РІШЕННЯ

Іменем України

23.05.2014 року Франківський районний
суд м. Львова у складі

головуючої-судді:
Мартьянової С.М.

при секретарі:
Франків А.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Львові цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з
позовом, в якому просить розірвати шлюб
між нею та відповідачем,
зареєстрований у міському відділі
реєстрації актів цивільного стану
Львівського міського управління
юстиції 12.03.2005 року, актовий запис №476.
Покликається на те, що шлюб виявився
невдалим. Вказує, що відсутність
взаєморозуміння, байдужість один до
одного привели до постійних
конфліктів. Шлюбні відносини між
позивачкою та відповідачем фактично
припинені, спільне господарство не
ведеться, втрачені всі фізичні та
духовні зв'язки між ними. Сенсу
підтримувати сімейні відносини немає,
оскільки як у неї, так і у відповідача
на ґрунті сімейно-побутових проблем, та
діаметрально протилежних поглядів на
сімейне життя, розвинулась неприязнь
один до одного, втрачено почуття любові
та поваги. Вважає що за таких умов шлюб
необхідно розірвати.

Сторони в судове засідання не
з'явились та подали до суду заяви про
розгляд справи у їх відсутності, на
підставі наявних матеріалів справи,
просять шлюб розірвати. Суд у
відповідності до ст.169 ЦПК України,
вважає, що справу слід розглядати у
відсутності сторін на підставі наявних
у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, суд вважає, що позов слід
задовольнити з наступних підстав.

12 березня 2005 року між позивачкою
та відповідачем було зареєстровано
шлюб, про що міським Відділом
реєстрації актів цивільного
Львівського міського управління
юстиції в книзі реєстрації актів про
одруження 12 березня 2005 року зроблено
запис за № 476. Від цього шлюбу є
неповнолітній син - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони по справі припинили спільне
проживання та ведення спільного
господарства, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
існує лише формально, подальше спільне
життя і збереження шлюбу не
узгоджується з інтересами як позивачки
так і відповідача. За наведеного, суд
приходить до переконання, що
примирення між сторонами не вбачається
можливим.

Згідно з ч. 2 ст.140 Сімейного кодексу
України, шлюб припиняється внаслідок
його розірвання.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу
України, суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини та інші
обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що шлюб між позивачкою та
відповідачем слід розірвати.

З наведених міркувань та керуючись
ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України ,
ст.ст. 10, 15, 57-60, 208, 209, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
зареєстрований у міському відділі
реєстрації актів цивільного стану
Львівського міського управління
юстиції 12.03.2005 року, актовий запис №476, -
розірвати, після розірвання шлюбу
ОСОБА_2 залишити прізвище - «ОСОБА_2».

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя:

Мартьянова С.М.