У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И

21 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в складі:

Черненко В.А.,
Лесько О.О., Червинської
М.Є.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг», третя
особа - первинна організація
профспілки трудящих металургійної і
гірничодобувної промисловості України
публічного акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг», про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Центрально-Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 20 січня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13
березня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернулась
до суду з указаним позовом, в якому
просила визнати незаконним та
скасувати наказ про її звільнення від 22
серпня 2013 року, поновити її на роботі на
посаді контролера - касира управління
громадського харчування і торгівлі
департаменту з персоналу публічного
акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг») та
стягнути на її користь з відповідача
середній заробіток за час вимушеного
прогулу у розмірі 987 грн 43 коп.

Свої вимоги позивач мотивувала тим,
що 26 листопада 1997 року вона була
прийнята на роботу на посаду буфетника
4-го розряду цеху громадського
харчування і торгівлі Криворізького
державного гірничо - металургійного
комбінату «Криворіжсталь»,
правонаступником якого є ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг». Зазначала,
що протягом трудової діяльності на
підприємстві вона неодноразово
переводилась й останньою роботою, яку
вона виконувала була робота
контролера-касира (їдальня № 15, кущ
їдальні № 9) управління громадського
харчування і торгівлі департаменту з
персоналу. Наказом № 951/л від 22 серпня
2013 року вона була звільнена з
підприємства у зв'язку зі скороченням
штату працівників на підставі п. 1 ч. 1
ст. 40 КЗпП України. На її думку,
звільнення є незаконним, оскільки воно
було проведено з порушенням процедури,
встановленої законом.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 20
січня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13
березня 2014 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить судові
рішення скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
законність та обґрунтованість судових
рішень в межах касаційного оскарження,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні
позову, з висновком якого погодився й
апеляційний суд, правильно встановив
характер спірних правовідносин сторін
у справі та застосував норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішив спір з
урахуванням конкретних обставин
справи з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку про те, що судами
при розгляді справи були допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами
для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 20
січня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 13
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

О.О. Лесько

М.Є. Червинська

3

ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ

З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ

Справа № 6-14464св14

Доповідач: Черненко В.А.