У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,

суддів: Гончара В.П., Нагорняка
В.А.,

Мазур Л.М., Савченко
В.О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
треті особи: підрозділ
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області, приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, про
визнання права власності та
витребування майна з чужого
незаконного володіння, за касаційною
скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 на
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 20 січня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4, в якому
просив визнати за ним право власності
на транспортний засіб - автомобіль
марки SUBARU LEGACY, державний номерний знак
НОМЕР_1, 2006 року випуску, колір «чорна
перлина», номер кузова (шасі) НОМЕР_2;
витребувати від відповідача на його
користь вказаний автомобіль.

Позивач посилався на те, що він є
власником транспортного засобу
автомобіля марки SUBARU LEGACY, державний
номерний знак НОМЕР_1, 2006 року
випуску, колір «чорна перлина», номер
кузова (шасі) НОМЕР_2, на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3, виданого
13 квітня 2006 року МРЕВ 1-го MB ДАІ при УМВС
України в Дніпропетровській області.

22 березня 2010 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 на
договорі застави транспортного засобу
від 13 квітня 2006 року № 014/31 78/73/11
було вчинено виконавчий напис, за яким
було запропоновано звернути стягнення
на вказаний автомобіль у рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором від 13 квітня 2006 року №
014/085200/3178/73 у розмірі 26 250,61 дол. США.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 17 травня 2012 року
зазначений виконавчий напис визнано
таким, що не підлягає виконанню.

Позивач зазначав, що у період з 31
березня 2010 року по 07 лютого 2011 року
виконавчий напис було звернуто до
виконання. АТ «Райффайзен Банк Аваль»
направив виконавчий напис від 22
березня 2010 року № 478 до підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції в
Дніпропетровській області та 06 квітня
2010 року було останнім відкрито
виконавче провадження і накладено
арешт на все майно боржника ОСОБА_3

Згідно з постановою державного
виконавця 01 червня 2010 року був
оголошений розшук зазначеного
автомобіля позивача. 05 жовтня 2010 року
державним виконавцем вказаний
автомобіль був вилучений у позивача та
переданий на відповідальне зберігання
представнику стягувача. 07 жовтня
2010 року спірний автомобіль був
оцінений суб'єктом оціночної
діяльності на суму 111 447 грн та
виставлений на прилюдні торги, однак у
зв'язку з тим, що торги не відбулися 10
січня 2011 року за причини відсутності
заявок покупців, автомобіль був
уцінений державним виконавцем до 78 012
грн 90 коп. Відповідачка сплатила 78 200
грн та придбала вказаний автомобіль з
аукціону. 23 березня 2011 року виконавче
провадження закрито у зв'язку із
фактичним виконанням.

Зазначав, що спірний автомобіль був
реалізований за виконавчим документом,
який судом визнано таким, що не
підлягає виконанню, а тому просив
задовольнити його вимоги, посилаючись
на ст. ст. 387, 397, 400, 1212 ЦК України.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 20 грудня 2013 року
позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано за
ОСОБА_3 право власності на автомобіль
марки SUBARU LEGACY, державний номерний знак
НОМЕР_1, 2006 року випуску, колір «чорна
перлина», номер кузова (шасі) НОМЕР_2, та
витребувано у ОСОБА_4 вказаний
автомобіль. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 20 січня
2014 року рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
20 грудня 2013 року скасовано та ухвалено
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3
- ОСОБА_6, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Рішення апеляційного суду не
відповідає вказаним вимогам.

Судами встановлено, що ОСОБА_3, будучи
власником автомобіля марки SUBARU LEGACY,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
2006 року випуску, колір «чорна перлина»,
на підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3, виданого
13 квітня 2006 року МРЕВ 1-го MB ДАІ при
УМВС України в Дніпропетровській
області, передав вказаний автомобіль в
заставу за особистими зобов'язаннями
за кредитним договором від 13
квітня 2006 року № 014/085200/3178/73, укладеним
між ним та ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» на підставі договору
застави, посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу
13 червня 2006 року за реєстровим № 2487.

22 березня 2010 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 на
договорі застави транспортного засобу
від 13 квітня 2006 року № 014/3178/73/11 було
вчинено виконавчий напис, за яким було
запропоновано звернути стягнення на
вказаний автомобіль позивача в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором від 13 квітня 2006 року №
014/085200/3178/73 у розмірі 26 250,61 дол. США або 208
960 грн 11 коп.

AT «Райффайзен Банк Аваль»
направивлозазначений виконавчий напис
від 22 березня 2010 року № 478 до підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції в
Дніпропетровській області.

06 квітня 2010 року підрозділом
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області відкрито
виконавче провадження і накладено
арешт на все майно боржника ОСОБА_3

Згідно з постановою державного
виконавця 01 червня 2010 року був
оголошений розшук зазначеного
автомобіля позивача.

05 жовтня 2010 року державним виконавцем
вказаний автомобіль був вилучений у
позивача та переданий на відповідальне
зберігання представнику стягувача.

07 жовтня 2010 року спірний автомобіль був
оцінений суб'єктом оціночної
діяльності на суму 111 447 грн та
виставлений на прилюдні торги.

Прилюдні торги, призначені на 10 січня
2011 року, не відбулися за причини
відсутності заявок покупців.

Згідно з актом проведення переоцінки
арештованого рухомого майна від 18
січня 2011 року автомобіль був уцінений
державним виконавцем до 78 012 грн 90 коп.

Згідно з протоколом проведення
аукціону від 07 лютого 2011 року №
08/444/10/З-ППВРт-16 відповідачка ОСОБА_4
сплатила 78 200 грн та придбала вказаний
автомобіль з аукціону.

23 березня 2011 року виконавче
провадження закрито у зв'язку із
фактичним виконанням.

Згідно зі свідоцтвом від 11 лютого 2011
року, виданим приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу за реєстром № 17
відповідно до статті 66 Закону України
«Про виконавче провадження» та на
підставі проведення аукціону з
реалізації рухомого майна,
затвердженого начальником з
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції в
Дніпропетровській області 07 лютого
2011 року, посвідчено, що ОСОБА_4 належить
на праві власності майно, що
складається з автомобіля марки SUBARU LEGACY,
2006 року випуску, шасі (кузов, рама) №
НОМЕР_2, тип ТЗ легковий седан-В,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
вартість автомобіля згідно з висновком
експерта від 07 жовтня 2010 року становить
78 200 грн, зареєстрований МРЕВ 1- го MB ДАІ
при УМВС України в Дніпропетровській
області 13 квітня 2006 року, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3, видане 13 квітня 2006 року МРЕВ 1-го
MB ДАІ при УМВС України в
Дніпропетровській області, яке
придбане ОСОБА_4 за 78 200 грн, що раніше
належало ОСОБА_3

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 17 травня 2012 року
зазначений виконавчий напис визнано
таким, що не підлягає виконанню.
Рішення суду набрало законної сили 01
червня 2012 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки підстава - виконавчий напис,
яка слугувала для продажу автомобіля
марки SUBARU LEGACY, державний номерний знак
НОМЕР_1, з прилюдних торгів, відпала
внаслідок визнання виконавчого напису
таким, що не підлягає виконанню, то й
всі дії, які були вчинені на підставі
вказаного виконавчого напису, в тому
числі набуття права власності на
спірний автомобіль ОСОБА_4, є
безпідставними, а отже, позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню на
підставі ст. ст. 392, 1212, 387, 388, 1213 ЦК
України.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що положення ст. ст. 388,
1212 ЦК України регулюють правовідносини
з витребування саме власником майна,
яким позивач не є, оскільки автомобіль
проданий з аукціону відповідачу, яка
право власності на спірний автомобіль
зареєструвала в установленому законом
порядку.

Проте з таким висновком апеляційного
суду погодитись не можна.

Спірні правовідносини виникли щодо
витребування автомобіля, який проданий
з аукціону відповідачу на підставі
примусового виконання виконавчого
напису приватного нотаріуса, який в
подальшому був визнаний за рішенням
суду таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. ст. 650, 656 ЦК України
особливості укладення договорів на
аукціонах встановлюються відповідними
актами цивільного законодавства.
До договору купівлі-продажу на
аукціонах застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено законом про ці види
договорів купівлі-продажу або не
випливає з їхньої суті.

Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Якщо майно за відплатним договором
придбане в особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача у разі, якщо майно вибуло з
володіння власника або особи, якій він
передав майно у володіння, не з їхньої
волі іншим шляхом (ст. 388 ЦК України).

Відповідно до ст. 396 ЦК України особа,
яка має право речове право на чуже
майно, має право на захист цього права,
у тому числі і від власника майна,
відповідно до положень глави 29 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно на підставі, яка
згодом відпала, зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Положення цієї
глави застосовуються незалежно від
того, чи безпідставне набуття або
збереження майна було результатом
поведінки набувача майна, потерпілого,
інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються
також до вимог про витребування майна
власником із чужого незаконного
володіння.

Згідно з ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач
зобов'язаний повернути потерпілому
безпідставно набуте майно в натурі.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
правильно виходив з того, що підстава -
виконавчий напис, яка слугувала для
продажу автомобіля марки SUBARU LEGACY,
державний номерний знак НОМЕР_1, з
прилюдних торгів, відпала внаслідок
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню, а тому всі дії,
які були вчинені на підставі вказаного
виконавчого напису, в тому числі
набуття права власності на спірний
автомобіль ОСОБА_4, є безпідставними.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
визнання за ОСОБА_3 право власності на
автомобіль марки SUBARU LEGACY, державний
номерний знак НОМЕР_1, та витребування у
ОСОБА_4 вказаного автомобіля.

Встановлені судом першої інстанції
обставини підтверджуються матеріалами
справи та не спростовані сторонами під
час апеляційного розгляду.

Суд апеляційної інстанції
вищевказаних обставин та норм чинного
законодавства, що регулюють спірні
правовідносини, не врахував, помилково
скасувавши рішення суду першої
інстанції.

Згідно зі ст. 339 ЦПК України,
установивши, що апеляційним судом
скасовано судове рішення, ухвалене
згідно із законом, суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції і залишає в силі
судове рішення суду першої інстанції.

За таких обставин рішення суду
апеляційної інстанції підлягає
скасуванню, рішення суду першої
інстанції - залишенню в силі.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 -
ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 20 січня
2014 року скасувати, рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 20 грудня 2013 року
залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Г.В. Юровська

Судді: В.П.
Гончар

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

В.О. Савченко