Справа № 758/3204/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

29 травня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю.
В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості, мотивуючи свої вимоги
тим, що відповідно до укладеної
Генеральної угоди про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до Умов та правил надання
продукту кредитних карт від 28.12.2012 року,
ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5524,75
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 10,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Погашення заборгованості здійснюється
в наступному порядку: починаючи з «1» по
«25» число кожного місяця відповідач
надає Банку грошові кошти (щомісячний
платіж) для погашення заборгованості
за Кредитом.

Зазначають, що відповідач підтвердив
свою згоду на те, що підписана
Генеральна угода разом з
запропонованими Банком Умовами та
правилами, Тарифами складають між ним
та Банком Кредитний договір, що
підтверджується підписом у заяві.

Посилаються на те, що при укладанні
Кредитного договору сторони
керувались ч. 1 ст. 634 ЦК Україні, яка
визначає, що договором приєднання є
договір, умови якого встановлені
однією із сторін у формулярах або інших
стандартних формах, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому. Друга сторона не
може запропонувати свої умови
договору.

Зазначають, що згідно статей 526, 527, 530 ЦК
України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

Звертають увагу суду на те, що в
порушення зазначених вимог закону та
умов договору відповідач зобов'язання
за вказаним договором належним чином
не виконав у зв'язку з чим станом на
09.02.2014 року має заборгованість в
розмірі 7 508, 62 грн., яка складається з: 5
029, 35 грн. - заборгованість за кредитом;
571, 05 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом; 1 074, 48 грн. -
залишок несплаченого штрафу,
передбаченого п. 2.2. Генеральної угоди;
а також штрафи відповідно до Умов та
Правил надання банківських послуг, а
саме: 500, 00 грн. - штраф (фіксована
частина); 333, 74 грн. - штраф (процентна
складова).

На підставі вищевикладеного, а також
керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України
звертаються з даним позовом до суду та
просять стягнути з відповідача на їх
користь зазначену заборгованість за
кредитним договором та судові витрати.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, про день час та
місце слухання справи повідомлений
вчасно та належним чином, до суду надав
заяву, згідно якої просить провести
розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі і проти ухвалення заочного
рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання також не
з'явився, про день час та місце слухання
справи повідомлений вчасно та належним
чином через повідомлення в газеті
«Урядовий кур'єр», причини неявки суду
невідомі.

Суд вважає за можливе розглядати
справу у відсутність зазначених осіб
відповідно до вимог ст.ст. 158, 169 ЦПК
України.

З письмової згоди представника
позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи відповідно до
вимог ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
28.12.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та
ОСОБА_1 була укладена Генеральна угода
про реструктуризацію заборгованості
та приєднання до Умов та правил надання
продукту кредитних карт (а.с. 4).

Судом встановлено, що підписана
відповідачем Генеральна угода разом з
запропонованими Банком Умовами та
правилами, Тарифами складають між ним
та Банком Кредитний договір, про що
останнім було надано свою згоду шляхом
проставлення підпису у заяві.

Як вбачається зі змісту умов
зазначеної Генеральної угоди про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до Умов та правил надання
продукту кредитних карт, Банк
зобов'язався надати кредит у розмірі
5524,75 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 10,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом,
строком на 12 місяців з 28.12.2012 року по
31.12.2013 року.

Судом встановлено, а відповідачем в
порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України
не спростовано, що останнім кредитні
кошти було отримано в повному обсязі,
що підтверджує пояснення позивача про
належне виконання Банком своїх
зобов'язань за Договором.

Відповідач же отримавши грошові кошти
на умовах повернення, строковості та
платності, порушив свої договірні
зобов'язання, що призвело до виникнення
заборгованості, яка станом на 09.02.2014
року становить 7 508, 62 грн. і складається
з: 5 029, 35 грн. - заборгованість за
кредитом; 571, 05 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом; 1
074, 48 грн. - залишок несплаченого штрафу,
передбаченого п. 2.2. Генеральної угоди;
а також штрафи відповідно до Умов та
Правил надання банківських послуг, а
саме: 500, 00 грн. - штраф (фіксована
частина); 333, 74 грн. - штраф (процентна
складова), що об'єктивно
підтверджується наданим суду
Розрахунком заборгованості (а.с. 3), який
суд бере до уваги як належний та
допустимий доказ в розумінні ст.ст. 58, 59
ЦПК України.

Судом встановлено, що відносини, які
виникли між сторонами регулюються
ст.ст. 634, 1054-1056-1 ЦК України.

Так частина перша статті 634 ЦК України
визначає, що договором приєднання є
договір, умови якого встановлені
однією із сторін у формулярах або інших
стандартних формах, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому. Друга сторона не
може запропонувати свої умови
договору.

Як вже зазначалося вище, 28.12.2012 року між
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 була
укладена Генеральна угода про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до Умов та правил надання
продукту кредитних карт, згідно умов
якої відповідач і отримав кредитні
кошти.

Стаття 1054 ЦК України визначає, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Судом встановлено, що сторони в
Договорі погодили, що Банк
зобов'язується надати Позичальникові
Кредит у розмірі 5524,75 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 10,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу. Якщо позичальник
своєчасно не повернув речі, визначені
родовими ознаками, він зобов'язаний
сплатити неустойку відповідно до
статей 549 - 552 цього Кодексу, яка
нараховується від дня, коли речі мали
бути повернуті, до дня їх фактичного
повернення позикодавцеві, незалежно
від сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 526, 525 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Як вже зазначалося вище, судом
встановлено, що відповідачем грошові
кошти (кредит) були отримані в повному
обсязі, однак свої зобов'язання за
Договором, які стосуються повернення
кредиту, процентів за його
користування, не виконано, у зв'язку з
чим суд приходить до висновку про
доведеність порушення права позивача,
як Кредитора та необхідності
задоволення його вимог про стягнення з
відповідача заборгованості за
кредитом в розмірі 5 029, 35 грн. та
заборгованості по процентам за
користування кредитом в розмірі 571, 05
грн.

Крім того, стаття 611 ЦК України
визначає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: 1) припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору; 2) зміна умов
зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4)
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Статті 546, 548 ЦК України визначають, що
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Судом встановлено, що п. 2.2. Генеральної
угоди і Умовами та правилами надання
банківських послуг передбачена
відповідальність Позичальника у
вигляді штрафів за неналежне виконання
своїх зобов'язань, а оскільки судом
встановлено факт їх порушення, суд
приходить до висновку про доведеність
також позовних вимог позивача про
необхідність стягнення з відповідача
на їх користь залишку несплаченого
штрафу, передбаченого п. 2.2. Генеральної
угоди в розмірі 1074, 48 грн.; штрафу
(фіксована частина) в розмірі 500, 00 грн.
та штрафу (процентна складова) в
розмірі 33, 74 грн.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Суд оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів приходить до висновку,
що позовні вимоги позивача знайшли
своє доведення в судовому засіданні, є
такими, що ґрунтуються на вимогах
чинного законодавства, а тому
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Крім того в силу ст.ст. 79, 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 243, 60 грн.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 16,
525, 526, 610, 611, 612, 1054 ЦК України, керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 208, 209, 213-215, 217- 218, 223, 224,
226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», :

- заборгованість за кредитним
договором № б/н від 28.12.2012 року в
загальному розмірі 7 508, 62 грн.;

- судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя В. С. Декаленко