Справа № 151/795/14-ц Провадження №
22-ц/772/3885/2014Головуючий в суді першої
інстанції Задорожний В. П.Категорія 50
Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого:
Голота Л.О.,

суддів:
Войтко Ю.Б., Міхасішина І.В.,

при секретарі:
Куленко О.В.

за участю: апелянта ОСОБА_2

адвоката апелянта ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Чечельницького районного суду
Вінницької області від 14 листопада 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини - інваліда та одного з подружжя з
ким проживає дитина - інвалід, -

ВСТАНОВИЛА:

25.07.2014 року ОСОБА_4 звернулась в суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини - інваліда та одного з подружжя з
ким проживає дитина - інвалід.

Позов мотивувала тим, що позивач з
відповідачем перебувала у
зареєстрованому шлюбі який було
розірвано 15 грудня 2010 року за актовим
записом № 1322.

Від спільного подружнього життя з
відповідачем мають доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Протягом тривалого часу
відповідач коштів на утримання дитини
не надає. Дитина є інвалідом з
дитинства, на даний час потребує
постійного догляду, тому вона
позбавлена можливості працювати та
забезпечувати себе та дитину належним
чином.

Тому просила суд стягнути з
відповідача ОСОБА_2 аліменти на її
користь на утримання доньки ОСОБА_5 у
розмірі 1/4 частки заробітної плати
(доходу). Стягнути також з відповідача
на користь позивачки на її утримання
аліменти у розмірі 1/6 частки протягом
всього часу проживання з дитиною
інвалідом ОСОБА_5, починаючи з моменту
подачі позову, тобто 25.07.2014 року.

Рішенням Чечельницького районного
суду Вінницької області від 14
листопада 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_4 задоволені; стягнуто з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_2 Вінницької
області, аліменти на користь ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_3,
Чечельницького району Вінницької
області, на утримання доньки - інваліда
року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ?
частини зі всіх видів заробітної плати
(доходів) починаючи з 25.07.2014 року;
стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя
АДРЕСА_2 Вінницької області, аліменти
на утримання дружини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_3,
Чечельницького району Вінницької
області в розмірі 1/6 частини зі всіх
видів заробітної плати (доходів)
протягом всього часу проживання з
дитиною інвалідом ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
починаючи з моменту подачі позовної
заяви, тобто 25.07.2014 року. Вирішено
питання про стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції,
посилаючись на неповноту з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи і неправильне застосування
судом норм процесуального та
матеріального права та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, заслухавши думку
учасників судового засідання,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не
відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено,
що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі, який 15 грудня 2010
року було розірвано, що
підтверджується копією свідоцтва про
розірвання шлюбу Серія НОМЕР_1 (а.с.3).

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про народження, виданого
Демівською сільською радою НОМЕР_2,
актовий запис № 13 (а.с.4), де батьками
зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Згідно довідки про склад сім'ї, дитина -
інвалід ОСОБА_5 проживає разом з матір'ю
ОСОБА_4 по АДРЕСА_3

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно до медичного висновку № 002199
ОСОБА_5 є інвалідом з дитинства (а.с.6).

Згідно копії рішення Чечельницького
районного суду від 30.10.2014 року ОСОБА_5
визнана недієздатною та над нею
встановлено опікуна ОСОБА_4./а.с. 31/

Згідно довідки ОСОБА_5 потребує
індивідуальної програми реабілітації
інваліда № 42448 від 15.07.2014 року. /а.с. 35/

Задовольняючи позовні вимоги позивача
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач має можливість надавати
матеріальну допомогу колишній дружині
та повнолітній непрацездатній дитині
інваліду, оскільки він має додаткові
джерела доходів від здачі в оренду
квартири по АДРЕСА_4 у м. Вінниці та
земельного паю.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Не дотримуючись вимог ст. 212 ЦПК
України, суд першої інстанції не надав
оцінки доказам наданих відповідачем та
не відобразив результат їх оцінки у
рішенні.

