Провадження № 2/127/5765/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2014 року Вінницький міський суд
Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко
Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: представника позивача –
адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача – адвоката
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ПрАТ «Страхової компанії «Провідна»,
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої внаслідок
дії джерела підвищеної небезпеки, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до відповідачів ОСОБА_5 «СК
«Провідна», ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки, який в процесі
судового розгляду уточнив, мотивуючи
свої вимоги тим, що 01.04.2013 року, близько
10 год., водій ОСОБА_4, керуючи технічно
справним автомобілем марки
«Фольксваген Т 5», д.н.з. НОМЕР_1,
рухаючись по автодорозі сполученням
Могилів-Подільський – Вінниця –
Житомир, на відрізку дороги між с.
Слобода Носківецька та с. Коростівці
Жмеринського р-ну Вінницької області,
не переконавшись в безпеці свого
маневру перед зміною напрямку руху,
розпочав маневр обгону в забороненому
місці, перетнувши суцільну смугу
горизонтальної розмітки 1.1. ПДР
України, чим порушив вимоги п.п.10.1, 14.2
(в), 14.6 (г) ПДР України, та рухаючись по
зустрічній смузі руху здійснив
зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під
керуванням позивача, в якому
знаходилась пасажир-колега ОСОБА_6

Зіткнення відбулось таким чином, що
передньою лівою частиною автомобіль
марки «Фольксваген» зіткнувся із
передньою лівою дверкою автомобіля
марки «ВАЗ», пошкодивши при цьому задню
ліву дверку, заднє ліве крило, задній
капот, задній бампер автомобіля марки
«ВАЗ». Удар був настільки потужним, що
автомобіль марки «ВАЗ» було розвернуто
на кут 180 градусів в протилежному
напрямку руху. Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
автомобілю позивача спричинено
пошкодження, а позивачу та його
пасажиру було спричинено тілесні
ушкодження.

За фактом зазначеного ДТП 01.04.2013 року
було відкрито кримінальне провадження,
внесене до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0000404. Постановою
слідчого Жмеринського РВ УМВС України
у Вінницькій області від 15.07.2013 року
зазначене кримінальне провадження
закрито у зв’язку з відсутністю в діях
відповідача ОСОБА_4 та діях позивача
складу кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Постановою Могилів-Подільського
міськрайонного суду Вінницької
області від 22.08.2013 року провадження по
адміністративній справі відносно
ОСОБА_4 закрито у зв’язку з пропуском
строків притягнення до
адміністративної відповідальності.
Таким чином, справу про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_4 за ст.124 КУпАП закрито з
нереабілітуючих обставин.

Внаслідок неправомірних дій
відповідача ОСОБА_4 позивачу завдано
матеріальної шкоди, яка за висновком
автотоварознавчого дослідження
№2181/113-21 від 12.12.2013 року, виготовленого
Вінницьким відділенням КНДІСЕ, складає
35 127,03 грн. Окрім того, за час
стаціонарного лікування в
нейрохірургічному відділенні МКЛ ШМД
на ліки позивачем було витрачено 2 096,11
грн. Таким чином, завдана позивачу
матеріальна шкода неправомірними
діями відповідача становить 37 223,14 грн.

Окрім того, діями відповідача ОСОБА_4
позивачу спричинена моральна шкода,
яку позивач оцінює у 10 000 грн.

31.03.2014 року до ПрАТ «СК «Провідна»
позивачем було подано заяву про
виплату страхового відшкодування із
усіма необхідними додатками.

Однак, 19.07.2014 року на рахунок позивача
відповідачем ОСОБА_5 «СК «Провідна»
перераховано кошти лише в сумі 29 380,84
грн. в рахунок відшкодування
матеріального збитку.

Вищевикладені обставини стали
підставою для звернення позивача до
суду з даним позовом, в якому позивач
просив: стягнути з відповідача ОСОБА_5
«СК «Провідна» на користь позивача в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 1 897,44 грн., в рахунок
відшкодування витрат на лікування
2 096,11 грн., витрати за проведення
автотоварознавчого дослідження 529,20
грн., а всього 4 522,75 грн.; а також в
рахунок відшкодування моральної шкоди,
заподіяної внаслідок ушкодження
здоров’я, 2 500 грн.; та судові витрати у
розмірі 3 141,04 грн.; стягнути з
відповідача ОСОБА_4 на користь позивача
в відшкодування матеріальної шкоди
(франшиза) 500 грн., моральної шкоди 2 500
грн., та судові витрати у розмірі 1 341,16
грн.

В судовому засіданні представник
позивача – адвокат ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
просив суд останні задовольнити з
підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача ОСОБА_4 –
адвокат ОСОБА_7 позовні вимоги не
визнав та просив у задоволенні
останніх відмовити. Окрім того, просив
стягнути з позивача на користь
відповідача судові витрати, які
складаються з 1 948,80 грн. витрат на
правову допомогу.

Представник ПрАТ СК «Провідна» до
судового засідання не з’явився, однак
від останнього надійшла письмова заява
про розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги не визнає та просить у
задоволенні останніх відмовити.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка
бере участь у справі, має право
заявляти клопотання про розгляд справи
у її відсутність.

Заслухавши пояснення сторін в судовому
засіданні, дослідивши матеріали
справи, оцінивши зібрані докази по
справі в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно
встановлено, що 01.04.2013 року, близько 10
год., водій ОСОБА_4, керуючи технічно
справним автомобілем марки
«Фольксваген Т 5», д.н.з. НОМЕР_1,
рухаючись по автодорозі сполученням
Могилів-Подільський – Вінниця –
Житомир, на відрізку дороги між с.
Слобода Носківецька та с. Коростівці
Жмеринського р-ну Вінницької області,
не переконавшись в безпеці свого
маневру перед зміною напрямку руху,
розпочав маневр обгону в забороненому
місці, перетнувши суцільну смугу
горизонтальної розмітки 1.1. ПДР
України, чим порушив вимоги п.п.10.1, 14.2
(в), 14.6 (г) ПДР України, та рухаючись по
зустрічній смузі руху здійснив
зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під
керуванням позивача, в якому
знаходилась пасажир-колега ОСОБА_6

Зіткнення відбулось таким чином, що
передньою лівою частиною автомобіль
марки «Фольксваген» зіткнувся із
передньою лівою дверкою автомобіля
марки «ВАЗ», пошкодивши при цьому задню
ліву дверку, заднє ліве крило, задній
капот, задній бампер автомобіля марки
«ВАЗ». Удар був настільки потужним, що
автомобіль марки «ВАЗ» було розвернуто
на кут 180 градусів в протилежному
напрямку руху. Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
автомобілю позивача спричинено
пошкодження, а позивачу та його
пасажиру було спричинено тілесні
ушкодження.

За фактом зазначеного ДТП 01.04.2013 року
було відкрито кримінальне провадження,
внесене до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0000404. Постановою
слідчого Жмеринського РВ УМВС України
у Вінницькій області від 15.07.2013 року
зазначене кримінальне провадження
закрито у зв’язку з відсутністю в діях
відповідача ОСОБА_4 та діях позивача
складу кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Постановою Могилів-Подільського
міськрайонного суду Вінницької
області від 22.08.2013 року провадження по
адміністративній справі відносно
ОСОБА_4 закрито у зв’язку з пропуском
строків притягнення до
адміністративної відповідальності
(а.с.8). Таким чином, справу про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_4 за ст.124 КУпАП
закрито з нереабілітуючих обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме згідно полісу обов’язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АВ/8803084 від
01.12.2012 року між відповідачем ОСОБА_4 та
відповідачем ОСОБА_5 «СК «Провідна»
було укладено договір обов’язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, а саме
транспортного засобу – автомобіля
марки «Фольксваген Т 5», д.н.з. НОМЕР_1
(а.с.11).

Згідно ст.3 Закону України «Про
обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної

життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України
«Про обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у

встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров’ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою
для проведення регламентної виплати,
МТСБУ у межах страхових сум, що були
чинними на день настання такої події,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, життю,
здоров’ю, майну третьої особи.

З огляду на ст.6 вищезазначеного Закону
страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу.

Таким чином, зіткнення автомобіля
відповідача ОСОБА_4 з автомобілем, яким
керував позивач, є визначеним законом
страховим випадком, з настанням якого у
страхувальника виникає обов’язок
виплатити страхове відшкодування.

Стаття 33 Закону України «Про
обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначає дії осіб у разі
настання дорожньо-транспортної
пригоди, яка може бути підставою для
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати). Так, у разі
настання дорожньо-транспортної
пригоди, яка може бути підставою для
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний:
дотримуватися передбачених правилами
дорожнього руху обов'язків водія,
причетного до дорожньо-транспортної
пригоди; вжити заходів з метою
запобігання чи зменшення подальшої
шкоди; поінформувати інших осіб,
причетних до цієї пригоди, про себе,
своє місце проживання, назву та
місцезнаходження страховика та надати
відомості про відповідні страхові
поліси; невідкладно, але не пізніше
трьох робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

31.03.2014 року позивач звернувся до ПрАТ
«СК «Провідна» із заявою про виплату
страхового відшкодування, а саме:
матеріальної шкоди, яка за висновком
автотоварознавчого дослідження
№2181/113-21 від 12.12.2013 року, виготовленого
Вінницьким відділенням КНДІСЕ, складає
35 127,03 грн. (а.с.15-36), витрат за проведення
автотоварознавчого дослідження, що
складає 529,20 грн. (а.с.14); витрат на ліки
за час лікування в нейрохірургічному
відділенні МКЛ ШМД, що складає 2 096,11
грн.; та 2 500 грн. моральної шкоди.

На що, як стверджує позивач та його
представник в судовому засіданні,
19.07.2014 року на рахунок позивача
страховою компанією були перераховані
кошти лише у сумі 29 380,84 грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди.

Так, як вбачається з письмових
заперечень ПрАТ «СК «Провідна» проти
позову, наявних в матеріалах справи,
страхова компанія зазначає, що згідно
із роз’ясненнями, що містяться у
Постанові Пленуму Верховного Суду
України від 27.03.1992 року №6 «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди», при
стягненні на користь потерпілого
вартості пошкодженого майна
враховується зношеність пошкодженого
майна.

Відповідно до вищезазначеного
висновку №2181/13-21 від 12,12.2013 року
вартість відновлювального ремонту
автомобіля НОМЕР_3, складає 33 307,30 грн.
без ПДВ, а з ПДВ 39 968,76 грн., таким чином
податок визначений у розмірі 6 661,46 грн.

Згідно із ч.2 п.36.2 ст.36 Закону України
«Про обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», якщо відшкодування витрат на
проведення відновлювального ремонту
пошкодженого майна з урахуванням зносу
здійснюється безпосередньо на рахунок
потерпілої особи (її представника),
сума, що відповідає розміру оціненої
шкоди, зменшується на суму визначеного
відповідно до законодавства податку на
додану вартість. При цьому доплата в
розмірі, що не перевищує суми податку,
здійснюється за умови отримання
страховиком документального
підтвердження факту оплати
проведеного ремонту.

Відповідно до п.8 ОСОБА_1 оцінки майна,
затвердженої Постановою Кабінету
Міністрів України від 10.12.2003 року №1891
розмір матеріального збитку
визначається за формулою:

У = Ср + См + Сс * (1-Ез), де: У – розмір
матеріального збитку; Ср – вартість
ремонтно-відновлювальних робіт (16 743,75
грн.); См – вартість необхідних для
ремонту матеріалів (4 929,26 грн.); Сс –
вартість складових, що підлягають
заміні під час ремонту (11 643,29 грн.); Ез –
коефіцієнт фізичного зносу (0,34).

Таким чином, розмір матеріального
збитку складає:

У = 16 743,75 грн. + 4 929,26 грн. + 11 634,29 грн. *
(1-0,3400) = 29 351,64 грн.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про
страхування» франшиза – частина
збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

Відповідно до полісу обов’язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АВ/8803084 від
01.12.2012 року встановлена франшиза у
розмірі 500 грн.

Таким чином, розрахунок розміру
страхового відшкодування становить:

29 351,64 грн. – 500,00 грн. + 529,20 грн. = 29 380,84
грн., де:

29 351,64 грн. – вартість майнового збитку
(з урахуванням зносу та без ПДВ);

500,00 грн. – розмір безумовної франшизи;

529,20 грн. – витрати позивача понесені за
складання висновку.

Отже, за даним страховим випадком
позивачу було перераховано страхове
відшкодування у розмірі 29 380,84 грн., що
не заперечувалось ні позивачем, ні його
представником, а відтак у розумінні
ст.61 ЦПК України не підлягає
доказуванню.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що
при визначенні та сплаті позивачу суми
страхового відшкодування відповідачем
ОСОБА_5 «СК «Провідна» було дотримано
вимоги спеціального закону у сфері
обов’язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів і сплачено страхове
відшкодування, яке було розраховано у
порядку встановленому законодавством.

