Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

26.12.2014 року суддя Борівського
районного суду Харківської області
Люба В. І.

розглянувши в залі суду в смт Борова
Харківської області цивільну справу за
заявою ОСОБА_1 до заінтересованої
особи: Підлиманської сільської ради
Борівського району Харківської
області про встановлення факту
належності документів

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 17.12.2014 року звернувся до
Борівського районного суду
Харківської області з заявою про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу, в якій
вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2,
який за життя склав заповіт,
посвідчений 15.11.2011р. приватним
нотаріусом Борівського нотаріального
округу, відповідно до якого померлий
заповів йому майно.

В установлений законом строк він
звернувся до державної нотаріальної
контори, але не зміг вступити в
спадщину, так як була виявлена
невідповідність в свідоцтві про право
особистої власності на житловий
будинок, виданому Підлиманською
сільською радою 13.05.1991р., а саме: в графі,
де вказується ім'я власника написано
російською мовою «ОСОБА_2» посадовою
особою допущено помилку, оскільки його
по батькові в усіх документах
вказується, як «ОСОБА_2», тому просить
встановити факт, що свідоцтво про право
особистої власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2.

Заявник ОСОБА_1 надав до суду заяву про
розгляд справи за його відсутності,
підтвердив вищевикладене, підтримав
свої вимоги про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу.

Представник Підлиманської сільської
ради Борівського району Харківської
області також надав до суду заяву про
те, що не заперечує проти вимог
позивача та просить справу розглядати
за його відсутності.

Тому відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України,
суд розглядає цивільну справу без
участі сторін, згідно наданих ними
заяв.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі,
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, вважаю, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, оскільки
згідно статті 256 ЦПК України «суд
розглядає справи про встановлення
факту, в тому числі належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім'я, по батькові, місце і час
народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються з ім'ям, по
батькові, прізвищем, місцем і часом
народження цієї особи, зазначеним у
свідоцтві про народження або в
паспорті».

Встановлено, що в свідоцтві про право
особистої власності на житловий
будинок, виданому Підлиманською
сільською радою 13.05.1991р., а саме: в графі,
де вказується ім'я власника написано
російською мовою «ОСОБА_2», а
відповідно до паспорта громадянина
України необхідно було «ОСОБА_2».

Згідно п.12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про встановлення
факту, яке має юридичне значення» №5
від 31.03.1995 року (зі змінами №15 від 25.05.1998
року), підставою для вирішення питання
про встановлення факту належності
правовстановлюючих документів судом є
неможливість організації, яка видала
документ, внести до нього відповідні
виправлення, а ОСОБА_1 Підлиманською
сільською радою Борівського району
Харківської області у внесенні
виправлень в свідоцтво (а.с. 14)

Крім того, дані факти та відповідні їм
правовідносини підтверджуються
матеріалами справи: копією паспорта,
карткою фізичної особи - платника
податків, виданих на ім'я ОСОБА_1 (а.с.3-4),
копією паспорта, карткою фізичної
особи - платника податків, виданих на
ім'я ОСОБА_2, з яких вбачається, що
українською мовою ім'я записане, як
«ОСОБА_2», а російською мовою
перекладається, як «ОСОБА_2» (а.с. 5),
копією технічного паспорту на садибний
(індивідуальний) житловий будинок
АДРЕСА_1, з якого вбачається, що його
власником є ОСОБА_2 (а.с.6-8), копією
заповіту ОСОБА_2, з якого вбачається, що
він все своє майно заповів ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 (а.с.9), свідоцтвом про право
особистої власності на житловий
будинок (домоволодіння), виданому
13.05.1991р. на підставі рішення виконкому
Борівської районної ради народних
депутатів № 100 від 16.04.1991р., з якого
вбачається, що в графі, де вказується
ім'я власника написано російською
мовою «ОСОБА_2» (а.с.11), довідкою
Підлиманської сільської ради
Борівського району Харківської
області № 1682 від 12.12.2014р., з якої
вбачається, що згідно по господарської
книги № 6 за 2011-2015р.р. будинок АДРЕСА_1
обліковується за ОСОБА_2 (а.с.14), тому
суд, вважає, що заявник ОСОБА_1 довів
свої вимоги про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу.

З урахуванням викладеного, керуючись
постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про встановлення факту, яке має
юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року,
зі змінами від 25.05.1998 року, ст.ст. 3, 11, 57,
60, 158, 197, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, на
підставі ст.256-258 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Вимоги заявника ОСОБА_1 до
заінтересованої особи: Підлиманської
сільської ради Борівського району
Харківської області про встановлення
факту належності документа -
задовольнити.

Встановити факт належності
правовстановлюючого документу -
свідоцтва про право особистої
власності на жилий
будинок(домоволодіння), виданого
13.05.1991р. на підставі рішення виконкому
Борівської районної ради народних
депутатів № 100 від 16.04.1991р., в якому в
графі, де вказується ім'я власника
написано російською мовою «ОСОБА_2» -
ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Борівський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги, а особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення складене та надруковане суддею
в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя
Люба В. І.