Справа № 226/924/14-ц
Справа № 2/226/439/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року Димитровський міський
суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Рибкіна О.А.,

при секретарі Пікало К.І.,

за участю прокурора Калько Р.Ю.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Димитров
справу за позовом прокурора м. Димитров
в інтересах держави в особі
Димитровської міської ради до ОСОБА_1
про відшкодування витрат на лікування
особи, потерпілої від злочину,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Димитров в інтересах
держави в особі Димитровської міської
ради звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_1 про відшкодування
витрат на лікування особи, потерпілої
від злочину.

В обґрунтування своїх позовних
вимог вказав, що проведеним у
кримінальному провадженні № 0000699
досудовим розслідуванням за
обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ст.ст.125 ч.1, 128 КК України,
встановлено, що 20 квітня 2013 р. приблизно
о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_1, яка мешкає
за адресою: АДРЕСА_1, знаходячись біля
свого під'їзду №2, розпивала спиртні
напої. Через декілька хвилин до неї
підійшла малознайома ОСОБА_2, з якою
вони продовжили розпивати спиртні
напої разом. Після чого ОСОБА_2 зайшла в
другий під'їзд вказаного будинку до
своєї знайомої, яка проживає на 4
поверсі вказаного під'їзду. Через
деякий час зайшла у цей під'їзд і
ОСОБА_1, яка почала підійматися по
сходинах до своєї квартири,
розташованої на 1 поверсі. Підіймаючись
по сходинах, ОСОБА_1 відчула, що їй на
голову ллється рідина. Піднявшись по
сходинах вище, ОСОБА_1 побачила, що на
майданчику між другим і третім
поверхами ОСОБА_2 справляє малу
потребу. З приводу цього на підґрунті
раптово виниклих неприязних відносин
ОСОБА_1 умисно нанесла декілька ударів
руками в обличчя ОСОБА_2, спричинивши
останній тілесні ушкодження, які
виразилися в гематомах м'яких тканин
навколо очних і виличних областей,
крововиливу під кон'юнктиву правого та
лівого ока, які за ступенем тяжкості
тілесних ушкоджень відносяться до
легких тілесних ушкоджень. Після чого,
проявивши злочинну недбалість, яка
виразилася у тому, що вона не
передбачала можливість настання
суспільно небезпечних наслідків у
вигляді завдання тілесних ушкоджень
потерпілій ОСОБА_2, хоча повинна була і
могла їх в даному випадку передбачити,
штовхнула ОСОБА_2, яка від поштовху не
втрималася на ногах та впала по сходах.
В результаті падіння ОСОБА_2 були
спричинені тілесні ушкодження у
вигляді: закритий четвертельний
осколковий перелом лівої стегнової
кістки зі зміщенням фрагментів, які
відносяться до тілесних ушкоджень
середнього ступеню тяжкості. Вироком
Димитровського міського суду
Донецької області від 18.06.2013 року
ОСОБА_1, засуджена за ст.125 ч.1, 128, 70 КК
України до виправних робіт за місцем
роботи строком на 8 місяців з
утриманням з заробітку обвинуваченої в
дохід держави 10%. Цивільний позов під
час розгляду кримінального
провадження не заявлявся. Відповідно
до довідки Димитровської центральної
міської лікарні ОСОБА_2 перебувала на
стаціонарному лікуванні в
травматологічному відділенні з 20.04.2013
року по 14.06.2013 року. На її лікування
закладом охорони здоров'я було
витрачено 8382,13 грн. Оскільки
Димитровська центральна міська
лікарня фінансується з бюджету міста
Димитров, прокурор просить суд
стягнути з відповідача на користь
Димитровської міської ради 8382,13 грн.,
витрачених на лікування потерпілої від
кримінального правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні
підтримав позовні вимоги,
обґрунтовуючи їх викладеними в
позовній заяві обставинами.

Відповідач позовні вимоги не визнала,
пояснила, що вона навідувала потерпілу
в лікарні щодня. Потерпіла просто
лежала в лікарні і її там ніхто не
лікував. Вона потерпілій купувала
шприци та інші медикаменти.

Вислухавши пояснення прокурора,
відповідача, дослідивши докази по
справі, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено, що вироком
Димитровського міського суду
Донецької області від 18 червня 2013 року
ОСОБА_1 була визнана винною в скоєнні
кримінальних правопорушень,
передбачених ст.ст. 125 ч.1, 128 КК України і
їй призначено покарання у вигляді
виправних робіт за місцем роботи
строком на 8 місяців з утриманням з суми
заробітку обвинуваченої в дохід
держави 10%. Потерпілою від злочинів є
ОСОБА_2. Під час скоєння кримінальних
правопорушень ОСОБА_1 були заподіяні
ОСОБА_2 умисно легкі тілесні ушкодження
та тілесні ушкодження середньої
тяжкості, заподіяні з необережності
(а.с. 6-9).

Згідно довідки Димитровської
центральної міської лікарні від 13.02.2014
р., ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному
лікуванні в травматологічному
відділенні ДЦМЛ з 20.04.2013 року по 14.06.2013
року. На її лікування було витрачено
бюджетних коштів на загальну суму 8382,13
грн. (це вартість койко-днів без
урахування вартості медикаментів) -
а.с.5.

Відповідно до ст.1206 ЦК України, особа,
яка вчинила злочин, зобов'язана
відшкодувати витрати закладові
охорони здоров'я на лікування
потерпілого від цього злочину.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 07.07.1995 року
№ 11 «Про відшкодування витрат на
стаціонарне лікування особи, яка
потерпіла від злочину, та судових
витрат», відшкодування витрат на
стаціонарне лікування потерпілого
може покладатися тільки на особу, вина
якої у вчиненні злочину встановлена
обвинувальним вироком суду (у тому
числі без призначення покарання, із
звільненням від покарання, про умовне
засудження чи засудження з відстрочкою
виконання вироку).

Згідно ст.121 Конституції України на
прокуратуру України покладається
функція представляти інтереси
громадянина чи держави в суді у
випадках, передбачених законом.

Оскільки за вироком суду доведено
скоєння злочинів відповідачем і її
визнано винною у спричиненні
потерпілій легких та середньої
тяжкості тілесних ушкоджень, закладом
охорони здоров'я на стаціонарне
лікування потерпілої ОСОБА_2 були
витрачені кошти, які не відшкодовані,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Окрім того, відповідно до ст.88 ЦПК
України з відповідача на користь
держави підлягає стягненню судовий
збір в сумі 243,60 грн.

На підставі ст.1206 ЦК України, керуючись
ст.ст.10, 11, 57, 60, 209, 212, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги прокурора м. Димитров в
інтересах держави в особі
Димитровської міської ради до ОСОБА_1
про відшкодування витрат на лікування
особи, потерпілої від злочину,
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Димитровської міської ради
відшкодування витрат на лікування
особи, потерпілої від злочину, в сумі 8382
(вісім тисяч триста вісімдесят дві) грн.
13 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
держави судовий збір в розмірі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку. Апеляційна
скарга на рішення суду подається до
Апеляційного суду Донецької області
через Димитровський міський суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя