Справа № 754/5484/14
Провадження № 2-3394/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, мотивуючи свої
вимоги тим, що вони перебували у шлюбі з
відповідачем з 10.03.2007 року по 18.03.2010
року, від шлюбу мають неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач
останнім часом не надає матеріальну
допомогу на утримання дитини, не
цікавиться її розвитком та життям. На
підставі викладеного позивачка
вимушена звернутися до суду з даним
позовом, в якому просить стягнути з
відповідача на її користь аліменти у
розмірі 30 % від усіх видів його
заробітку (доходу) щомісячно, починаючи
з дня подачі позову до суду і до
повноліття дитини.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 повністю підтримала свої
позовні вимоги, просила їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з"явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про причини неявки не
повідомив. Суд вважає можливим
розглядати справу у відсутність
відповідача, за наявних у справі
матеріалів.

Вислухавши пояснення позивачки,
вивчивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 Сімейного
Кодексу України батьки зобовязані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

В судовому засіданні встановлено,
що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували у зареєстрованому шлюбі з
10.03.2007 року по 18.03.2010 року включно.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню
дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час дитина знаходиться
на утриманні матері, яка офіційно не
працює, доходу не має.

Враховуючи вимоги діючого
законодавства, а також ту обставину, що
відповідач матеріальну допомогу не
надає, бажання позивачки, щоб
відповідач сплачував аліменти в
офіційному порядку, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги про
стягнення аліментів є підставними та
обґрунтованими, а тому такими, що
підлягають задоволенню.

Що стосується розмір аліментів,
що підлягає стягненню з відповідача на
користь позивачки, то слід зазначити
наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного
Кодексу України при визначенні розміру
аліментів суд враховує:

1) стан здоровя та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоровя та матеріальне
становище платника аліментів;

3) наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають
істотне значення.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів" № 3
від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з
ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України
аліменти на дитину присуджуються в
частці від заробітку (доходу) її матері,
батька (ст. 183 цього Кодексу) або в
твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і
виплачуються щомісячно.

Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен ураховувати
стан здоров"я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів; наявність
в останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення.

З урахуванням вимог діючого
законодавства, пояснень позивачки,
наданих нею письмових доказів, при
визначенні розміру аліментів, що
підлягає стягненню, суд враховує той
факт, що неповнолітня дитина перебуває
на утримання своєї матері, яка не
працює, доходу не має, а також
матеріальний стан батька дитини, який
має можливість надавати матеріальну
допомогу на утримання дитини.

Таким чином, при вирішенні
питання щодо розміру аліментів, що
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивачки, судом враховуються
вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу
України, обставини справи, а тому суд
приходить до висновку про доцільність
стягнення з відповідача аліментів у
частковому відношенні до його
заробітку (доходу), а саме в розмірі 1/4
частини з усіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму, встановленого
для дитини відповідного віку,
починаючи з дня подачі позову до суду і
до повноліття дитини.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України суд стягує з відповідача на
користь держави судовий збір в сумі 243,
60 грн.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України,
ст. 180-184, 191 Сімейного Кодексу України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів" № 3
від 15.05.2006 року, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Києва, аліменти на користь
ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої
дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі ? частини щомісячно з усіх
видів його заробітку (доходу), але не
менше 30 % прожиткового мінімуму,
встановленого для дитини відповідного
віку, починаючи з 07.04.2014 року і до
повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір в сумі 243, 60 грн.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення.

Головуючий: