АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/2719/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 626/3170/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 травня 2014 року колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного

суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

при секретарі: Маковецькій О.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення
Красноградського районного суду
Харківської області від 11
лютого 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про встановлення
факту проживання однією сім'єю та
визнання права власності на гараж,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5
про встановлення факту проживання з
ним однією сім'єю з червня 2006 року.
Просила також встановити належність їм
на праві спільної сумісної власності
гаража, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

Посилалася на те, що вона з 26.10.2007
року перебуває у шлюбі з ОСОБА_5,

однак з червня 2006 року вони перебували
у фактичних шлюбних відносинах.
Наприкінці 2006 року вони спільною
працею закінчили будівництво
вищевказаного цегляного гаражу з
матеріалів, придбаних ними за спільні
кошти, у зв'язку з чим вважала, що
вказане створене майно є їх спільною
сумісною власністю, державна
реєстрація на яке здійснена 19.10.2007
року.

Подалі ОСОБА_3 уточнила свій позов,
зазначаючи, що однією сім'єю з ОСОБА_5
вони почали проживати з листопада 2006
року, тому просила встановити з цього
часу факт проживания з відповідачем
однією сім'є ю та встановити належність
їм на праві спільної сумісної
власності вищезазначеного гаражу як
набутого в результаті спірної праці та
за спільні кошти. Зазначала, що ОСОБА_5
позбавив її доступу до цього гаражу,
змінивши замки на ньому та переховує
правовстановлюючи документи на це
майно.

ОСОБА_5 позов не визнав, посилаючись на
те, що проживати разом з позивачкою
вони почали з 20.02.2007 року. Спірний гараж
був придбаний ним 20.01.2007 у ОСОБА_6 за
усною угодою, і рішенням
Красноградського районного суду
Харківської області від 01.10.2007 року за
ним було визнано право власності на
вказаний гараж на підставі ст. 344 ЦК
України.

Рішенням Красноградського районного
суду Харківської області від 11 лютого
2014 року відмовлено у задоволенні
позову ОСОБА_3

В апеляцій ній скарзі
представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
недоведеність тих обставин, які суд
вважав встановленим, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати це рішення суду та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову ОСОБА_3

Вказує, що судом не прийнято до уваги
показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 про те, що сторони почали
проживати однією сім'єю з листопада 2006
року, а також пояснення відповідача, що
навесні 2007 року здійснювалося
будівництво криши спірного гаражу.

Зазначає, що державна реєстрація
права власності відповідача на цей
гараж здійснена 19.10.2007 року на підставі
судового рішення від 01.10.2007 р., і факт
набуття ОСОБА_5 у такий спосіб права
власності на гараж не виключає
належність цього спірного об'єкту
нерухомості до спільної сумісної
власності.

Вислухавши пояснення апелянта,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги відповідно до вимог
ст.. 303 ЦПК України, судова колегія
вважає, що скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
недоведеності її вимог щодо проживання
нею разом з відповідачем однією сім'ю
як жінки та чоловіка з листопада 2006
року та побудови під час вказаних
відносин спірного гаражу як спільного
сумісного майна.

Судова колегія вважає, що такі
висновки суду першої інстанції
відповідають вимогам закону та
матеріалам справи.

Як встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи сторони
зареєстрували шлюб 26.10.2007 року, мають
сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до рішення
Красноградського районного суду
Харківської області від 14.04.2009 року
ОСОБА_5 усиновлено дитину ОСОБА_3 від
першого шлюбу - дочку ОСОБА_11
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначене рішення суду не містить
будь-яких посилань на проживання
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 однією сім'єю до
реєстрації ними шлюбу.

Надані ОСОБА_3 довідки з
Красноградської центральної лікарні,
Наталинського навчально-виховного
комплексу щодо відвідування дочкою
ОСОБА_11 цих закладів з 2007 року, а також
довідка Красноградської центральної
лікарні щодо строку вагітності
позивачки не містять будь-яких
фактичних даних, які свідчили б про
наявність між сторонами по справі
сімейних відносин з листопада 2006 року.

Як вбачається з рішення
Красноградського районного суду
Харківської області від 01.10. 2007 року за
ОСОБА_5 на підставі ст.. 344 ЦК України
визнано право власності на гараж 1987
року побудови, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

Вказане рішення набуло законної
сили і не скасовано та не змінено в
установленому законом порядку.

Державна реєстрація права
власності на вказаний гараж на
підставі цього судового рішення була
здійснена за ОСОБА_5 19.10.2007 року, тобто
до реєстрації шлюбу з позивачкою.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що факт набуття ОСОБА_5 у такий спосіб
права власності на гараж не виключає
належність цього спірного об'єкту
нерухомості до спільної сумісної
власності, може мати правове значення
тільки при наявності достовірних
доказів щодо того, що це майно було
придбано сторонами під час їх
проживання однією сім'єю до реєстрації
шлюбу між ними.

Право на майно жінки та
чоловіка, які проживають однією сім'єю,
але не перебувають у шлюбі між собою,
визначено статтею 74 СК України.

Між тим ні до суду першої
інстанції, ні до апеляційного суду
ОСОБА_3 або її представником ОСОБА_4 не
надано відповідно до ст.ст. 56-60 ЦПК
України доказів як сумісного
проживання сторін однією сім'єю з
листопада 2006 року, так і доказів
побудови спірного гаражу в цей період
або під час шлюбу.

Доводи апеляційної скарги на
те, що районним судом не прийнято до
уваги показання свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 про те, що сторони почали
проживати однією сім'єю з листопада 2006
року, є безпідставними, оскільки
показання цих свідків не містять
достовірних та безперечних фактів, на
яких ґрунтується предмет доказування,
та не узгоджуються з іншими доказами у
справі, оцінку яким судом першої
інстанції надано відповідно до вимог
ст.. 212 ЦПК України.

Інші доводи скарги також не
спростовують висновків суду першої
інстанції, рішення якого ухвалено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, що відповідно до
ст.. 308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.
307, ст.ст. 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України,
судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Красноградського
районного суду Харківської області від
11 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: