Ухвала

02 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик С.П.суддів:Касьяна
О.П.,Парінової І.К., Попович О.В.,Ступак
О.В.,розглянувши в судовому засіданні
заяву ОСОБА_6 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 листопада 2013 року в справі
за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, треті
особи: ОСОБА_8, Збаразька міська рада
Тернопільської області, про визнання
недійсним та скасування державного
акта про право власності на землю,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_6 про визнання
недійсним державного акта серії І-ТР №
027579, виданого 10 жовтня 2001 року на ім'я
ОСОБА_6 на підставі рішення Збаразької
міської ради № 297 від 15 червня 2000 року,
та скасування державної реєстрації
права приватної власності на землю.

В обґрунтування позовних вимог
вказувала на те, що вона разом із ОСОБА_6
є співвласником житлового будинку з
господарськими будівлями у АДРЕСА_1, за
яким закріплено земельну ділянку
площею 0,20 га, тому має рівне з
відповідачем право на приватизацію
землі. Зазначене господарство
відносилося до типу "колгоспних дворів"
і земельна ділянка площею 0,20 га
закріплена за відповідачем для
користування усіма членами
колгоспного двору, до яких належали й
вона з мамою, а тому наявність
оспорюваного державного акта та його
державна реєстрація позбавляє її права
користування своєю частиною земельної
ділянки. Крім того, постановою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 31 травня 2012
року визнано протиправним та скасовано
рішення Збаразької міської ради
народних депутатів від 15 червня 2000 року
№ 297, яким надано у власність
відповідача спірну земельну ділянку та
на підставі якого виданий відповідно
державний акт.

Рішенням Збаразького районного суду
Тернопільської області від 04 липня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Тернопільської
області від 29 серпня 2013 року, позовні
вимоги ОСОБА_7 задоволено частково.

Визнано не чинним державний акт на
право приватної власності на землю
серії І-ТР № 027579, виданий 10 жовтня 2001
року Збаразькою міською Радою народних
депутатів Тернопільської області на
підставі рішення Збаразької міської
ради народних депутатів № 297 від 15
червня 2000 року, зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю за № 3447 про
право приватної власності ОСОБА_6 на
земельну ділянку площею 0,20 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку - 0,1 га, для ведення
ОПГ - 0,1 га, в межах згідно з планом, яка
розташована в АДРЕСА_1.

Скасовано державну реєстрацію
Збаразькою міською радою
Тернопільської області державного
акта на право приватної власності на
землю серії І-ТР № 027579, виданого 10
жовтня 2001 року Збаразькою міською
Радою народних депутатів, в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю за реєстровим
№ 3447 про право приватної власності на
земельну ділянку площею 0,20 гектарів
для будівництва і обслуговування
житлового будинку - 0,1 га, для ведення
ОПГ - 0,1 га, в межах згідно з планом, яка
розташована в АДРЕСА_1 за ОСОБА_6

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 листопада 2013
року касаційну скаргу ОСОБА_6
відхилено.

Рішення Збаразького районного суду
Тернопільської області від 04 липня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 29 серпня 2013
року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 листопада 2013 року у зв'язку
з неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції положень ст. 120
Земельного кодексу, що, на думку
заявника, потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування
заявник наводить постанову Вищого
адміністративного суду України від 17
січня 2013 року та ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 17
січня 2013 року в справах про визнання
недійсним рішення органу місцевого
самоврядування.

У допуску справи до провадження
Верховного Суду України необхідно
відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Наведені заявником доводи не містять
ознак, які згідно вимог вищевказаної
норми є підставами для перегляду
судових рішень, в доданих судових
рішеннях підстава позову й фактичні
обставини є різними, відтак,
правовідносини не є подібними, а тому у
допуску справи до провадження слід
відмовити.

Керуючись статтею 355 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_8, Збаразька
міська рада Тернопільської області,
про визнання недійсним та скасування
державного акта про право власності на
землю, за заявою ОСОБА_6 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 листопада 2013
року до провадження Верховного Суду
України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.П. ШтеликСудді:О.П. Касьян
І.К. Парінова О.В. Попович О.В. Ступак