Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1381/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Регеша В. О.
УХВАЛА

Іменем України

20.05.2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області

в складі: головуючого -
Савченко С.О.,

суддів: Белінської І.М.,
Суржика М.М.,

при секретареві: Чуркіній Ж.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 19 березня
2014 року у справі за його позовом до
Держави Україна в особі Державної
казначейської служби та
співвідповідачів управління
соціального захисту населення
Світловодської районної державної
адміністрації та управління
Пенсійного фонду України в м.
Світловодську та Світловодському
районі про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до Держави Україна в
особі Державної казначейської служби
та співвідповідачів управління
соціального захисту населення
Світловодської районної державної
адміністрації та управління
Пенсійного фонду України в м.
Світловодську та Світловодському
районі про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди.

В обґрунтування своїх
позовних вимог вказував, що він є
ліквідатором аварії на ЧАЕС та
інвалідом 1-ї групи по зору. Соціальна
служба не надавала йому допомоги в
отриманні санаторно-курортної путівки
або компенсації її вартості, не
виплачували щорічну допомогу на
оздоровлення в розмірі 5-и мінімальних
заробітних плат, він не отримує
продукти харчування з компенсацією 25%
вартості.

Просить виплатити: компенсацію
вартості санаторно-курортної путівки в
межах вартості 3000грн. за 3 роки в сумі 9000
грн., три щорічних допомоги на
оздоровлення в межах 5- мінімальних
заробітних плат в сумі 15000 грн.,
компенсацію вартості продуктів
харчування на добу біля 36 грн. :100% Х25%= 9
грн.х30 днів = 270 грн.х12міс.=3240 грн. х 3 роки
= 9720 грн., Крім того вважає, що він
недоотримує 175 грн. доплати до пенсії,
що за три роки становить 6300грн.,
матеріальна шкода складає 40020грн.
Моральна шкоду оцінює в розмірі 51000 грн.

Рішенням Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 19 березня 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
не погоджується із вказаним рішенням,
оскільки вважає, що судом порушено
норми матеріального права. Посилається
на те, що судом не застосовані ст.ст. 23,
1166, 1167, 1173 ЦК України і просить ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити в
повному об'ємі.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника УПФ України у м.
Кіровограді та пояснення Варламової і
її представника, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
управління Пенсійного фонду України у
м. Кіровограді не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення Світловодського
міськрайонного суду від 19.03.2014р.
зазначеним вимогам відповідає.

Встановлено, що позивач є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2-ї категорії,
інвалідом 1-ї групи по зору, що
підтверджується посвідченням (а.с.7) і
перебуває на обліку в районному
управлінні праці та соціального
захисту населення Світловодської РДА з
15 січня 2007 року (а.с.8).

Згідно ст. 21 ЗУ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
має право на першочергове надання
санаторно-курортних путівок або
путівок на відпочинок чи одержання
компенсації вартості
санаторно-курортного лікування.
Порядок надання путівок, розмір та
порядок виплати компенсації вартості
самостійного лікування визначається
Кабінетом Міністрів України. Пунктом 23
постанови КМУ від 27 березня 2013 року № 261
«Деякі питання організації
оздоровлення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що у разі коли постраждала
особа протягом двох останніх років
перебувала на обліку для забезпечення
санаторно-курортною путівкою, але її не
отримала (крім випадку відмови від
отримання путівки), така особа має
право на отримання грошової
компенсації за самостійне
санаторно-курортне лікування в
установленому законом розмірі.

Для взяття на облік для забезпечення
путівкою постраждала особа за вимогами
постанови КМ 3 «: Надає до управління
соціального захисту заяву із
зазначенням бажаної пори року заїзду,
довідку форми 070/0, копію посвідчення,
копії паспорта та ідентифікаційного
коду. В матеріалах справи відсутні
докази звернення позивача до
управління соціального захисту
населення з зазначеними документами
про взяття на облік для отримання
санаторно-курортної путівки, щорічна
допомога на оздоровлення за 2011-2013 роки
позивачеві виплачувалась в розмірі 100
грн. (розмір такої допомоги передбачено
постанови КМУ №562 від 12 липня 2005. «Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи) (а.с.13-15).

Відповідно до ст. 48 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та пункту 9 Порядку
використання коштів державного
бюджету для виконання програм,
пов'язаних із соціальним захистом
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою КМУ від 20
вересня 2005 року №936 ( з послідуючими
змінами) позивач отримував грошову
компенсацію вартості продуктів
харчування громадян, віднесених до 2-ї
категорії (а.с.13).

На обліку в управлінні Пенсійного
Фонду України в м. Світловодську та
Світловодському районі позивач
перебуває з 18.03.2003р. За період 2011-2013 роки
позивачеві нараховано та виплачено
щомісячну додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю в загальній сумі
4991грн.

Ст. 23 ЦК України передбачає право особи
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

За вимогами ст. 1166 майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної особи,
відшкодовується особою, яка її завдала.
Моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини (ст.1167 ЦК).

Аналіз зазначених норм права свідчить,
що для відшкодування матеріальної
шкоди необхідною умовою є
неправомірність рішень чи дій особи,
яка спричинила цю шкоду в відношенні
особи, яка ставить вимоги про
відшкодування такої шкоди, а для
відшкодування моральної шкоди
необхідне порушення прав особи, яка
вимагає відшкодування моральної шкоди
та вина особи, що порушила це право.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що за таких
обставин у суду першої інстанції були
законні підстави для відмови в
задоволенні позовних вимог, оскільки в
судовому засіданні не знайшли свого
підтвердження порушення прав позивача.

Судом першої інстанції
даний спір вирішений з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду, а тому
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 19 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: