АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________
Головуючий 1 інст.: - Шишкін О.В.
Провадження №
Суддя-доповідач: - Кокоша В.В.
Категорія: комунальні платежі.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 року. Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого-судді - Кокоші В.В.,

суддів: - Бобровського В.В.,
Шевченко Н.Ф.,

при секретарі: - Остапович Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою комунального
підприємства «Жилкомсервіс» на ухвалу
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 18 липня 2014 року по справі за
заявою комунального підприємства
«Жилкомсервіс» про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_6
заборгованості з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій,

в с т а
н о в и л а:

У липні 2014 року КП «Жилкомсервіс»
звернулося в суд з заявою про видачу
судового наказу.

Просило видати судовий наказ про
стягнення з ОСОБА_6 на його користь
заборгованості з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій, яка
утворилася за період з 1 квітня 2007 року
по 1 червня 2014 року в розмірі 3 854 грн. 20
коп.

Ухвалою Дзержинського районного
суду м. Харкова від 18 липня 2014 року КП
«Жилкомсервіс» відмовлено у видачі
судового наказу про стягнення з ОСОБА_6
заборгованості за послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій з підстав, передбачених п. 2
ч.3, ч. 5 ст.100 ЦПК України.

Роз'яснено, що згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК
України заявник має право звернутися з
тими самими вимогами у позовному
провадженні.

В апеляційній скарзі КП
«Жилкомсервіс», посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, просить скасувати ухвалу суду та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК
України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний
суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу
без змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Відмовляючи у видачі судового
наказу, суд виходив з того, що із заяви і
доданого до неї розрахунку
заборгованості вбачається спір про
право.

Такий висновок суду відповідає
нормам процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.100 ЦПК
України суддя відмовляє у прийнятті
заяви про видачу судового наказу у
разі, якщо із заяви і поданих
документів вбачається спір про право.

За змістом роз'яснень, що містяться у
п. 9 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №14 від 23 грудня 2011 року «Про
практику розгляду судами заяв у
порядку наказного провадження»
наявність спору про право (п. 2 ч. 3 ст.100
ЦПК України), яке є підставою для
відмови у прийнятті заяви про видачу
судового наказу, вирішується суддею у
кожному окремому випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до них, зокрема,
якщо із доданих документів вбачається
пропуск строку позовної давності. Така
вимога може бути вирішена лише у
позовному провадженні (ч. 3 ст. 267 ЦК
України).

Із розрахунку заборгованості, який
надало КП «Жилкомсервіс» до суду,
вбачається, що вимога про стягнення
заборгованості заявлена з 1 квітня 2007
року, тобто з пропуском строку позовної
давності (а.с.38).

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правомірно відмовив КП
«Жилкомсервіс» у видачі судового
наказу, оскільки із заяви і доданого до
неї розрахунку заборгованості
вбачається спір про право.

Ухвала суду першої інстанції
постановлена з додержанням вимог
закону.

Посилання КП «Жилкомсервіс» в
апеляційній скарзі на відсутність
заяви боржників про застосування
строку позовної давності не спростовує
висновків суду про наявність спору про
право.

За змістом ч. 3 ст. 267 ЦК України
подання заяви про застосування строку
позовної давності можливе лише у
позовному, а не наказному провадженні.

Не ґрунтуються на матеріалах справи
й вимогах ч. 5 ст.100 ЦПК України і
посилання КП «Жилкомсервіс» на те, що
суд повинен був видати судовий наказ у
частині вимог, що знаходяться у межах
строку позовної давності.

Відповідно до ч. 5 ст. 100 ЦПК України у
разі якщо в заяві про видачу судового
наказу містяться вимоги, частина з
яких не підлягає розгляду в порядку
наказного провадження, суд
постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу лише в частині цих вимог. У разі
якщо заявлені вимоги між собою
взаємопов'язані і окремий їх розгляд
неможливий, то суд відмовляє у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу.

Із розрахунку заборгованості
вбачається, що вимоги про стягнення
заборгованості заявлені по щомісячним
платежам за період з 1 квітня 2007 року по
1 червня 2014 року.

З огляду на можливі підстави
переривання перебігу позовної
давності, заявлені вимоги
взаємопов'язані між собою і окремий їх
розгляд є неможливий.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307,
п.1 ч.1 ст.312, ст. 313, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315,
317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу комунального
підприємства «Жилкомсервіс» -
відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду
міста Харкова від 18 липня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: