АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4611/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Маймур Ф. Ф. Доповідач - Каратаєва
Л.О. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Козлова С.П.,
Прозорової М.Л.

при секретарі - Кочержинській А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 14 березня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
третя особа: приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 про
визнання заповіту недійсним , -

в с т а н
о в и л а:

14 березня 2014 року Кіровським
районним судом м. Дніпропетровська
ухвалено рішення про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
третя особа: приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 про
визнання заповіту недійсним.

Не погодившись з вказаним
рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити
з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_4 є сином ОСОБА_7, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження та пояснення сторін у
судовому засіданні.

11 січня 2012 року ОСОБА_7 було
складено заповіт, згідно якого
останній заповів ОСОБА_5 належну йому
квартиру АДРЕСА_1, який був посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського нотаріального
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрований в реєстрі № 62, що
підтверджується копією вказаного
заповіту.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 від
прогресивної пухлини та прогресивного
новоутворення бронхів та легень, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
від 04 травня 2012 року серії НОМЕР_1 та
актовим записом у книзі реєстрації
смертей за № 3094.

ОСОБА_7 на момент складання та
підписання заповіту 11 січня 2012 року
будь-якими психічними розладами не
страждав та по своєму психічному стану
в той період міг розуміти значення
своїх дій та керуватися ними, що
підтверджується актом № 40
амбулаторної (посмертної)
судово-психіатричної експертизи,
складеним судово-психіатричною
експертною комісією КЗ
«Дніпропетровська клінічна
психіатрична лікарня»
Дніпропетровської обласної ради та
поясненнями судового експерта
Головачука В.А., який був допитаний у
судовому засіданні та пояснив, що
експертне дослідження проведено на
підставі матеріалів цивільної справи,
у тому числі показаннях свідків та
медичній документації, яка була надана
медичними закладами.

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом
є особисте розпорядження фізичної
особи на випадок своєї смерті.

Статтею 202 ЦК визначено, що
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочини
можуть бути односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори).

Згідно до ст.203 особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Підставою недійсності правочину
є недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього
Кодексу (ст.215 ЦК).

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що зміст
заповіту від 11 січня 2012 року,
складеного ОСОБА_7, не суперечить ЦК
України, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Рішення суду відповідає ст.. 30 ЦК,
відповідно до якої цивільну
дієздатність має фізична особа, яка
усвідомлює значення своїх дій та може
керувати ними.

Згідно з ч. 1 ст. 225 ЦК України
правочин, який дієздатна фізична особа
вчинила у момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та
(або) не могла керувати ними, може бути
визнаний судом недійсним за позовом
цієї особи, а в разі її смерті - за
позовом інших осіб, чиї цивільні права
або інтереси порушені.

Таким чином, лише за таких умов,
коли фізична особа, яка є дієздатною у
момент вчинення правочину, перебувала
у такому стані, що не усвідомлювала
значення своїх дій та (або) не могла
керувати ними, суд може визнати такий
правочин недійсним.

Мається на увазі про тимчасовий
стан, при якому особа внаслідок
функціональних розладів психіки,
порушення фізіологічних процесів в
організмі або інших хворобливих явищ
не може розуміти значення своїх дій або
керувати ними, тому правочин, укладений
в такому стані, не відображає
справжньої волі особи щодо
встановлення, припинення тощо
цивільних прав і обов'язків.

Відповідно правове значення для
визнання угоди недійсною має бути
неспроможність через нервове
потрясіння, фізичну травму, глибоке
алкогольне або наркотичне сп'яніння,
тощо, дієздатного громадянина розуміти
значення своїх дій або керувати ним
саме в момент укладення угоди.

Відповідно до ст..ст. 10, 60 ЦПК кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається в
обгрунтування вимог або їх
заперечення.

Позивачем а ні в суді першої
інстанції, а ні в апеляційній скарзі не
наведено жодних доказів на
спростування висновків суду першої
інстанції та доказів, наданих під час
розгляду справи. Доводи апеляції
зводяться до незгоди з висновками суду
першої інстанції по оцінки доказів та
не можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення суду
першої інстанції, відповідно до вимог
ст.. 309 ЦПК.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку про
відповідність рішення суду першої
інстанції ст.ст. 213, 214 ЦПК та залишення
його без змін і відхилення апеляційної
скарги.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 303, 307, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська від 14 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді