АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/9004/14
інстанції - Гайдук Л.П.
Категорія - стягнення боргу
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - судді:
Пилипчук Н.П.,

суддів: Кірсанової
Л.І.,

Трішкової І.Ю.,

при секретарі -
Черепаха С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє
в інтересах КП «Жилкомсервіс»,

на ухвалу судді Дзержинського
районного суду м. Харкова від 24 жовтня
2014 року

по справі за заявою КП «Жилкомсервіс»
про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_3 заборгованості з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, -

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній ОСОБА_2, яка діє в
інтересах КП «Жилкомсервіс», просить
скасувати ухвалу судді Дзержинського
районного суду м. Харкова від 24 жовтня
2014 року, якою відмовлено в прийнятті
заяви про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_3 заборгованості з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій. Просить
справу направити до суду першої
інстанції на новий розгляд,
посилаючись на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам,
порушення норм права. Вказує, що
застосування до вимог про стягнення
заборгованості в період з 01 квітня 2007
року по 30 квітня 2014 року пункту 2 ч.3 ст.
100 ЦПК України не має правових підстав,
а тому ухвала підлягає скасуванню.
Наполягає, що безпідставним є висновок
суду про сплив позовної давності при
вирішенні питання про видачу судового
наказу.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Відмовляючи у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, суддя суду
першої інстанції виходив з того, що із
заяви КП «Жилкомсервіс» про видачу
судового наказу про стягнення
заборгованості вбачається спір про
право, який підлягає розгляду в порядку
позовного провадження.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками з наступних підстав.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України судовий
наказ є особливою формою судового
рішення про стягнення з боржника
грошових коштів або витребування майна
за заявою особи, якій належить право
такої вимоги.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК встановлено, що
судовий наказ може бути видано у разі,
якщо заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг.

Разом з тим, п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України
передбачено, що суддя відмовляє у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу у разі, якщо із заяви і поданих
документів вбачається спір про право.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в
п. 9 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
заяв у порядку наказного
провадження»№ 14 від 23.12.2011 року
наявність спору про право (пункт 2
частини третьої статті 100 ЦПК), яке є
підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу,
вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Крім того,
мають ураховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором); із доданих документів
вбачається пропуск позовної давності.
Така вимога може бути вирішена лише у
позовному провадженні (частина третя
статті 267 Цивільного кодексу України
(далі -ЦК).

Як вбачається із матеріалів справи,
звернувшись до суду із заявою, КП
«Жилкомсервіс» просило видати наказ
про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості
з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій що утворилась
станом на 01 квітня 2007 року та за період
з 01 квітня 2007 року по 30 квітня 2014 року,
тобто за період, що перевищує
передбачений ст. 257 ЦК України строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права.

З урахування наведеного суддя суду
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що із
заяви КП «Жилкомсервіс» про видачу
судового наказу вбачається спір про
право та відмовив у прийнятті заяви.

За таких обставин апеляційна скарга
ОСОБА_2, яка діє в інтересах КП
«Жилкомсервіс», підлягає відхиленню, а
ухвала судді - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в
інтересах КП «Жилкомсервіс»,
відхилити.

Ухвалу судді Дзержинського районного
суду м. Харкова від 24 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -