Ухвала іменем україни 27 листопада 2014
рокум. Київ Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі: Попович
О.В., Дьоміної О.О., Коротуна В.М.,
розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом
Івано-Франківського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави в
особі Міністерства оборони України,
державного підприємства
«Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат» до ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди, за касаційною
скаргою Івано-Франківського прокурора
з нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері на рішення апеляційного
суду Хмельницької області від
26 травня 2014 року, в с т а н о в и л а:У
грудні 2013 року Івано-Франківський
прокурор з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері в інтересах
держави, уповноваженим органом якої
здійснювати відповідні функції в
спірних відносинах є Міністерство
оборони України в особі Державного
підприємства «Івано-Франківський
військовий ліспромкомбінат» (далі - ДП
«Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат») звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок порушення
відповідачем ОСОБА_4 своїх трудових
обов'язків. Свої вимоги обґрунтовував
тим, що 13 травня 2011 року військовою
прокуратурою Західного регіону
України порушено кримінальну справу за
фактом зловживання службовими особами
Державного підприємства службовим
становищем в інтересах третіх осіб
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стандарт-Л» (далі -
ТзОВ «Стандарт-Л») при реалізації
лісгоспом лісо продукції за цінами
нижчими собівартості, що заподіяло
шкоду державним інтересам за ознаками
злочину передбаченого ч. 1
ст. 364 КК України. 10 грудня 1986 року
згідно з наказом КЕУ Червонопрапорного
Прикарпатського військового округу №20
ОСОБА_4 було призначено на посаду
начальника Шепетівського військового
лісгоспу, а 22 лютого 2012 року згідно з
наказом № 15-К з ОСОБА_4 розірвано
трудовий договір. 01 липня 2009 року між
ДП «Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат» та ТзОВ «Стандарт-Л»
було укладено договір купівлі-продажу
№274, відповідно до умов якого лісгосп
зобов'язувався продати палетну
заготовку в кількості 1 700 м. куб. ТзОВ
«Стандарт-Л» за ціною 750 грн та 850
грн відповідно до специфікації. Даний
договір було затверджено виконувачем
обов'язків директора ДП
«Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат» Кузьовичем В.С. На
виконання умов даного договору в
жовтні 2009 року Шепетівським лісгоспом
відкрито лінію по виробництву палетної
заготовки. Однак, всупереч вимогам ч. 1,2
ст.62, ч.5 ст. 65, ч. 2 ст. 66, ч.1 ст. 75 ГК
України, п. 2.1 Статуту ДП
«Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат», пп. 2.1., 3.3, 7.7
Положення про Шепетівський військовий
лісгосп та посадові інструкції
начальника Шепетівського військового
лісгоспу, ОСОБА_4 ні перед підписанням,
ні до початку фактичного виконання
договору купівлі-продажу від 01 липня 2009
року не було забезпечено економічного
обґрунтування доцільності укладення
даного договору, а також не вчинено ним
жодних дій для цього. Розрахунок
планової собівартості виготовлення
даної продукції був зроблений
наприкінці 2009 року та складав 1 300 грн за
1 м. куб. ОСОБА_4 завідомо
знаючи про збитковість виготовлення
вищевказаної продукції та про те, що
подальше виконання умов договору від 01
липня 2009 року спричинить даному
підприємству матеріальні збитки, не
вжив будь-яких заходів для розірвання
договору чи зміні його умов та про
збитковість даного виробництва
керівництву ДП «Івано-Франківський
військовий ліспромкомбінат» належним
чином не доповідав. Згідно висновків
економічної експертизи від 18 липня 2011
року та від 29 жовтня 2011 року розмір
матеріальних збитків нанесених
Шепетівському військовому лісгоспу
документально підтверджено на суму 209
720 грн 69 коп. Тому, внаслідок
виконання умов даного договору
купівлі-продажу в період з 30 жовтня 2009
року по 02 червня 2010 року Шепетівським
військовим лісгоспом реалізовано за
цінами нижче собівартості
391, 314 м. куб. палетної заготовки, в
результаті чого ОСОБА_4 завдано
матеріальну шкоду підприємству на суму
209 720 грн 69 коп. За постановою
Шепетівського міськрайонного суду від
07 лютого 2012 року ОСОБА_4 звільнено від
кримінальної відповідальності за
ст. 367 ч. 2 КК України внаслідок акту
амністії, а провадження у справі
закрито. Проте, амністія не звільняє
відповідача від обов'язку відшкодувати
шкоду. Завдану діями, що мають ознаки
діянь, переслідуваних у кримінальному
порядку. Рішенням Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 26 березня 2014 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ДП «Івано-Франківський
військовий ліспромкомбінат»
матеріальну шкоду у розмірі 209 720 грн
69 коп. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат. Рішенням
апеляційного суду Хмельницької
області від 26 травня рішення
Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області від 26
березня 2014 року скасовано та ухвалено
нове рішення. В задоволенні позову
Івано-Франківського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави,
уповноваженим органом якої
здійснювати відповідні функції в
спірних відносинах є Міністерство
оборони України в особі ДП
«Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат» до ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди, відмовлено. У
касаційній скарзі Івано-Франківський
прокурор з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері ставить
питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції та залишення в
силі рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.Заслухавши
доповідь судді-доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
касаційної скарги, заперечення надані
відповідачем, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного. Згідно з ч. 2 ст.
324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права. Відповідно
до ст. 335 ЦПК України під час розгляду
справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд повно та
всебічно дослідив обставини справи, на
підставі належної оцінки здобутих у
справі доказів зробив висновок щодо
обґрунтованості вимог позивача про
відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної діями працівника, які мають
ознаки діянь, переслідуваних у
кримінальному порядку, та, встановивши
заявлення таких вимог із порушенням
строків, передбачених ч.ч. 3,4 ст. 233 КЗпП
України, обґрунтовано відмовив у
позові за наслідками спливу позовної
давності Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права. Доводи касаційної скарги
висновків апеляційного суду не
спростовують. Керуючись ст. ст. 332, 336, 337
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справу х в а л и л а:Касаційну скаргу
Івано-Франківського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері відхилити. Рішення
апеляційного суду Хмельницької
області від 26 травня 2014 року
залишити без змін. Ухвала оскарженню
не підлягає. Судді:

О.В. Попович
О.О. Дьоміна В.М. Коротун