У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року м.
Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі
суддів:Бондаренко Н.В., Малько О.С.,
Василевича В.С.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги ОСОБА_4 та
АТ "Бетасан Бант Санаі ве Тікарет
Анонім Сікреті" на рішення
Рівненського міського суду
Рівненської області від 14 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Приватного підприємства "Едель", треті
особи АТ "Бетасан Бант Санаі ве Тікарет
Анонім Сікреті", Державна служба
інтелектуальної власності про
визнання дій ПП "Едель" нечесною
підприємницькою практикою, що вводить
в оману споживачів, заборону ПП "Едель"
здійснювати нечесну підприємницьку
практику, визнання частково недійсним
свідоцтва на знак для товарів і послуг
України №?80337 та №?150980 щодо товарів -
пластирів медичного призначення та
споріднених з ними товарів,

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, третьої особи АТ
"Бетасан Бант Санаі ве Тікарет Анонім
Сікреті", перевіривши матеріали справи,
колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 14 жовтня 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4
вказує, що рішення суду є незаконним та
несправедливим, постановленим з
невідповідністю висновків суду
дійсним обставинам справи, грубим
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Зазначає, що відповідач неправомірно
використовує позначення "SANTAVIK" на
упаковках пластирів медичного
призначення власного виробництва,
оскільки таке позначення не
зареєстроване як знак для товарів і
послуг, що є нечесною підприємницькою
практикою, забороненою ст. 19 ЗУ "Про
захист прав споживачів", яка призвела
до введення позивача в оману та
реалізацію йому іншого товару замість
бажаного.

Стверджує, що суд не врахував того, що
він звернувся не за захистом прав на
торговельну марку, як невірно зазначив
суд у своєму рішенні, а за захистом
своїх порушених прав та охоронюваних
законом інтересів споживача.

Вважає, що судом неправомірно
відмовлено в захисті охоронюваного
інтересу позивача, як споживача, з
посиланням на те, що обраний спосіб
захисту не передбачений нормами
законодавства, оскільки споживач має
право захищати не лише своє порушене
право, але і охоронюваний законом
інтерес, пов'язаний з правами
споживача.

Доводить, що споживач має право в
порядку ст. 19 ЗУ "Про охорону прав на
знаки для товарів і послуг" звертатися
до суду з вимогою про визнання частково
недійсним свідоцтва на неправомірно
зареєстрований знак, якщо така
реєстрація порушила його права та
охоронювані інтереси.

У справі було призначено та проведено
судову експертизу, однак суд у своєму
рішенні взагалі не зазначив та не надав
висновку судового експерта
відповідної правової оцінки.

Стверджує, що висновку Львівського
НДІСЕ № 4082 судової експертизи
дослідження об'єктів інтелектуальної
власності від 16 грудня 2013 року цілком
достатньо для скасування свідоцтв на
знак для товарів і послуг України №?80337
та №?150980 щодо товару - пластиру
медичного призначення.

Просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким
визнати дії відповідача нечесною
підприємницькою практикою, що вводить
в оману споживачів, заборонити ПП
«Едель» використовувати позначення
«Сантавік», «Сантавик», «Santavik» щодо
виробів медичного
призначення-пластирів, заборонити йому
здійснювати нечесну підприємницьку
практику шляхом використання
позначення «Сантавік», «Сантавик»,
«Santavik» щодо пластирів, визнати
частково недійсними свідоцтва на знак
для товарів і послуг України №?80337 та
№?150980 щодо товару - пластиру медичного
призначення.

АТ "Бетасан Бант Санаі ве Тікарет
Анонім Сікреті" також подав апеляційну
скаргу на рішення суду, покликаючись на
його незаконність з аналогічних
підстав, зазначених ОСОБА_4

Просить Рівненського міського суду від
14 жовтня 2014 року скасувати та ухвалити
нове, яким позовні вимоги ОСОБА_4
задовольнити, визнавши частково
недійсними свідоцтва на знак для
товарів і послуг України №?80337 та №?150980
щодо товару-пластиру медичного
призначення.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Згідно свідоцтва України на знак для
товарів і послуг №?80337, виданого
Державним департаментом
інтелектуальної власності України та
зареєстрованого в Державному реєстрі
свідоцтв України на знаки для товарів і
послуг 10 серпня 2007 року, ТзОВ "Вітапласт
Компані" є власником знаку для товарів
і послуг "САНТАВИК". (т.1 а.с. 95)

10 грудня 2010 року між ТзОВ "Вітапласт
Компані" (Продавець) та ПП "Едель"
(Покупець) укладено договір купівлі
продажу, відповідно до п. 1.1 якого
Продавець продає, Покупець купує
обладнання (що було у використанні),
меблі, торгівельні марки та технічні
умови на виробництво пластирів для
медичного застосування)зі змінами та
доповненнями), які зазначені у Додатку
№1 (обладнання), Додатку №2 (торгівельні
марки), Додатку №3 (технічні умови),
разом названі - Товар, та зобов'язується
своєчасно у встановлені в договорі
строки сплатити Продавцеві вартість
Товару. (т.2, а.с. 145)

Згідно Додатку №2 до вказаного
договору, під №7 у ньому зазначено
торгівельну марку "САНТАВИК". (т.2, а.с. 150)

Відповідно до свідоцтва України на
знак для товарів і послуг №?150980,
виданого Державною службою
інтелектуальної власності України та
зареєстрованого в Державному реєстрі
свідоцтв України на знаки для товарів і
послуг 25 січня 2012 року, ПП "Едель" є
власником знаку для товарів і послуг
"САНТАВІК" . (т.1, а.с. 82-83)

АТ "Бетасан Бант Санаі ве Тікарет
Анонім Сікреті" є виробником продукції
медичного призначення, зокрема,
лейкопластирів, маркованих
торгівельною маркою «Santavik» , яка
зареєстрована в Турецькій республіці
25.10.1984р. для певних товарів і послуг 5 та
16 класів Міжнародної класифікації
товарів і послуг (а.с.61 т.1).

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції виходив із зазначених
позивачем обставин, а саме того, що 4
березня 2013 року в аптеці "Едельвейс"
ОСОБА_4 придбав пластир під назвою
"Сантавік", виробництва ПП "Едель"
замість необхідного пластиру під цією
ж назвою, виробництва турецької фірми
АТ "Бетасан Бант Санаі ве Тікарет
Анонім Сікреті". Сплутання позивачем
цих товарів сталося внаслідок схожості
їх позначень, а саме позначення
"Сантавік"/«Santavik», виробництва
Львівської ПП «Едель» та позначення
«Santavik», виробництва АТ "Бетасан Бант
Санаі ве Тікарет Анонім Сікреті". На
його думку виробництво пластирів ПП
"Едель" під аналогічною назвою обмежує
його права споживача на свідомий та
вільний вибір медичних товарів, є актом
нечесної підприємницької практики, яка
вводить споживачів в оману.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з
того, що Законом України «Про захист
прав споживачів» не передбачено такого
способу захисту прав споживача як
заборона використання позначення та
визнання недійсним свідоцтв на знаки
для товарів і послуг. Позивачем не
доведено, що обраний ним спосіб захисту
відповідає змісту порушеного права,
характеру його порушення та
наслідками, спричиненими цим
порушенням.

Такі висновки суду є правильними, вони
ґрунтуються на вимогах закону та на
матеріалах справи, в рішенні наведені
відповідні мотиви.

Цивільним Кодексом України та іншими
законами може встановлюватися для
захисту певних чи окремих категорій
прав спеціальні способи захисту прав
чи інтересу, а тому під час розгляду і
вирішенні цивільної справи суд
визначає спосіб захисту виходячи із
закону, який регулює конкретні
правовідносини, і тих юридичних фактів,
що обумовлюють виникнення цих
правовідносин та цього спору.

Відповідно до преамбули Закону України
«Про захист прав споживачів» даний
Закон регулює відносини між
споживачами товарів, робіт і послуг та
виробниками і продавцями товарів,
виконавцями робіт і надавачами послуг
різних форм власності, встановлює
права споживачів, а також визначає
механізм їх захисту та основи
реалізації державної політики у сфері
захисту прав споживачів, тобто він є
спеціальним законом, який встановлює, в
тому числі і способи захисту прав та
інтересів споживача.

Відносини, пов'язані з правовою
охороною товарних знаків і знаків
обслуговування, регулюються Законом
України "Про охорону прав на знаки для
товарів і послуг". У відповідності з цим
Законом правова охорона знаків для
товарів і послуг надається на підставі
їх державної реєстрації.

Як вірно встановлено судом, ОСОБА_4 не є
власником оспорюваних ним свідоцтв на
знак для товарів і послуг України №?80337
та №?150980 та не надав інших доказів
наявності у нього майнових прав на
торгівельну марку «Сантавік»,
"САНТАВИК", «Santavik», тому його права, як
споживача видачею цих свідоцтв
відповідачу не порушуються. Право
вимагати припинення використання
іншою особою знаку або позначення, що
схожі з ним настільки, що їх можна
сплутати, належить власнику цього
знаку, а тому висновок суду про
безпідставність позовних вимог про
заборону використовувати позначення
«Сантавік» щодо виробів медичного
призначення-пластирів, здійснювати
підприємницьку практику із
використанням цього позначення є
правильним. Доводи апеляційних скарг
цих висновків суду не спростовують.

Згідно висновку Львівського НДІСЕ № 4082
судової експертизи дослідження
об'єктів інтелектуальної власності від
16 грудня 2013 року, встановлено, що: 1) знак
для товарів і послуг "САНТАВИК" за
свідоцтвом України №?80337, станом на
16.12.2005 року - дату подання заявки №
m200515649 на зазначений знак є таким що
може ввести споживача в оману щодо
особи, яка виробляє однорідний товар
(пластирі); 2) знак для товарі і послуг
"САНТАВІК" за свідоцтвом України №?150980
станом на 9.03.2011 року - дату подання
заявки № m 20П03551 на зазначений знак є
таким що може ввести в оману споживача
щодо особи, яка виробляє однорідний
товар (пластирі); 3) позначення "SANTAVIK"
згідно заявки № m201302040 на реєстрацію
знаку для товарів і послуг станом на
11.02.2013 року - дати подання цієї заявки є
таким що може ввести споживача в оману
щодо особи, яка виробляє однорідний
товар (пластирі).

Відповідно до положень, закріплених у
ст. 19 Закону України "Про захист прав
споживачів" забороняється здійснення
нечесної підприємницької практики.
Нечесна підприємницька практика
включає в себе будь-яку діяльність (дії
або бездіяльність), що вводить
споживача в оману або є агресивною.
Правочини, здійснені з використанням
нечесної підприємницької практики, є
недійсними.

За наведеного, наслідком використання
нечесної підприємницької діяльності
згідно зазначеного закону є визнання
недійсними правочинів, укладених між
споживачем та виробником чи продавцем
товарів, виконавцем робіт і надавачем
послуг різних форм власності, однак
такі позовні вимоги ОСОБА_4 не
заявлялись. Такий спосіб захисту
фізичної особи-споживача, як заборона
підприємству використовувати знак для
товарів і послуг та визнання
недійсними свідоцтва на знак для
товарів і послуг України ні ЦК України,
ні Закон України "Про захист прав
споживачів" не передбачає.

Постановлене судом першої інстанції
рішення не зачіпає прав та обов'язків
АТ "Бетасан Бант Санаі ве Тікарет
Анонім Сікреті", а тому його апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317,319,323-325
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та АТ "Бетасан
Бант Санаі ве Тікарет Анонім Сікреті"
відхилити.

Рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 14 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді:
Бондаренко Н.В.

Малько О.С.

Василевич В.С.