Дата документу 03.12.2014
Провадження № 2/334/4048/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Нікітенко Н.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Реєстраційна служба Запорізького районного управління юстиції, Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», Головне управління Держземагенства у Запорізькій області про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та розподіл майна подружжя,

встановив:

02 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_2, треті особи: Реєстраційна служба Запорізького районного управління юстиції, Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», Головне управління Держземагенства у Запорізькій області про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та розподіл майна подружжя.

03 грудня 2014 року зазначена позовна заява надійшла в провадження судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя Нікітенко Н.П.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України в позовній заяві повинно міститися зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов висновку, що дана заява подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, а саме:

- позивачем не визначена вартість переобладнання та капітального ремонту будівель;

- не визначена вартість земельної ділянки та споруд в садівничому кооперативі «Мрія» Августинівської сільської ради Запорізького району Запорізького області та не додано жодних підтверджуючих документів щодо земельної ділянки;

- не надані докази, що підтверджують поважні причини щодо розстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» надано розяснення, що, якщо пред'явлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об'єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК України встановлено виключну підсудність, то позов пред'являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Відповідно до ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України ціна позову визначається вартістю майна.

Згідно абзацу 2 п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи в порушення зазначених вимог позивач ніяких доказів вартості спірного майна, що підлягає поділу, на час звернення до суду не надав.

Таким чином, враховуючи викладене, позивачу в позовній заяві треба вказати ціну позову ринкову вартість спірного майна (для чого звернутися до субєкта оціночної діяльності, який надасть висновок про вартість спірного майна, або підтвердити ціну позову іншим передбаченим законодавством способом) У разі неможливості встановити точну ціну позову позивач повинен надати суду докази цього та клопотання про визначення судом попереднього розміру судового збору.

Крім того, позивачу необхідно конкретизувати, яке саме майно він просить поділити, а також надати суду документи, що підтверджують право власності на дане майно.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про залишення позовної заяви без руху та надання часу для усунення недоліків заяви, в продовж якого позивачу необхідно виконати вище перелічені вимоги.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Реєстраційна служба Запорізького районного управління юстиції, Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», Головне управління Держземагенства у Запорізькій області про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та розподіл майна подружжя залишити без руху.

Для усунення недоліків заяви надати пятиденний строк з дня отримання ухвали, інакше заява вважається неподаною і буде повернена заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Нікітенко Н. П.