Окрім того, суд звертає увагу, що сума
податку на додану вартість може бути
доплачена відповідачем за умови
подання позивачем ОСОБА_8 виконаних
робіт та платіжних доручень на
підтвердження факту оплати
проведеного ремонту суб’єктом
підприємницької діяльності, який є
платником податків на додану вартість.
Враховуючи те, що позивачем не
проведено відновлювальний ремонт та не
надано документів, що підтверджують
проведення відновлювального ремонту
на СТО – платника ПДВ, тому сума
непідтвердженого податку на додану
вартість вираховується, відповідно до
роз’яснень Податкової адміністрації
України та ч.2 п.36.2 ст.36 Закону України
«Про обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Таким чином, оскільки позивачем не
надано доказів на підтвердження
витрат, понесених внаслідок оплати
робіт по відношенню його автомобіля
платником податку на додану вартість,
то вимоги позивача про стягнення з
відповідача ОСОБА_5 «СК «Провідна»
додатково 1 897,44 грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди не
підлягають задоволенню, так як є
передчасними.

Також, не підлягають задоволенню
витрати, понесені позивачем за
складання висновку автотоварознавчого
дослідження у розмірі 529,20 грн., так як
останні згідно вищезазначеного
розрахунку ПрАТ «СК «Провідна»
відшкодовані позивачу.

Що ж стосується відшкодування витрат
на лікування, то суд дійшов
обґрунтованого висновку, що дані
вимоги підлягають задоволенню з
наступних міркувань.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про
обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв’язку з лікуванням
потерпілого відшкодовуються
обґрунтовані витрати, які пов’язані з
доставкою, розміщенням, утриманням,
діагностикою, лікуванням та
реабілітацією потерпілого у
відповідному закладі охорони
здоров’я, медичним лікуванням у
домашніх умовах та купівлею лікарських
препаратів.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме виписки із медичної карти
стаціонарного хворого (а.с.40), висновку
експерта Жмеринського відділення
Вінницького обласного бюро
судово-медичної експертизи ОСОБА_9 №90
від 31.05.2013 року (а.с.37-39) у позивача
діагностовано черепно-мозкову травму у
вигляді забійно-рваної рани лівої
вушної раковини, струсу головного
мозку як наслідок дії тупих твердих
предметів, можливо і 01.04.2013 року в
умовах дорожньо-транспортної пригоди
та відноситься до легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров’я.

Згідно чеків на купівлю ліків та
медичних препаратів, які призначені
лікарем, позивачем було витрачено 2 096,11
грн.(а.с.41-42).

Із письмових пояснень відповідача
вбачається, що відшкодування витрат на
лікування у розмірі 2 096,11 грн. ним
відшкодовано, проте будь-яких належних
доказів виплати такого відшкодування
матеріали справи не містять. Окрім
того, виплату такого відшкодування
заперечував представник позивача в
судовому засіданні.

А тому, з огляду на вищенаведене, суд
вважає, що витрати на лікування у
розмірі 2 096,11 грн. підлягають стягненню
з відповідача – страхової компанії,
оскільки останнім не надано доказів
про протилежне.

Окрім того, не підлягають стягненню з
відповідача ОСОБА_5 «СК «Провідна» 2 500
грн. моральної шкоди, оскільки розмір
останньої не обґрунтований та не
доведений в судовому засіданні. Окрім
того, зі змісту полісу обов’язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АВ/8803084 від
01.12.2012 року відшкодування такої шкоди
не передбачено.

Однак, суд вважає за можливе стягнути з
відповідача ОСОБА_4 на користь позивача
розмір франшизи, що складає 500 грн.

Так, відповідно до змісту ст.9 Закону
України «Про страхування» страхова
виплата – грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. Розмір
страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Франшиза – частина
збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

Так, відповідно до полісу
обов’язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/8803084 від 01.12.2012 року, розмір
франшизи становить 500 грн., а відтак
дана сума підлягає стягненню з
відповідача ОСОБА_4 на користь
позивача.

