Справа № 442/392/13
Головуючий у 1 інстанції: Курус Р.І.
Провадження № 22-ц/783/5170/14
Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Курій Н.М.,

суддів:
Мельничук О.Я., Мікуш Ю.Р.,

за секретаря
Куцика І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 22 травня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
сплаченого авансу,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 22 травня 2013
року задоволено позов ОСОБА_3 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення сплаченого авансу
відповідно до умов договору.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 57340,00
(п'ятдесят сім тисяч триста сорок)
гривень сплаченого авансу та 573,40 грн.
понесених судових витрат.

Зобов'язано Дрогобицьке управління
Державної казначейської служби
України Львівської області повернути
ОСОБА_3 зайво сплачений ним в касу
Львівського відділення №12 ПАТ
"Фольксбанк" згідно квитанції №ГІН958
від 31.10.2012 року судовий збір в дохід
держави в сумі 214,60 грн.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що рішення суду є
незаконним та необґрунтованим,
оскільки судом не досліджені всі
обставини справи та не надано
відповідну оцінку доказам та
обставинам справи.

Апелянт зазначає, що суд першої
інстанції неправильно визначив зміст
договірних відносин між сторонами,
зазначивши, що між сторонами мав місце
договір побутового підряду та
помилково зробив висновок про те, що
про поставку виготовленого замовлення
в певне місце сторони не домовлялися, а
тому не з'ясовував для якого будинку
виготовляються вікна і чи виготовлені
вони.

Апелянт стверджує, що суд безпідставно
відмовив в задоволенні клопотань про
призначення експертизи, про допит
свідків, не дав правової оцінки
документу із розмірами вікон,
встановлених у будинку на АДРЕСА_1
(належного позивачу) та фотографіям
вікон, які там встановлені.

Апелянт просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Рішенням Апеляційного суду Львівської
області від 13 січня 2014 року апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 22 травня 2013 року
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким відмовлено у задоволенні позову
ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про стягнення сплаченого авансу
відповідно до умов договору.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04 червня 2014 року
вищезазначене рішення суду
апеляційної інстанції скасовано, а
справу передано Апеляційному суду
Львівської області на новий розгляд.

Сторони в судове засідання, призначене
на 23 грудня 2014 року не з'явились, хоча
про час і місце розгляду справи були
повідомлені у відповідності до вимог
ст.74 ЦПК України, про причини неявки суд
не повідомили та з клопотанням про
відкладення розгляду справи не
звертались.

За таких обставин, апеляційний суд
відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
вважає за можливе розглядати справу за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі та без здійснення фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

До суду апеляційної інстанції 23 грудня
2014 року позивач ОСОБА_3 через
канцелярію суду подав заяву про
залишення позову без розгляду,
оскільки позивачу відповідачем
передано спірне майно, що
підтверджується відповідним актом
приймання-передачі.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали цивільної справи,
апеляційний суд доходить до висновку,
що заяву ОСОБА_3 належить задовольнити,
виходячи з таких підстав.

Згідно зі ст. ст. 11, 27 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть у справі. Особа, яка бере участь
у справі, розпоряджається своїми
правами щодо предмета спору на власний
розсуд та має ряд процесуальних прав, в
тому числі їй належить право заявляти
клопотання.

Частиною 1 ст.304 цього Кодексу
передбачено, що справа розглядається
апеляційним судом за правилами,
встановленими для розгляду справи
судом першої інстанції, з винятками і
доповненнями, встановленими главою І
розділу V.

Підпунктом 5 частини 1 статті 207 ЦПК
України визначено, що суд постановляє
ухвалу про залишення заяви без
розгляду, якщо позивач подав заяву про
залишення його позову без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 307 цього
Кодексу, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, апеляційний суд має
право постановити ухвалу про
скасування рішення суду першої
інстанції і закриття провадження у
справі або залишення заяви без
розгляду.

Згідно з ч.1 ст.310 ЦПК України, рішення
суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишенням
заяви без розгляду з підстав,
визначених статтями 205 і 207 цього
Кодексу.

Єдиний виняток з цього правила
встановлений ч.2 ст.310 ЦПК України,
згідно з якою, якщо судом першої
інстанції ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, смерть фізичної
особи чи припинення юридичної особи -
сторони у спірних правовідносинах
після ухвалення рішення, що не допускає
правонаступництва, не може бути
підставою для застосування вимог
частини першої цієї статті.

Стаття 306 ЦПК України, якою передбачено,
що в апеляційному суді позивач має
право відмовитися від позову, а сторони
- укласти мирову угоду відповідно до
загальних правил про ці процесуальні
дії незалежно від того, хто подав
апеляційну скаргу, також не містить
застереження щодо заборони позивачу
подати в апеляційному суді заяву про
залишення позову без розгляду.

Аналіз наведених правових норм дає
можливість зробити висновок про те, що
оскільки рішення суду не набрало
законної сили, то позивач, користуючись
наданими йому процесуальними
правилами, вправі як у суді першої
інстанції, так і в апеляційному суді на
стадії апеляційного розгляду до
початку судових дебатів заявити
клопотання про залишення позову без
розгляду, яке необхідно вирішити
відповідно до вимог цивільного
процесуального законодавства.

Оскільки процесуальне законодавство
не встановлює винятків для
апеляційного суду стосовно можливості
залишення позовної заяви без розгляду
з підстави, передбаченої п.5 ч.1 ст.207 ЦПК
України, враховуючи, що така
процесуальна дія не порушує прав та
законних інтересів сторін у справі та
інших осіб, апеляційний суд доходить
висновку, що заяву позивача ОСОБА_3 про
залишення позову без розгляду належить
задовольнити, оскаржене рішення
скасувати і залишити позовну заяву без
розгляду.

Керуючись п.5 ч.1 ст.207, п.4 ч.1 ст.307, ч.1
ст.310, п.3 ч.1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 22 травня 2013
року скасувати та позов ОСОБА_3 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення сплаченого авансу залишити
без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий
Курій Н.М.

Судді:
Мельничук О.Я.

Мікуш Ю.Р.