У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С.
,

при секретарі - Кравцовій Ю.
В.,

за участю:

представника заявниці - ОСОБА_1

представника позивача - Штронда А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві заяву ОСОБА_3
про перегляд заочного рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 25.03.2014 року по цивільній справі №
758/15849/13-ц за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернувся до суду з
вищезазначеною заявою, мотивуючи свої
вимоги тим,що в провадженні суду
перебувала цивільна справа за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Зазначає, що вона не визнає зазначений
позов з підстав того , що не отримувала
копії позовної заяви та повідомлень
суду про слухання справи і тому була
відсутня в судовому засіданні при
розгляді справи і не могла вважає
належним чином захистити свої майнові
права, в т ому числі і подати заяву про
застосування до їхніх правовідносин
пропущений позивачем вважає без
поважних причин строк позовної
давності.

Крім того зазначає, що дійсно нею був
укладений даний кредит на покупку
товарів народного споживання та,що
протягом дії договору вона без
порушення строків сплачувала
щомісячні внески та відсотки за
користування кредитом,а після
погашення кредиту не зберегла
документи ,що підтверджували б сплату
грошей,мотивуючи тим, що пройшло більше
3 років,тобто строк їх зберігання
закінчився і також , що позивач не
звертався до неї з заявами та іншими
пропозиціями і їй не були відомі їх
претензії.

Вважає, що винесенням заочного рішення
в суд не надав їй можливості на захист
своїх прав та не надав можливості в
судовому засіданні підтвердити всі
свої доводи, щодо безпідставності
вимог позивача. Суд не в повній мірі
з'ясував всі обставини справи, а тому,
не міг винести правомірного та
законного рішення. У зв'язку з чим
звертається з даною заявою до суду.

Представник заявниці в судовому
засіданні зазначену заяву підтримує з
вищевикладених підстав, обґрунтувавши
поясненнями, просить заяву
задовольнити.

Представник позивача в судовому
засіданні просить відмовити в
задоволенні зазначеної заяви, оскільки
вона не обґрунтована та не надано
будь-яких належних доказів,що мають
суттєве значення для справи, в зв'язку з
неявкою відповідачки остання
неодноразово не з'являлась до суду,
повідомлялась через оголошення в
пресі.

Вислухавши представника заявниці,
представника позивача, дослідивши
матеріали справи суд приходить до
висновку, що заява не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, в
провадженні суду дійсно перебувала
цивільна справа за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, за
результатами розгляду вищезазначеної
справи, судом 25.03.2014 року було ухвалено
заочне рішення (а.с.54-57)), яким позовні
вимоги позивача були задоволені в
повному обсязі.

Стаття 228 ЦПК України визначає, що
заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 229 ЦПК України, у
заяві про перегляд заочного рішення
повинно бути зазначено: 1) найменування
суду, який ухвалив заочне рішення; 2)
ім'я (найменування) відповідача або
його представника, які подають заяву,
їх місце проживання чи
місцезнаходження, номер засобів
зв'язку; 3) обставини, що свідчать про
поважність причин неявки в судове
засідання і неповідомлення їх суду, і
докази про це; 4) посилання на докази,
якими відповідач обґрунтовує свої
заперечення проти вимог позивача; 5)
клопотання про перегляд заочного
рішення; 6) перелік доданих до заяви
матеріалів.

Як вже зазначалося вище, заявник
звертаючись із заявою про перегляд
заочного рішення від 25.03.2014 року,
обґрунтовує свої вимоги зокрема тим, що
вона не була повідомлена про судовий
розгляд справи , нею не отримувалось
позовної заяви та документів
позивача,не могла належним чином
захистити свої майнові права, в тому
числі подати заяву про застосування до
їхніх правовідносин про пропущення
позивачем строку позовної давності.

Однак з даним посиланнями заявника суд
не може погодитись виходячи з
наступного.

Так відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.ст. 57, 58, 59 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Як вже зазначалося вище, відповідно до
ч. 2 ст. 229 ЦПК України в заяві про
перегляд заочного рішення заявник
обов'язково зазначає, зокрема
обставини, що свідчать про поважність
причин неявки в судове засідання і
неповідомлення їх суду, і докази про це.

Стаття 74 ЦПК України визначає, що
судові виклики здійснюються судовими
повістками про виклик.

Судові повістки про виклик у суд
надсилаються особам, які беруть участь
у справі, свідкам, експертам,
спеціалістам, перекладачам, а судові
повістки-повідомлення - особам, які
беруть участь у справі з приводу
вчинення процесуальних дій, у яких
участь цих осіб не є обов'язковою.