Що стосується позовних вимог в частині
стягнення з відповідача ОСОБА_4 на
користь позивача моральної шкоди в
сумі 2 500 грн., то у відповідності до
вимог ст.1167 ЦК України суд вважає за
можливе задовольнити позов в цій
частині частково з наступних
міркувань.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України
визначено, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи (ч. 2 ст. 23 ЦК України).

Згідно ч.3 ст.23 ЦК України розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

В той же час, ч.1 п.3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» роз’яснено, що під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне – за власною ініціативою
чи за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.
Визначаючи розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди, суд
повинен наводити в рішенні відповідні
мотиви (ч.1 п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди»).

Так, дійсно, як свідчать матеріали
справи відповідач ОСОБА_4 спричинив
шкоду майну та здоров’ю позивача, у
зв’язку з чим позивач на протязі
тривалого часу зазнав фізичного болю
та душевних страждань, у зв’язку з чим
порушився ритм його життя, а отже
одержав моральну шкоду на
відшкодування якої має право.

Однак, суд, з врахуванням обставин по
справі та, керуючись принципами
розумності та справедливості, оцінює
нанесену позивачу відповідачем
моральну шкоду в сумі 500 грн., а відтак
позовні вимоги в частині стягнення
моральної шкоди підлягають до
часткового задоволення.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею та документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві – пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов’язаних з
розглядом справи.

Зокрема, до витрат, пов’язаних з
розглядом судової справи, належать:
витрати на правову допомогу (ч.3 ст.79 ЦПК
України).

Позивачем заявлені вимоги про
стягнення витрат на правову допомогу у
розмірі 4 000 грн. та 487,20 грн. судового
збору, натомість відповідачем заявлені
вимоги про стягнення витрат на правову
допомогу у розмірі 1 948,80 грн.

З огляду на вищенаведене, враховуючи
вимоги ч.1 ст.88 ЦПК України та
відсоткове співвідношення задоволених
вимог, а саме, задоволення вимог
позивача до відповідача ПрАТ СК
«Провідна» у 30% розмірі від заявлених
вимог та задоволення вимог позивача до
відповідача ОСОБА_4 у 33% розмірі, суд
вважає за можливе судові витрати
розподілити наступним чином: стягнути
з відповідача ОСОБА_5 «СК «Провідна» на
користь позивача витрати на правову
допомогу у розмірі 1 200 грн. та витрати
щодо сплати судового збору у розмірі
146,16 грн.; стягнути з відповідача ОСОБА_4
на користь позивача витрати на правову
допомогу у розмірі 1 320 грн. та витрати
щодо сплати судового збору у розмірі
160,77 грн. Стягнути з позивача на користь
відповідача ОСОБА_4 витрати на правову
допомогу у розмірі 1 305,69 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.9, 20 Закону України «Про
страхування», ст.ст.3, 6, 7, 22, 29, 36, 37 Закону
України «Про обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст.22, 23, 316, 386, 526, 530, 1166 ЦК
України, ст.ст.10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства «Страхова Компанія
«Провідна», ідентифікаційний код 23510137,
місцезнаходження якого за адресою: м.
Київ, бульвар Т. Шевченка, 37/122, на
користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер відсутній,
зареєстрованого за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_2, 2 096 (дві тисячі
дев’яносто шість) грн. 11 коп. в рахунок
відшкодування витрат на лікування.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер відсутній,
зареєстрованого за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
відсутній, зареєстрованого за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_2, 500 (п’ятсот) грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди та 500
(п’ятсот) грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства «Страхова Компанія
«Провідна», ідентифікаційний код 23510137,
місцезнаходження якого за адресою: м.
Київ, бульвар Т. Шевченка, 37/122, на
користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер відсутній,
зареєстрованого за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_2, витрати на правову
допомогу у розмірі 1 200 (одна тисяча
двісті) грн. та витрати щодо сплати
судового збору у розмірі 146 (сто сорок
шість) грн. 16 коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер відсутній,
зареєстрованого за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
відсутній, зареєстрованого за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_2, витрати на правову
допомогу у розмірі 1 320 (одна тисяча
триста двадцять) грн. та витрати щодо
сплати судового збору у розмірі 160 (сто
шістдесят) грн. 77 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер відсутній,
зареєстрованого за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер
відсутній, зареєстрованого за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_4, витрати на правову
допомогу у розмірі 1 305 (одна тисяча
триста п’ять) грн. 69 коп.

В іншій частині задоволення позову
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: