АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Вийванко О.М. Провадження №
22-ц/789/551/14 Доповідач - Гірський
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Гірського Б.О.

суддів - Бахметової В. Х., Ткач О. І.,

при секретарі - Майка Р.Ю.

з участю - представника апелянта,
позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 12 березня
2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 12.03.2014 року позов ОСОБА_1
задоволено.

"Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, кошти
за договором позики в розмірі 40 000
доларів США , сплачений судовий збір у
розмірі 3 200 грн."

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати і
провадження у справі закрити,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального
права.

Зокрема, посилається на те, що не
отримувала грошей по даних розписках.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення учасників
цивільного процесу, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що скарга до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд
першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку, що між
сторонами існує зобов'язання за
договором позики, яке не виконується
позичальником, а тому вірно стягнув з
ОСОБА_2 в користь позивача заборговані
кошти.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України
передбачено, що на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно ч. 2 ст. 524 ЦК України
сторони можуть визначити грошовий
еквівалент зобов'язання в іноземній
валюті.

Відповідно до ст.ст. 526, 545 ЦК
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Прийнявши виконання зобов'язання,
кредитор повинен на вимогу боржника
видати йому розписку про одержання
виконання частково або в повному
обсязі.

Якщо боржник видав кредиторові
борговий документ, кредитор, приймаючи
виконання зобов'язання, повинен
повернути його боржникові. У разі
неможливості повернення боргового
документа кредитор повинен вказати про
це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у
боржника підтверджує виконання ним
свого обов'язку.

У разі відмови кредитора
повернути борговий документ або видати
розписку боржник має право затримати
виконання зобов'язання. У цьому разі
настає прострочення кредитора.

З матеріалів справи вбачається,
що в листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом про стягнення з
ОСОБА_2 40 000 доларів США боргу за
договором позики, посилаючись на
невиконання останньою взятих на себе
боргових зобов'язань.

Судом першої інстанції
встановлено, що 22.09.2012 року ОСОБА_2
позичила у ОСОБА_1 10 000 доларів США, а
21.02.2013 року - 30 000 доларів США, які
зобов'язалась повернути по першій
вимозі відповідача, що підтверджується
власноручно написаними боржником
письмовими розписками.

Позичені кошти ОСОБА_2 не
повернула, що стверджується наявними у
кредитора ОСОБА_1 оригіналами боргових
документів, які він надав суду, як доказ
невиконання боржником своїх грошових
зобов'язань в повному обсязі (а.с. 69, 70).

Враховуючи наведене, суд
апеляційної інстанції вважає, що суд
першої інстанції вірно встановив
обставини справи та ухвалив законне та
обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Тернопільської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 12 березня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
з того дня може бути оскаржена протягом
двадцяти днів в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Б.О. Гірський