Провадження № 2/161/4230/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого судді
Ковтуненка В.В.,

при секретарі
Соколовій К.Ю.,

з участю представника
позивача-відповідача ОСОБА_1,

відповідача-позивача
ОСОБА_2,

представника
відповідача-позивач ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, Підгайцівської сільської ради
про визнання незаконним та скасування
рішення сільської ради та визнання
недійсним державного акту про право
власності на землю та за зустрічною
позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
Підгайцівської сільської ради про
визнання недійсним і скасування
рішення Підгайцівської сільської ради,
державного акту на право приватної
власності на землю та його державної
реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним
позовом. В обґрунтування заявленого
позову посилається на те, що він є
власником ? частини житлового будинку з
надвірними будівлями та спорудами, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на
підставі договору купівлі-продажу від
13.01.1995 р., посвідченого нотаріусом
Луцької районної державної
нотаріальної контори Ходачинською Н.І.,
зареєстрованого в Реєстрі за № 2-155.

26.02.2010 р. рішенням Підгайцівської
сільської ради № 46/7 «Про передачу
земельних ділянок у приватну власність
громадян», йому передано безоплатно у
власність земельну ділянку площею 0,05
га для обслуговування житлового
будинку, господарських будівель та
споруд.

28.04.2010 р. ним отримано державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯИ №247243 на 0,05га для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд.

Вищевказана належна їй земельна
ділянка межує з земельною ділянкою
якою користується ОСОБА_2

Як йому стало відомо з позовної заяви
ОСОБА_2 до нього та доданих до неї
матеріалів, у справі № 161/5549/13-ц,
провадження № 2/161/2193/13, отриманої ним
після 22.04.2013р., тобто після отримання
ним ухвали від 22.04.2013 р. про відкриття
провадження судді Луцького
міськрайонного суду у справі №161/5549/13-ц,
ОСОБА_2 15.11.2010 р. отримала державний акт
на право власності на земельну ділянку
серії ЯИ №156251, яку мала у своєму
користуванні.

Як видно з вищевказаного державного
акту на право власності на земельну
ділянку, його видано на підставі
рішення Підгайцівської сільської ради
від 23.12.2005 р. № 24-4.

Фактичні обставини вказують на те, що
визначені в державному акті на право
власності на земельну ділянку серії ЯИ
№ 156251 межі земельної ділянки,
визначені невірно, в результаті чого
порушуються межі належної йому
земельної ділянки.

Змістом вимог даного позову є визнання
незаконним та скасування рішення
Підгайцівської сільської ради від
23.12.2005 р. № 24-4 частині передачі у
приватну власність ОСОБА_2 земельної
ділянки площею 0,08 га для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд в
АДРЕСА_1, та визнання недійсним
приватної власності на землю серії ЯИ
№ 156251 від 15.11.2010 р.

Належної йому на праві власності
земельної ділянки, визначені в
державному акті на право власності на
земельну ділянку серії ЯИ №247243 від
28.04.2010 р. А межі, визначені в
оскаржуваному державному акті про
право приватної власності на землю
серії ЯИ №156251 від

15.11.2010 р. межі земельної ділянки,
порушують належні йому межі.

Як вбачається з висновку № 8465-8466
судової земельно-технічної експертизи
за матеріалами цивільної справи №
161/13709/13ц від 26.02.2014 р., з дослідження
встановлено порушення меж із
накладання земельних ділянок площею 0,05
га, власником якої є ОСОБА_4 на підставі
Державного акту про право приватної
власності на земельну ділянку серії ЯИ
№247243, та земельної ділянки, площею 0,08
га, власником якої є ОСОБА_2 на підставі
державного акту про право власності на
землю серії ЯИ №156251. Вважає існування
оскаржуваного державного акту про
право приватної власності на землю
порушує його права на землю.

Просить рішення Підгайцівської
сільської ради Луцького району
Волинської області від 23.12.2005 року № 24-4
«Про передачу земельних ділянок у
приватну власність» в частині щодо
передачі ОСОБА_2 у приватну власність
земельної ділянки площею 0,08 га для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд в
АДРЕСА_1 визнати незаконним та
скасувати.

Державний акт про право власності на
земельну ділянку серії ЯИ № 165251
виданий ОСОБА_2 виданий на підставі
рішення Підгайцівської сільської ради
від 23 грудня 2005 року № 24 - 4 для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд, який 13 листопада 2010 року
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 14
визнати недійсним.

Стягнути з ОСОБА_2, яка проживає за
адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4
понесених і документально
підтверджених судових витрат по сплаті
судового збору в сумі 243,60 гривень.

ОСОБА_2 звернулась до суду із
зустрічним позовом. В обґрунтування
зустрічного позову посилається на те,
що у провадженні Луцького
міськрайонного суду перебуває справа
за позовом ОСОБА_4 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою. Вона є власником 1/2 частини
житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, на підставі
договору пожиттєвого утримання,
укладеного між нею та ОСОБА_8 Право
власності на зазначене
будинковолодіння виникло в 1998 році та
підтверджене рішенням Луцького
міськрайонного суду від 06.02.2006 року.

Щоб дізнатись, якою земельною ділянкою
користувався ОСОБА_9, вона звернулась в
Підгайцівську сільську раду. Як
вбачається з архівного витягу з
рішення сесії Підгайцівської
сільської ради Луцького району № 71 від
08.11.1993 року, ОСОБА_8 у приватну
.власність передано земельну ділянку
площею 0,25 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку
Наскільки мені відомо, ОСОБА_8
державний акт на право власності на
землю не виготовив.

Незважаючи на те, що ст. 30 Земельного
кодексу України, яка була чинна на
момент виникнення у неї права
власності на будинок, та ст.120
Земельного кодексу України (2001 року), за
нею було закріплено право користування
земельною ділянкою в тих межах, що була
у користуванні ОСОБА_9, рішенням
Підгайцівської сільської ради від
23.12.2005 №24-4 їй передано у власність
земельну ділянку площею лише 0,08 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку та 0,12 га для ведення
особистого селянського господарства
(всього 0,20 га, а не 0,25 га, які були у
користуванні ОСОБА_8).

Своє рішення Підгайцівська сільська
рада мотивувала тим, що земельна
ділянка під забудову становить 0,12 га, а
її розподіл проходить по житловому
будинку.

Пізніше їй стало відомо, що
Підгайцівською сільською радою 26.02.2010
року прийнято рішення № 46/7 «Про
передачу земельних ділянок у приватну
власність громадян», яким її сусіду
ОСОБА_4 безоплатно передано у власність
земельну ділянку площею 0,05 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку та 0,22 га для ведення
особистого селянського господарства,
куди включено і ті 0,05 га, які забрали у
неї.

Першим Державний акт на право
власності на землю отримав ОСОБА_4
Однак, при його виготовленні допущено
грубі порушення закону. Перш за все, при
виготовленні технічної

документації було змінено межу між
їхніми земельними ділянками. Від
погодження меж вона відмовилась,
оскільки зміщення межі на її половину
порушує її право користуватись
господарськими будівлями і спорудами,
які були збудовані у 60-х роках і які
розміщені на відстані приблизно одного
метра від паркану. Зміщення межі може
призвести до того, що вона не зможе
відкрити двері в літню кухню та хлів.
Крім того, до літньої кухні понад
парканом проведено газ. Також у цьому
місці влаштовано водовідведення.

Просить суд визнати недійсним і
скасувати рішення Підгайцівської
сільської ради від 26.02.2010 № 46/7.
Визнати недійсними державні акти на
право власності на землю серії ЯИ №247243,
ЯИ №247244 від 28.04.2010 року, виданий ОСОБА_4
та скасувати його державну реєстрацію.
Судові витрати покласти на
відповідача.

Представник позивача-відповідача в
судовому засіданні заявлений
первісний позов підтримав з підстав,
викладених в позовній заяві. Просив
первісний позов задовольнити.
Зустрічний позов не визнав з підстав,
викладених в запереченнях на зустрічну
позовну заяву. Просив відмовити в
задоволенні зустрічного позову.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 в судовому
засіданні заявлений первісний позов не
визнала. Просила відмовити в
задоволенні первісного позову.
Зустрічний позов підтримала з підстав
в ньому викладених. Просила зустрічний
позов задовольнити.

Представник відповідача
Підгайцівської сільської ради в судове
засідання не з'явився, про дату,час і
місце судового розгляду справи
повідомлявся належним чином, про
причини своєї неявки до суду не
повідомляв, від нього до суду не
надходило заяви про розгляд справи у
його відсутності.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у розгляді справи, дослідивши
письмові матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заявлений
первісний позов підлягає до
задоволення, а заявлений зустрічний
позов не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 373 ЦК України земля є
основним національним багатством, що
перебуває під особливою охороною
держави. Право власності на землю
гарантується Конституцією України.
Право власності на землю (земельну
ділянку) набувається і здійснюється
відповідно до закону. Власник
земельної ділянки може
використовувати на свій розсуд все, що
знаходиться над і під поверхнею цієї
ділянки, якщо інше не встановлено
законом та якщо це не порушує прав
інших осіб.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються такі питання вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» до
відання виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать власні
(самоврядні) повноваження підготовка і
внесення на розгляд ради пропозицій
щодо встановлення ставки земельного
податку, розмірів плати за
користування природними ресурсами,
вилучення (викупу), а також надання під
забудову та для інших потреб земель, що
перебувають у власності
територіальних громад; визначення в
установленому порядку розмірів
відшкодувань підприємствами,
установами та організаціями незалежно
від форм власності за забруднення
довкілля та інші екологічні збитки;
встановлення платежів за користування
комунальними та санітарними мережами
відповідних населених пунктів.

Відповідно до ст. 91 ЗК України власники
земельних ділянок зобов'язані не
порушувати прав власників суміжних
земельних ділянок та
землекористувачів;

Відповідно до ст. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ст. 118 ЗК України рішення
органів виконавчої влади та органів
місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Судом при розгляді справи встановлено,
що рішенням Підгайцівської сільської
ради від 23.12.2005 року № 24-4 було передано
у приватну власність ОСОБА_2 земельну
ділянку,

площею 0,08 га, цільове призначення - для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1,
що підтверджується державним актом про
право власності на земельну ділянку
серії ЯИ № 156251, який 15 листопада 2010 року
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 14 (а.с.
13, 54).

Також встановлено, що ОСОБА_4 на праві
приватної власності належить земельна
ділянка, площею 0,05 га, яка надана на
підставі рішення Підгайцівської
сільської ради Луцького району від 26
лютого 2010 року № 46/7, цільове
призначення - для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, за
адресою АДРЕСА_1, що підтверджується
державним актом про право власності на
земельну ділянку серії ЯИ № 247243, який 29
квітня 2010 року зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 9 (а.с.
56).

Також встановлено, що згідно з
висновком № 8465-8466 судової
земельно-технічної експертизи від
26.02.2014 року встановлено порушення меж
та накладення земельної ділянки,
площею, 0,08 га, власником якої є ОСОБА_2
на підставі державного акту про право
власності на земельну ділянку серії ЯИ
№ 156251, площею, 0,05 га, власником якої є
ОСОБА_4 на підставі державного акту про
право власності на земельну ділянку
серії ЯИ № 247243 (а.с. 13-15).

Також даним висновком встановлено, що
площа накладення становить 4,0 кв.м. Дане
накладення утворилось у зв'язку з
неправильним влаштуванням паркану,
який проходить зі зміщенням по межі
відповідно до виданих державних актів.

Також судом встановлено, що відповідач
чинить перешкоди позивачу у
користуванні земельною ділянкою, не
надає вільного доступу до земельної
ділянки розміром 4,0 кв.м., яка належить
йому на праві приватної власності.

Таким чином земельна ділянка ОСОБА_2
було отримано державний акт про право
власності на землю після отримання
державного акту про право власності на
землю позивачем. А тому надання ОСОБА_2
у приватну власність частини земельної
ділянки, яка на лежить на праві
приватної власності позивачу без
попереднього її вилучення, є
незаконним та суперечить ч. 5 ст. 116 ЗК
України.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що Підгайцівською
сільською радою рішення про вилучення
частини земельної ділянки, наданої
ОСОБА_4 не приймалося. А тому рішення
Підгайцівської сільської ради
Луцького району Волинської області від
23.12.2005 року № 24-4 «Про передачу
земельних ділянок у приватну
власність» в частині щодо передачі
ОСОБА_2 у приватну власність земельної
ділянки площею 0,08 га для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд в
АДРЕСА_1 є незаконним. А тому за таких
обставин, суд приходить до висновку про
задоволення первісного позову в
повному об'ємі та відмову в задоволенні
зустрічного позову.

При цьому судом не приймається до уваги
твердження відповідача-позивача
ОСОБА_2 про те, що Підгайцівською
сільською радою земельну ділянку для
будівництва і обслуговування
житлового будинку по АДРЕСА_1 передано
двом громадянам у власність і сільська
рада створила ситуацію, коли у
власність суміжних землекористувачів
одночасно передано 0,01 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку. Так як сторони по
справі є співвласниками житлового
будинку АДРЕСА_1, які набуті ними на
законних підставах.

Щодо створення Підгайцівською
сільською радою ситуації про передачу
0,01 га спірної земельної ділянки, то
дана ситуація виявлена після
проведеної судової земельно-технічної
експертизи і не була відома сільській
раді.

Також не заслуговує на увагу суду
твердження відповідачки-позивачки
щодо розподілу земельних ділянок між
попередніми власниками, які були
встановлені в 1960-х роках. Оскільки
ОСОБА_2 набула права власності на ?
частину житлового будинку АДРЕСА_1 на
підставі договору по життєвого
утримання від 16.10.1997 року, а
позивач-відповідач набув права
власності на ? частину житлового
будинку АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 13.01.1995

року. Таким чином у
позивача-відповідача виникло перше
право власності, ніж у
відповідача-позивача.

Також не заслуговує на увагу суду
твердження відповідача-позивача, що
при виготовленні державного акту
позивачу-відповідачу було порушено
вимоги закону та її право користування
господарськими будівлями і спорудами.
Оскільки в даному випадку між
сторонами виникли суперечки щодо
земельних правовідносин, а не з приводу
будівель і споруд на земельній ділянці
з цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку і
споруд. Також судом не встановлено
порушення законодавства при
оформленні права власності
позивача-відповідача на земельну
ділянку, яка надана йому у приватну
власність на підставі рішення
Підгайцівської сільської ради від
26.02.2010 року № 46/7.

Також не заслуговує на увагу суду
твердження відповідача-позивача, що
існування рішення Підгайцівської
сільської ради від 26.02.2010 року № 46/7,
державного акту на землю серії ЯИ № 247243
від 28.04.2010 року, який виданий з грубим
порушенням чинного законодавства,
порушує її право на користування
земельною ділянкою, що належить їй на
праві приватної власності. Так як дане
твердження повністю спростовується
письмовими матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Судом при розгляді справи встановлено,
що позивачем при зверненні до суду з
позовом заявлено дві позовні вимоги
немайнового характеру. Однак сплачено
судовий збір лише за одну позовну
вимогу немайновго характеру. А тому за
таких обставин, суд приходить до
висновку про стягнення з відповідача
на користь позивача понесених і
документально підтверджених судових
витрат по сплаті судового збору в сумі
243,60 гривень та стягнення з відповідача
на користь держави судового збору в
сумі 243,60 гривень.

Керуючись ст. 373 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 26, 33 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні», ст.
ст. 91, 116, 118 Земельного кодексу України,
ст. ст. 10, 11, 57, 58, 60, 88, 213-215 ЦПК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
Підгайцівської сільської ради про
визнання незаконним та скасування
рішення сільської ради та визнання
недійсним державного акту про право
власності на землю - задовольнити
повністю.

Рішення Підгайцівської сільської ради
Луцького району Волинської області від
23.12.2005 року № 24-4 «Про передачу
земельних ділянок у приватну
власність» в частині щодо передачі
ОСОБА_2 у приватну власність земельної
ділянки площею 0,08 га для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд в
АДРЕСА_1 визнати незаконним та
скасувати.

Державний акт про право власності на
земельну ділянку серії ЯИ № 165251
виданий ОСОБА_2 виданий на підставі
рішення Підгайцівської сільської ради
від 23 грудня 2005 року № 24 - 4 для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд, який 13 листопада 2010 року
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 14
визнати недійсним.

Стягнути з ОСОБА_2, яка проживає за
адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4
понесених і документально
підтверджених судових витрат по сплаті
судового збору в сумі 243,60 гривень.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні
зустрічного позову до ОСОБА_4,
Підгайцівської сільської ради про
визнання недійсним і скасування
рішення Підгайцівської сільської ради,
державного акту на право приватної
власності на землю та його державної
реєстрації.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
В.В. Ковтуненко

Рішення складено в повному об'ємі

22 грудня 2014 року