29 травня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:
Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А.,
розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Одеської
міської ради про визнання права
власності на майно в порядку
спадкування, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду
Одеської області від 7 листопада 2013
в с т а н о в и л а:
У січні 2012 року ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5
звернулися до суду із позовом до
Одеської міської ради, в якому просили
визнати за ними в рівних частках за
кожною в порядку спадкування за
заповітом право власності на садибний
(індивідуальний) житловий будинок
загальною площею 81,6 кв.м та земельну
ділянку площею 0,0246 га за адресою:
В обґрунтування позову зазначили, що
після смерті ОСОБА_7 відкрилась
спадщина на зазначене майно, яким вона
розпорядилася склавши заповіт на їх
користь, однак у видачі свідоцтва на
спадщину їм було відмовлено, у зв'язку з
чим вони змушені звернутись до суду.
Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 25 квітня 2012 року позовні
вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 в
рівних частках за кожною право
власності на садибний (індивідуальний)
житловий будинок загальною площею 81,6
кв.м та земельну ділянку площею 0,0246 га
за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 7 листопада 2013 року, рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким відмовлено
у задоволені позову.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення апеляційного суду та
ухвалити нове рішення по суті позовних
вимог, посилаючись на порушення норм
процесуального та неправильне
застосування норм матеріального
права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши доводи касаційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов до
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін рішення
апеляційного суду, оскільки воно
законне та обґрунтоване.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 7 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Ю.Г.
Іваненко

Н.А. Горелкіна

І.М. Завгородня