РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/16245/13-ц

2/643/519/14

18.12.2014
м. Харків

Московський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді
Задорожної
А.М.,

за участю секретаря судового засідання
Тугайбей В.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Третьої
Харківської державної нотаріальної
контори, третя особа - ОСОБА_4 про
визнання майна таким, що не охоплено
заповітом, та зустрічним позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
усунення від права спадкування за
законом,

в с т а н о в и в:

16.10.2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися
до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому
просили визнати нерухоме майно, а саме,
5/8 частини збудованого будинку та
надвірних будівель по АДРЕСА_1, право
власності на яке визнано за ОСОБА_5
після її смерті, таким, що не охоплено
заповітом ОСОБА_5 від 13.04.2009 року;
визнати за кожною з них право на
спадщину за законом за ОСОБА_5 на 5/24
частин збудованого будинку та
надвірних будівель по АДРЕСА_1; визнати
за кожною з них право на спадщину за
законом за ОСОБА_6 на 3/24 частин
збудованого будинку та надвірних
будівель по АДРЕСА_1; стягнути з
відповідача судові витрати по справі.
/а.с. 3-4/

18.02.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до
суду уточнену позовну заяву, в якій
просили визнати нерухоме майно, а саме,
5/8 частин збудованого будинку та
надвірних будівель по АДРЕСА_1, право
власності на яке визнано за ОСОБА_5
після її смерті, таким, що не охоплено
заповітом ОСОБА_5 від 13.04.2009р. /а.с. 47-49/

В позові ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказали, що
мати позивачок, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 Третьою
Харківською державною нотаріальною
конторою заведено спадкову справу та
до спадкового реєстру внесено
реєстраційний запис про реєстрацію
спадкової справи №51016483 у спадковому
реєстрі.

До часу смерті вона постійно мешкала за
адресою: АДРЕСА_1 із ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_5, як спадкоємець за
законом, отримала у спадок ? майна
ОСОБА_6 інші ? частки, по ? частки на
особу, отримали у спадок три дочки
спадкодавця: позивачки та ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_5 залишила заповіт
від 13.04.2009р., відповідно до якого, все
своє майно, з чого воно не складалося,
та де б не знаходилося, яке буде їй
належати на день смерті, вона заповіла
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2

Станом на день смерті до складу
власності ОСОБА_8 не входило будь-яке
нерухоме майно.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 22.11.2011 року за ОСОБА_5,
майже через рік після її смерті,
визнано право власності на ? частину
збудованого будинку загальною площею
приміщень 31,7 кв.м. та надвірних
будівель АДРЕСА_1. Також, цим рішенням
визнано за ОСОБА_5 в порядку
спадкування за законом на 1/8 частину
збудованого будинку загальною площею
приміщень 31,7 кв.м. та надвірних
будівель АДРЕСА_1, після смерті її
чоловіка, ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Вважали, що відповідач має лише право
на те, на що мала ОСОБА_5 лише на день
смерті, а не на те, що могли виникнути в
майбутньому.

03.04.2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 03.04.2014 року
звернулися до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в якому
просили усунути відповідачів ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 від права спадкування за
законом після померлої ОСОБА_5, що
померла ІНФОРМАЦІЯ_3

В позові ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказали, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5

Після її смерті залишилося у спадщину
5/8 частини домоволодіння АДРЕСА_1. Цей
будинок належав ОСОБА_5 на праві
власності згідно рішення Московського
районного суду м. Харкова.

В останні роки життя ОСОБА_5 дуже
непокоїло те, що житловий будинок, який
вона збудувала зі своїм чоловіком та в
якому прожила майже 40 років не має
законного статусу. Вона звернулася до
відповідачів з проханням допомогти
матеріально та фізично узаконити
домоволодіння, так як сама в силу
похилого віку та безпорадного стану не
мала змоги це зробити самостійно.
Відповідачі категорично відмовились
допомагати. Натомість вони взяли на
себе весь тягар: зібрали усі документи
для цього та кошти, найняли адвоката.

У червні 2010 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом про визнання права
власності на самовільно збудоване
майно. Відповідачі брали участь у
судовому розгляді як сторони по справі,
але не з'являлися до суду та
категорично заперечували проти позову,
що призвело до затягування судового
розгляду. В результаті затягнутого
розгляду справи ОСОБА_5 померла що до
вирішення справи по суті.

Також з'ясувалося, що ухвалою
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова на домоволодіння було
накладено арешт по боргам чоловіка
ОСОБА_5 - ОСОБА_6 ОСОБА_5 звернулася до
суду з заявою про зняття арешту, але в
задоволенні заяви було відмовлено.

ОСОБА_5 самостійно не мала змоги цього
зробити, а позивачі (ОСОБА_3 та ОСОБА_4.)
витратили усі свої накопичення на
звернення до Московського суду.
Відповідачі знову відмовилися надати
будь-яку допомогу, тому арешт своєчасно
знято не було.

Крім того, в останні роки життя стан
здоров'я ОСОБА_5 дуже погіршився, вона
стала мало рухатися, погано їсти,
самостійно навіть не могла вийти з дому
та потребувала останнього догляду,
тобто перебувала в безпорадному стані.
Лікарі встановили у неї невиліковну
хворобу - неоперабельне онкологічне
захворювання - лімфома легенів. Хвороба
затрудняла дихання, викликала набряки
та болі, не давала можливості
самостійно пересуватися.

ОСОБА_5 в силу похилого віку була у
безпорадному стані, а тяжка хвороба
остаточно зробили її безпорадною, вона
потребувала постійного стороннього
догляду. Вони взяли на себе весь тягар
догляду за важкою онкохворою людиною.

Відповідачі жодної допомоги ОСОБА_5 не
надавали, не турбувалися про її стан
здоров'я.

На їх думку, ще за життя ОСОБА_5
зрозуміла, що відповідачі остаточно
відмовилися від неї. Вона вирішили, що
відповідачі не заслуговують на те, щоб
після її смерті щось успадкувати, тому
вона звернулася до нотаріуса для
складання заповіту. 30.04.2010р. ОСОБА_5
склала заповіт на користь свого онука,
яким фактично усунула відповідачів від
спадкування.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_2,
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_9
наполягали на задоволенні позову,
посилаючись на обставини зазначені у
ньому. Також заперечували проти
зустрічного позову, оскільки вважали
його необґрунтованим.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_10 в судовому засіданні
заперечували проти первісного позову,
оскільки його вважали необґрунтованим,
просили відмовити у його задоволенні.
Також наполягали на задоволенні
зустрічного позову, посилаючись на
обставини, що зазначені у ньому.

Представник відповідача, Третьої
Харківської державної нотаріальної
контори, в судове засідання не з'явився.
Завідувач нотаріальної контори,
ОСОБА_11, 25.02.2014 року подала до суду
заяву, в якій просила справу розглядати
за відсутності їхнього представника.

Третя особа за первісним позовом та
позивач за зустрічним позовом, ОСОБА_4,
в судовому засіданні заперечувала
проти задоволення первісного позову та
наполягала на задоволенні зустрічного
позову.

Оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд дійшов наступного:

Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Згідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї
смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 16 постанови №7 від 30.05.2008р.
«Про судову практику у справах про
спадкування», при вирішенні спорів у
зв'язку зі спадкуванням за заповітом
суд повинен застосовувати правила
глави 85 ЦК та враховувати, що заповідач,
зокрема, має право охопити заповітом
права та обов'язки, які йому належать на
момент складення заповіту, а також ті
права та обов'язки, які можуть йому
належати в майбутньому.

Судом встановлено, що 13.04.2009 року ОСОБА_5
склала заповіт, яким все своє майно, з
чого б воно не складалося та де б не
знаходилось, яке буде належати їй на
день смерті та на що на день смерті вона
за законом матиме право, вона заповіла
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. /а.с. 7/

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3. /а.с. 5/

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова №2-930/11 від 22.11.2011р. було
визнано за ОСОБА_5, померлою
ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_6, померлим
ІНФОРМАЦІЯ_4., право власності по ?
частці збудованого будинку загальною
площею приміщень 31,7 кв.м., та надвірних
будівель АДРЕСА_1 за кожним, як спільно
нажите майно; визнати за ОСОБА_5,
померлою ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності в
порядку спадкування за законом на 1/8
частку збудованого будинку загальною
площею приміщень 31,7 кв.м., та надвірних
будівель АДРЕСА_1 після смерті чоловіка
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4.

Дане рішення набрало законної сили та
сторонами не оскаржувалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як убачається з оглянутої в судовому
засіданні цивільної справи №2-930/11,
21.06.2010р. ОСОБА_5 звернулася до суду з
позовом до територіальної громади
міста Харкова в особі Харківської
міської ради про визнання права
власності на збудоване нерухоме майно.
ОСОБА_5 уточняла позов, пред'явивши
вимоги до територіальної громади міста
Харкова в особі Харківської міської
ради, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 В
подальшому позивача, ОСОБА_5, було
змінено на ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_5
померла.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 за життя
звернулася до суду з позовом про
визнання за нею права власності на
збудоване нерухоме майно, а рішенням
Московського районного суду м. Харкова
від 22.11.2011р. фактично за нею визнано
право власності на 5/8 частин
збудованого будинку та надвірних
будівель по АДРЕСА_1, однак внаслідок
смерті ОСОБА_5 таке нерухоме майно не
було зареєстроване в порядку,
передбаченому чинним законодавством
України.

Тобто вищевказане майно було охоплено
заповітом, оскільки ОСОБА_5 в заповіті
все своє майно, з чого б воно не
складалося та де б не знаходилось, яке
буде належати їй на день смерті та на що
на день смерті вона за законом матиме
право, заповіла ОСОБА_3

За таких обставин, у задоволенні позову
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Третьої
Харківської державної нотаріальної
контори про визнання майна таким, що не
охоплено заповітом належить відмовити.

Що стосується зустрічного позову
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
усунення від права спадкування за
законом, то суд дійшов висновку, що у
його задоволенні належить відмовити,
оскільки як зазначено вище у рішенні
все майно, яке належало ОСОБА_5 охоплено
заповітом, тобто рішення про усунення
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від права на
спадкування не породжує жодних
правових наслідків для сторін.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 208-209, 212-215, 218
ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Третьої Харківської державної
нотаріальної контори, третя особа -
ОСОБА_4 про визнання майна таким, що не
охоплено заповітом, - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
усунення від права спадкування за
законом, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Харківської області через Московський
районний суд м. Харкова протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий
Задорожна А.М.