ОСОБА_2 у апеляційній скарзі зазначає,
що не має можливості надавати
матеріальну допомогу колишній дружині
та повнолітній дитині інваліду,
оскільки на його утриманні перебуває
неповнолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5,
а сукупний дохід його нової сім»ї
менший прожиткового мінімуму. Крім
того, апелянт зазначає, що його
повнолітня дочка отримує пенсію в
розмірі 949,51 грн. як інвалід, що
відповідає прожитковому мінімуму для
непрацездатних осіб, визначеному
Законом України « Про бюджет на 2014 рік».

Відповідно ст. 198 СК України, батьки
зобов'язані утримувати своїх
непрацездатних дочку, сина, які
потребують матеріальної допомоги, якщо
вони можуть таку матеріальну допомогу
надавати.

Для виникнення обов'язку батька
утримувати повнолітню дочку ( сина)
законодавець визначає потребу в
наявності трьох умов, які при розгляді
даної справи суд має перевірити та
встановити:

1. дочка, син має бути непрацездатною.

Стаття 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" закріплює визначення
поняття "непрацездатні громадяни":
особи, які досягли встановленого
законом пенсійного віку або визнані
інвалідами, у тому числі діти-інваліди,
а також особи, які мають право не пенсію
у зв'язку з втратою годувальника.

На підставі наявних в матеріалах
справи доказах встановлено, що ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_6 є інвалідом з дитинства. ІІ
групу інвалідності встановлено з 24.06.2014
року, визнана судом недієздатною, а
отже є непрацездатною особою./а.с.6, 31/

2. дочка, син мають потребувати
матеріальної допомоги.

З індивідуальної програми
реабілітації інваліда № 42448 від 15.07.2014
року ОСОБА_5 потребує відновну терапію -
2 роки, психіатричну допомогу в обсягах
ноотропи курсами, депакін-хроно - 2 роки,
медичне спостереження 2 роки. /а.с.7/

Відповідно п.2 Положення про
індивідуальну програму реабілітації
інваліда, затверджену Постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2007
року № 757 ( далі Положення)
індивідуальна програма реабілітації
інваліда (далі - індивідуальна
програма) - комплекс оптимальних видів,
форм, обсягів, строків реабілітаційних
заходів з визначенням порядку, місця їх
проведення, спрямованих на відновлення
та компенсацію порушених або втрачених
функцій організму і здібностей
інваліда та дитини-інваліда.

Відповідно до п. 15 Положення
фінансування реабілітаційних заходів
індивідуальної програми здійснюється
за рахунок коштів, передбачених у
державному та місцевих бюджетах на цю
мету, та інших джерел.

Також судом встановлено, що ОСОБА_5
отримує державну соціальну допомогу,
як інвалід з дитинства 2 групи в розмірі
949 грн. /а.с.28/

В запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_4 вказує, що несе додаткові
витрати у зв'язку з проходженням
лікування доньки, які полягають у
витратах на проїзд до лікувально
профілактичного закладу в м. Вінниці(
її та доньки), вартості проведення
досліджень, а також витрат на їх
проживання у м. Вінниці.

На підставі наявних доказів колегія
суддів приходить висновку, що
повнолітня непрацездатна ОСОБА_5
потребує матеріальної допомоги, однак
розмір цих витрат та необхідність
стягнення аліментів у розмірі ? частки
усіх видів доходів відповідача
позивачем не доведений.

3.мати, батько мають бути матеріально
забезпеченими, здатними утримувати
сина або дочку.

Судом встановлено, що відповідач є
співвласником 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1. /а.с.33/

Має на утриманні неповнолітнього сина.

Відповідно свідоцтва про народження
серія 1-АМ № 251729 від 06 червня 2013 року
батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7 є ОСОБА_8
та ОСОБА_2. /а.с. 11 матеріалів заяви про
перегляд заочного рішення/.

Відповідач має постійне місце
роботи та отримує регулярний дохід,
який значно перевищує прожитковий
мінімум працездатної особи.

З довідки про розмір заробітної плати
№ 26 від 06.08.2014 року вбачається, що
ОСОБА_2 працює у ВСП «Технополіс-45»ДП
«45ЕМЗ» з 11 грудня 2013 року, займає посаду
токаря 2-ого розряду. Загальна сума
доходу за період з 01 лютого 2014 року по 31
липня 2014 року становить 14353,98 грн. До
сплати 11755,83 грн. Заробітна плата за
липень виплачена в сумі 2 151 грн.48 коп.
/а.с. 6 матеріалів заяви про перегляд
заочного рішення/.

Також на підставі довідки ТОВ
«Вінницький агрегатний завод» від 5
серпня 2014 року № 249/63 враховано, що мати
неповнолітнього сина відповідача -
ОСОБА_8 працює на ТОВ ВАЗ за фахом
бухгалтер і знаходиться у відпустці по
догляду за дитиною до 3-ох років з 05.08.2013
року по 26.05.2016 року (наказ № 667 від 05.08.2013
року)/а.с.10 матеріалів заяви про
перегляд заочного рішення/.

Відповідно довідки № 160 від 05.08.2014 року
Управління соціального захисту
населення (Лівобережне) ОСОБА_8, особова
справа НОМЕР_3, АДРЕСА_5 перебуває на
обліку в управлінні соціального
захисту населення (Лівобережне)
департаменту соціальної політики
міської ради й отримує допомогу при
народженні дитини по теперішній час, в
сумі 810 гривень. /а.с. 8 матеріалів заяви
про перегляд заочного рішення/.

Колегія суддів погоджується з
посиланнями апелянта про
недопустимість доказу нотаріальної
заяви ОСОБА_9 про оренду квартири
відповідача, оскільки згідно п.2 ст.59
ЦПК України обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Договір оренди кімнати в гуртожитку по
АДРЕСА_4 у м. Вінниці суду надано не
було.

Враховуючи вищевикладене , колегія
суддів приходить висновку, що
працездатний, фізично здоровий,
матеріально забезпечений (зарплата,
частка у власності на житло), маючий на
утриманні лише одну неповнолітню
дитину відповідач ОСОБА_2 здатний
надавати допомогу повнолітній
непрацездатній дочці у розмірі 1/6
частки від усіх видів його доходів, але
не менше 30 % прожиткового мінімуму для
особи , яка втратила працездатність,
починаючи з 25.07.2014 року і до зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров»я
когось із них, відповідно положень
ст.ст. 182,200 СК України.

Не підлягають задоволенню і вимоги
ОСОБА_4 про стягнення аліментів на її
користь з підстав визначених нормами
ст. 88 СК України.

Відповідно до ст. 88 СК України, якщо
один із подружжя, в тому числі і
працездатний, проживає з
дитиною-інвалідом, яка не може
обходитися без постійного стороннього
догляду, і опікується нею, вона має
право на утримання за умови, що другий з
подружжя може надавати матеріальну
допомогу.

Відповідно до ст.1Закону України « Про
охорону дитинства» , дитиною-інвалідом
є дитина зі стійким розладом функцій
організму, спричиненим захворюванням,
травмою або вродженими вадами
розумового чи фізичного розвитку, що
зумовлюють обмеження її нормальної
життєдіяльності та необхідність
додаткової суспільної допомоги та
захисту.

Відповідно ч.1 ст. 6 СК України правовий
статус дитини має особа до досягнення
нею повноліття.

Враховуючи, що ОСОБА_5 є повнолітньою
особою, права на утримання від другого
з подружжя на підставі положень ст. 88 СК
України ОСОБА_4 не має.

Відповідно до ч.1 п.п. 1, 3, 4 ст. 309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Враховуючи наведене, колегія суддів
прийшла до висновку, що вирішуючи спір
суд першої інстанції неправильно
застосував норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
не надав оцінки усім доказам, а тому
рішення суду підлягає скасуванню з
постановленням нового про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316,
317, 319 ЦПК України,колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Чечельницького районного суду
Вінницької області від 14 листопада 2014
року - скасувати.

Постановити нове рішення.

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жителя
АДРЕСА_4 аліменти на користь ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_10, жительки АДРЕСА_3
Чечельницького району Вінницької
області на утримання повнолітньої
непрацездатної доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_11 в розмірі 1/6 частини всіх
видів його доходів , але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для особи , яка
втратила працездатність, починаючи з
25.07.2014 року і до зміни матеріального або
сімейного стану, погіршення або
поліпшення здоров»я когось із них.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів
в межах суми платежу за один місяць
допустити до негайного виконання.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Голота Л.О.

Судді:
Міхасішин І.В.

Войтко Ю.Б.

/ПІДПИСИ/

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ: