Справа № 450/2313/14
Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 22-ц/783/7065/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шумська
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючий суддя:
Шумська Н.Л.

судді:
Струс Л.Б., Шандра М.М.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі:
представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_3 на рішення
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 30 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про скасування реєстрації права
власності,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Пустомитівського районного
суду Львівської області від 30 вересня
2014 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про скасування реєстрації права
власності відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_3. В
апеляційній скарзі покликається на
його незаконність, на порушення норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що судом були застосовані
правильні норми права, проте був
перекручений їх зміст в контексті
даного спору, що призвело до
невідповідності доктринального
тлумачення закону. Крім того, суд
першої інстанції допустив факти
неправильної оцінки доказів та
однобічності розгляду справи, що
призвело до неправильного рішення по
суті спору. Просить рішення
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 30 вересня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши доводи скарги, колегія
суддів не вбачає підстав для
задоволення скарги та скасування чи
зміни рішення суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно договору позики грошових
коштів, укладеного між ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, посвідченого приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу 04.11.2010 року за
зареєстрованим №1078 ОСОБА_4 позичила
ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 90000 доларів
США, що на день підписання договору
становило 720000 грн. З метою забезпечення
договору 04.11.2010 року між ними було
укладено договір іпотеки нерухомого
майна, за яким предметом іпотеки є
житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна
ділянка, площею 0,1768 га, надана для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, кадастровий №:01:006:0568.

Згідно до вимог 1046 ЦК України
встановлено, що за договором позики
одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до ч.1 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку»
іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що з
дотриманням процедури та при настанні
певних умов, іпотекодержатель отримує
право набути право власності на
предмет іпотеки.

Відповідно до п. 6.6 Договору іпотеки
Іпотекодержатель має право від свого
імені здійснювати продаж Предмету
Іпотеки будь-якій особі на підставі
договору купівлі-продажу, та/або набути
право власності на Предмет Іпотеки в
рахунок виконання Зобов'язань на
підставі цього Договору або укладеного
Договору про задоволення вимог
Іпотекодержателя в порядку,
встановленому чинним законодавством.

Іпотекодавець цим підтверджує, що він
згідний з тим, що перехід Предмету
Іпотеки до Іпотекодержателя або
третьої особи у випадку, передбаченому
цим пунктом Договору, відбувається за
його волевиявленням, яке міститься у
цьому пункті, і такий перехід не
потребує будь-яких додаткових
узгоджень та обговорення Сторонами. У
цьому випадку остаточна оцінка
Предмета Іпотеки визначається
Іпотекодержателем самостійно без
додаткового погодження з
Іпотекодавцем, а у випадку продажу
Предмета Іпотеки будь-якій третій
особі - на підставі оцінки майна, на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, що підтверджується
відповідним документом суб'єкта
оціночної діяльності.

В разі переходу права власності на
Предмет Іпотеки до Іпотекодержателя на
підставі цього пункту Договору або в
разі укладення Іпотекодержателем
Договору купівлі-продажу з будь-якою
особою, цей Договір або вказаний
Договір купівлі-продажу є правовою
підставою для реєстрації право
власності на майно, що було Предметом
Іпотеки за цим Договором.

На підставі договору іпотеки у зв'язку
із невиконанням позивачем умов
договору позики ОСОБА_4 11 квітня 2011 року
звернулася до приватного нотаріуса
ЛМНО ОСОБА_5 з проханням передати
ОСОБА_3 заяву про те, що ОСОБА_4 розпочне
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

11 серпня 2011 року ОСОБА_4 повторно
звернулася до ПН ЛМНО ОСОБА_5 з
проханням передати ОСОБА_3 вимогу про
виконання протягом 30-денного терміну з
дня отримання заяви, зобов'язання за
договором позики, посвідченого ПН ЛМНО
04.11.2010 року за реєстрованим №1078, за яким
станом на 11 серпня 2011 року ОСОБА_3 не
сплачено суму позики в сумі 720 000
гривень та спати пені в розмірі 3% від
неспаченої суми позики, а в разі
невиконання цієї вимоги згідно п.п. 6.6.
договору іпотеки ОСОБА_4 має право
зареєструвати на своє ім'я право
власності на предмет іпотеки.

Дана заява була передана ОСОБА_3
приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_5 11.08.2011
року та отримана позивачкою 16.08.2011 року
про що свідчить відповідна відмітка та
повідомлення про вручення поштового
відправлення, про що приватним
нотаріусом ЛМНО ОСОБА_5 16.09.2011 року було
видано свідоцтво.

Таким чином, відмовляючи у позові суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що позивачем не надано
документів, які б свідчили про
наявність арештів чи інших заборон
щодо спірного майна, а також не надано
доказів на підтвердження
неправомірності оцінки спірного майна.
Крім того, безпідставними є доводи
апелянта щодо неотримання нею листа
приватного нотаріуса ЛМНО ОСОБА_5 від
11.08.2011 року, а тому видача свідоцтва від
16.09.2011 року цілком законна.

Також колегія судді погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 23.04.2014 року хоч і
було скасовано судові рішення
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 01.02.2013 року та
Апеляційного суду Львівської області
28.10.2013 року якими було задоволено позов
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні будинком та виселенням,
однак такою не встановлено
неправомірності набуття ОСОБА_4 права
власності на спірне майно.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін і, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Будь яких інших належних та допустимих
доказів для спростування рішення суду
першої інстанції, передбачених
статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали
доказове значення та заслуговували на
увагу, чи порушень норм процесуального
права, які можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення,
відповідно до ст. 309 ЦПК України,
апелянтом не представлено.

Висновки суду першої інстанції
достатньо вмотивовані і підтверджені
доказами, наявними в матеріалах
справи. Рішення суду відповідає
вимогам процесуального та
матеріального права, обставинам
справи, доводи скарг висновків суду не
спростовують, тому колегія суддів
підстав для скасування рішення суду
не вбачає.

Таким чином, на підставі ст.308 ЦПК
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст.303, п.1ч.1ст.307, 308, п.1ч.1ст.314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 30 вересня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення й
може бути оскаржена протягом 20-ти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
Н.Л. Шумська

Судді:
Л.Б. Струс

М.М. Шандра