149).

Жодного переконливого доказу на
підтвердження спільного побуту із
ОСОБА_17, наявності взаємних прав та
обов'язків подружжя суду не надано.

Надані незавірені копії: довіреності
на право керування автомобілем;
платіжного доручення про оплату за
кредит; договору поруки та договору
страхування майна (т.1, а.с.13, 16, 19-21), самі
по собі не свідчать про спільний побут
ОСОБА_4 та ОСОБА_17, вони не
взаємопов'язані з іншими доказами у
справі, а тому не можуть бути прийняті у
якості доказів на підтвердження
спільного побуту із ОСОБА_17, наявності
взаємних прав та обов'язків подружжя.

Незавірена копія кредитного договору
від 22 травня 2008 року, яка містить заяву
ОСОБА_17 про згоду на укладення цього
договору з підтвердженням, що на момент
підписання цієї заяви (22 травня 2008
року) ОСОБА_17 перебуває у
громадянському шлюбі з ОСОБА_4 (т.1,
а.с.230), також не може бути прийнята
судом, оскільки перебуває за межами
встановленого законом п'ятирічного
строку проживання зі спадкодавцем
однією сім'єю до часу відкриття
спадщини (ІНФОРМАЦІЯ_4 року), в той час
як з показань допитаної у судовому
засіданні у якості свідка ОСОБА_23
убачається, що з травня 2012 року свідок
перебувала у близьких стосунках з
ОСОБА_17, майже кожного дня приїздила до
квартири по АДРЕСА_1 і знає позивача не
як фактичну/цивільну дружину
спадкодавця, а лише як матір його сина
ОСОБА_17.

Таким чином факт проживання ОСОБА_4 та
ОСОБА_17 однією сім'єю без реєстрації
шлюбу не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини не може вважатися
доведеним.

Згідно з ч. 1-2 ст. 21 СК України шлюбом є
сімейний союз жінки та чоловіка,
зареєстрований у державному органі
реєстрації актів цивільного стану.
Проживання однією сім'єю жінки та
чоловіка без шлюбу не є підставою для
виникнення у них прав та обов'язків
подружжя.

Відповідно до роз'яснень п.21 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
травня 2008 року №7 "Про судову практику у
справах про спадкування" проживання
однією сім'єю жінки та чоловіка без
шлюбу не є підставою для виникнення в
них права на спадкування за законом у
першу чергу на підставі статті 1261 ЦК.

Згідно з вимогами ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

У даному випадку із приєднаної до
матеріалів справи завіреної
нотаріусом копії спадкової справи
№20-2013 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4
року ОСОБА_17 9т.1, а.с.89-174; 187-197)
убачається, що спадщину прийняли
спадкоємці померлого першої черги -
діти та матір. Доказів про усунення
спадкоємців першої черги від права на
спадкування та доказів їх відмови від
спадщини у розпорядженні суду немає.

Таким чином, ураховуючи фактичні
обставини справи та вищенаведені
положення чинного законодавства
України у сфері спадкування, від
встановлення факту проживання ОСОБА_4
та ОСОБА_17 однією сім'єю без реєстрації
шлюбу з 1 січня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_4
року не залежить виникнення права
ОСОБА_4 на спадкування після смерті
ОСОБА_17

Виходячи з викладеного апеляційний суд
приходить до висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_4 до спадкоємців
першої черги за законом про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання
спадкоємцем першої черги.

Керуючись ст.303, 307, 309, 313, 316 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 30 квітня 2014
року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до
ОСОБА_24, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, що діє в
інтересах малолітньої дитини ОСОБА_8,
треті особи: Публічне акціонерне
товариство "Креді АгрікольБанк",
Публічне акціонерне товариство
"Райффайзен Банк Аваль, Публічне
акціонерне товариство "Перший
Український Міжнародний Банк",
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_13,
про встановлення факту проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу та
визнання спадкоємцем першої черги
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.І.
Побірченко

В.В.Саліхов