Судова повістка про виклик повинна
бути вручена з таким розрахунком, щоб
особи, які викликаються, мали достатньо
часу для явки в суд і підготовки до
участі в судовому розгляді справи, але
не пізніше ніж за три дні до судового
засідання, а судова
повістка-повідомлення - завчасно.
Положення цієї частини не поширюються
на випадки, передбачені абзацом другим
частини третьої статті 191 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, судові
повістки, адресовані фізичним особам,
вручаються їм під розписку, а юридичним
особам - відповідній службовій особі,
яка розписується про одержання
повістки. Розписка про одержання
судової повістки з поміткою про дату
вручення в той самий день особами, які
її вручали, повертається до суду.

Якщо особу, якій адресовано судову
повістку, не виявлено в місці
проживання, повістку під розписку
вручають будь-кому з повнолітніх
членів сім'ї, які проживають разом з
нею, а за їх відсутності - відповідній
житлово-експлуатаційній організації
або виконавчому органу місцевого
самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи,
судом на адресу відповідачки були
направлені як матеріали позову з
ухвалою про відкриття провадження у
справі так і судові повістки про її
виклик в судові засідання ,однак в
зв'язку з закінченням терміні
зберігання повернуті на адресу
суду,оскільки особи за зазначеною
адресою при неодноразових відвідувань
її не було, в зв'язку з чим судом
здійснювався виклик відповідачки
через оголошення в пресі «Урядовий
кур'єр» (а.с. 23-24,33-34,45-46,52).

22.01.2014 року відповідачка не з'явилась в
судове засідання та не повідомила
причини своєї неявки у зв'язку з чим
судом було оголошено перерву в
судовому засіданні на 06.02.2014 року 14 год.
30 хв. та попереджено відповідача про
наслідки неявки відповідно до вимог ст.
169 ЦПК України про що направлено
останньому судову повістку про виклик,
яка була отримана ним особисто 23.11.2013
року (а.с.24, 26, 33).

06.02.2014 року та 03.03.2014 року відповідачка
повторно не з'явилась в судове
засідання та не повідомила причини
своє неявки у зв'язку з чим судом було
ухвалено перерву в судовому засіданні
на 25.03.2014 року та здійснено виклик
відповідачки через оголошення в пресі
після чого 25.03.2014 року ухвалено рішення
при заочному розгляді відповідно до
вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України (а.с. 54-57).

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про
безпідставність посилань відповідачки
на те, що вона не була повідомлена про
судовий розгляд справи ,оскільки була
належним чином повідомлена про всі
призначені судом судові засідання в
розумінні ст.ст. 76, 224 ЦПК України, однак
жодних доказів поважності причин
неявки в зазначені судові засідання
суду не надала.

Крім того відповідачкою не надано (не
зазначено) суду жодного доказу, який би
мав істотне значення для правильного
вирішення справи по суті, а ті
обставини на які вона посилається в
обгрунтування своїх заперечень проти
вимог позивача, не можуть бути взяті до
уваги судом, оскільки не є доказами в
розумінні ст. 57 ЦПК України і як
посилається і сама відповідачка в неї
вони не збереглися.

Частина перша статті 232 ЦПК України
визначає, що заочне рішення підлягає
скасуванню, якщо судом буде
встановлено, що відповідач не з'явився
в судове засідання та не повідомив про
причини неявки з поважних причин і
докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

При аналізі зазначеної норми
цивільно-процесуального Закону
вбачається, що заочне рішення може бути
скасоване лише за наявності двох
підстав, зокрема, якщо буде
встановлено, що відповідач, який був
належним чином повідомлений про час та
місце судового розгляду, не з'явився в
судове засідання та не повідомив про
причини неявки з поважних причин і
докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

Судом же під час судового розгляду
заяви відповідачки про перегляд
заочного рішення суду від 25.03.2014 року,
зазначені дві підстави не встановлені.

З врахуванням встановлених в судовому
засіданні обставин справи, суд
оцінюючи, належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів, приходить до висновку,
що вимоги заявниці не знайшли своє
доведення в судовому засіданні, є
такими, що не ґрунтуються на вимогах
чинного законодавства, а тому заява
задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 10, 57, 58-60, 76, 228-232 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного
рішення Подільського районного суду м.
Києва від 25.03.2014 року по цивільній
справі № 758/15849/13-ц за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості -
залишити без задоволення.

Роз'яснити заявнику, що у разі
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення заочне рішення
може бути оскаржене в загальному
порядку, встановленому цим Кодексом. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко