У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
м. КиївСуддя Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ситнік О.М.,
розглянувши касаційну скаргу

ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного
суду

м. Харкова від 24 лютого 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 22 квітня 2014 року у справі за
позовом Комунального підприємства
«Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2
про стягнення вартості теплової
енергії; за зустрічним позовом ОСОБА_2
до Комунального підприємства
«Харківське теплові мережі» про
розірвання договору купівлі-продажу
теплової енергії, зобов'язання вчинити
певні дії,

в с т а н о в и в:

У серпні 2012 року Комунальне
підприємство «Харківське теплові
мережі» (далі −? КП «Харківські теплові
мережі») звернулося до суду з позовом, у
якому зазначало, що відповідно до
договору купівлі-продажу теплової
енергії від 01 грудня 2007 року № 13846 між
ним та ОСОБА_2 укладено договір
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді. Згідно з договором у
приміщення за адресою: АДРЕСА_1,
відповідачу за о/р НОМЕР_1 постачалася
теплова енергія. За період з 01 жовтня 2011
року по 01 квітня 2012 року виникла
заборгованість у сумі 6747 грн 34 коп.
Просило стягнути з відповідача вказану
заборгованість, а також суму
інфляційних втрат у розмірі 190 грн 31
коп., 3 % річних у розмірі 394 грн 11
коп., пеню у розмірі 1774 грн 65 коп.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним
позовом, у якому просила розірвати
договір купівлі-продажу і теплової
енергії від 01 грудня 2007 року № 3847,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
зазначений договір КП «Харківські
теплові мережі» не виконується,
теплопостачання відрізано і тепло не
подається.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 24 лютого

2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 22 квітня 2014 року, позов КП
«Харківські теплові мережі»
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь КП «Харківські теплові мережі»
вартість спожитої теплової енергії за
період з 01 жовтня 2011 року по 01 квітня 2012
року у розмірі 6745 грн 34 коп., інфляційні
витрати у розмірі 190 грн 31 коп., 3 % річних
у розмірі 394 грн 11 коп., пеню у розмірі 1774
грн 65 коп. Вирішено питання про
розподіл судових витрат. У задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу апеляційної
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким у задоволені позову КП
«Харківські теплові мережі» відмовити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Суди правильно дійшли висновку, що
оскільки відключення приміщень, що
належать ОСОБА_2, від мережі
теплопостачання, фактично не
відбулося, теплова енергія в зазначені
приміщення постачалася, умови договору
КП «Харківські теплові мережі»
виконувалися. Крім того, відповідно до
положень ст. 625 ЦК України правильно
стягнуто з

ОСОБА_2 також інфляційні витрати, 3 %
річних та пеню, передбачену умовами
договору за прострочення виконання
грошового зобов'язання. Посилання
ОСОБА_2, що вона фактично відмовилася
від користування послугами
постачальника теплової енергії за
договором, не можуть свідчити про
відсутність її обов'язку сплачувати за
надану теплову енергію. Зважаючи на те,
що за технічними умовами щодо
відключення енергії ОСОБА_2 до КП
«Харківські теплові мережі» не
зверталася, система опалення є
спільною з Приватним підприємством
«Азалія», що фактично унеможливлює
таке відключення, не має підстав для
розірвання договору без усунення
зазначених розбіжностей між його
сторонами.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків судів вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом Комунального підприємства
«Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2
про стягнення вартості теплової
енергії; за зустрічним позовом ОСОБА_2
до Комунального підприємства
«Харківське теплові мережі» про
розірвання договору купівлі-продажу
теплової енергії, зобов'язання вчинити
певні дії.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік