Справа №442/6845/13-ц
Провадження №2/442/151/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

24 лютого 2014 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Павлів З.С.

при секретарі - Михавко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом Дрогобицького міжрайонного прокурора в інтересах Дрогобицької міської лікарні №1 до ОСОБА_1, КФ ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочину, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням зменшення позовних вимог, просить суд стягнути з відповідачів 13862,71 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочину.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 11.03.2013 року о 06.30 год. на автодорозі сполученням Східниця-Пісочне зі сторони м.Трускавця у напрямку м.Львова, при проїзді ділянки в 89 км.+250 м., що на території Дрогобицького району Львівської області, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки Toyota Sequia р.н.з.АА0087ІК, порушив вимоги Р1 п.п.1.2, 1.5., 1.10 (в частині терміну «небезпека для руху») Р2 п.2.3. б), д), Р10 п.10.1., Р11 п.11.2., Р12 п.п. 12.2., 12.3., Р.14 п.п.14.2. в), 14.6 г) та вимоги попереджувального дорожнього руху України, які виразились в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вів керований ним транспортний засіб як найближче до правого краю проїзної частини дороги, на ділянці дороги з обмеженою видимістю, виїхав на зустрічну смугу руху, по якій в цей час рухався зустрічний автомобіль «ЗАЗ SENS», р.н.з. ВС8635СТ під керуванням водія ОСОБА_2, чим створив йому аварійну обстановку, що призвело до зіткнення між їхніми транспортними засобами. Внаслідок ДТП водій автомобіля марки «ЗАЗ SENS» ОСОБА_2 та пасажири ОСОБА_3 і ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості. Потерпілі перебували на стаціонарному лікуванні в Дрогобицькій міській лікарні №1, загальна сума витрат на лікування їх становила 13862,71 грн. Ухвалою суду від 15.07.2013 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у звязку з примиренням винного з потерпілим, провадження у справі закрито.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у його відсутності, позов визнає частково, покликаючись на те, що відшкодував потерпілим усі витрати за придбання ліків.

Представник відповідача КФ ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» в судове засідання не зявився, однак подав до суду заперечення, долучене до матеріалів справи, в якому, зокрема, покликається на те, що страхове відшкодування за договором страхування цивільної відповідальності провадиться безпосередньо потерпілому на підставі заяви встановленої форми з встановленим законом переліком документів, які подаються страховику. До ПАТ «СК «Оранта-Січ» звернулися потерпілі особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, останній звернувся до страховика з приводу відшкодування шкоди, завданої майну внаслідок ДТП. Потерпілий ОСОБА_4 до страхової компанії з приводу відшкодування шкоди не звертався, у звязку з тим, що являється неповнолітнім. За нього до страховика звернулась його мати ОСОБА_3. Так було виплачено: ОСОБА_2 - 16940 грн. за шкоду заподіяну здоровю, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за шкоду заподіяну здоровю та моральну шкоду в розмірі 5821,33 грн., ОСОБА_5 за шкоду заподіяну майну 24865,43 грн. Відшкодування витрат закладу охорони здоровя на лікування потерпілого законом не передбачено. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 11.03.2013 року о 06.30 год. на автодорозі сполученням Східниця-Пісочне зі сторони м.Трускавця у напрямку м.Львова, при проїзді ділянки в 89 км.+250 м., що на території Дрогобицького району Львівської області, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки Toyota Sequia р.н.з.АА0087ІК, порушив вимоги Р1 п.п.1.2, 1.5., 1.10 (в частині терміну «небезпека для руху») Р2 п.2.3. б), д), Р10 п.10.1., Р11 п.11.2., Р12 п.п. 12.2., 12.3., Р.14 п.п.14.2. в), 14.6 г) та вимоги попереджувального дорожнього руху України, які виразились в тому, що він проявив не уважність до дорожньої обстановки та її змін, не вів керований ним транспортний засіб як найближче до правого краю проїзної частини дороги, на ділянці дороги з обмеженою видимістю, виїхав на зустрічну смугу руху, по якій в цей час рухався зустрічний автомобіль «ЗАЗ SENS», р.н.з. ВС8635СТ під керуванням водія ОСОБА_2, чим створив йому аварійну обстановку, що призвело до зіткнення між їхніми транспортними засобами. Внаслідок ДТП водій автомобіля марки «ЗАЗ SENS» ОСОБА_2 та пасажири ОСОБА_3 і ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Згідно розяснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У звязку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 15.07.2013 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у звязку з примиренням винного з потерпілим, провадження у справі закрито. Судом встановлено, що діяння, яке поставлено обвинуваченому ОСОБА_1 у вину, дійсно мало місце та містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і він винен у його вчиненні, оскільки своїми умисними діями спричинив тілесні ушкодження середньої тяжкості ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Потерпілий ОСОБА_2 в період з 11.03.2013 року по 17.03.2013 року знаходився на стаціонарному лікуванні в анестезіологічному відділенні, в період з 18.03.2013 року по 19.03.2013 року в травматологічному відділенні. Потерпіла ОСОБА_3 в період з 11.03.2013 року по 14.03.2013 року знаходилась на стаціонарному лікуванні. Потерпілий ОСОБА_4 в період з 11.03.2013 року по 12.03.2013 року перебував на стаціонарному лікуванні в анестезіологічному відділенні, а з 12.03.2013 року по 14.03.2013 року в травматологічному відділенні. Вартість одного ліжко дня в анестезіологічному відділенні становить 1826 грн., вартість одного ліжко дня у терапевтичному відділенні становить 121 грн.

Витрати на лікування потерпілих підтверджуються довідками Дрогобицької міської лікарні №1 та показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.7-9, 44-47).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_1 на момент вчинення злочину була застрахована відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/0411116 від 02.03.2013 року. Оскільки застрахованим транспортним засобом є зазначений автомобіль, то відповідно до вказаного полісу, страховик, яким є КФ ПАТ СК «Оранта-Січ» забезпечує відшкодування шкоди завданої життю, здоровю під час ДТП за участі застрахованого транспортного засобу, страхова сума на одного потерпілого за таку шкоду становить 100000 грн.

Відповідачем не заперечується, що вищевказана подія, за якої було вчинено злочин, є страховим випадком.

З платіжних доручень №526 від 19.11.2013 року №601 від 20.12.2013 року вбачається, що ПАТ «СК «Оранта-Січ» відшкодовано ОСОБА_2 16940 грн. шкоди заподіяної здоровю.

Згідно платіжних доручень №431 від 27.09.2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відкодовано 5821,33 грн. шкоди заподіяної здоровю та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Зі змісту статей 23, 24 цього Закону вбачається, що шкодою, яка підлягає відшкодуванню страховиком, є шкода, пов'язана, зокрема з лікуванням потерпілого, а саме: обґрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, та інше.

У відповідності до ст.4 вищевказаного Закону субєктами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суду не представлено доказів на підтвердження того, що Дрогобицька міська лікарня №1 є стороною вищевказаного договору страхування та такій ПАТ «СК «Оранта-Січ» на підставі такого договору повинна відшкодувати завдану шкоду.

Положеннями статті 1206 ЦК України передбачена відповідальність особи, яка вчинила злочин, відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Дрогобицька міська лікарня №1 є комунальним лікувально-профілактичним закладом, є власністю територіальної громади м.Дрогобич, відтак, суму, яка належить до стягнення на відшкодування витрати на лікування потерпілих від злочину, слід стягувати в користь бюджету м.Дрогобич.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, ст.1206 ЦК України, ст.4, 22, 23, 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року суд, -

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід бюджету м.Дрогобич Львівської області 13862,71 гривень витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочину. В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 229,40 гривень судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення з дня отримання такого.

Суддя Павлів З.С.