АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 538/2054/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1079/15Головуючий у 1-й інстанції Хоменко О. А. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2005 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Триголова В.М.

Суддів:Дорош А.І., Пилипчук Л.І.

при секретарі: Коваль А.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 23 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном та

за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору дарування частково недійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 23 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5задоволені частково. Зобовязано ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуанні ? частини літньої кухні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом звільнення від належних їй речейодне приміщення літньої кухні, передати ОСОБА_5 ключ від замка. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 243, 60 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено. Не погодившись з вказаним рішенням районного суду ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позивних вимог ОСОБА_5 та задовольнити її позовні вимоги по зустрічній позовній заяві. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до п.п. 3.,4. ч.1ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції апеляційним судом, є невідповідність висновків суду обставинам справи, а також, якщо що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням або не правильним застосуванням норм матеріального чи процесуального права. Судом першої інстанції вірно встановлено, що на підставі договору дарування від 2 листопада 2013 року посвідченого приватним нотаріусом Лохвицького районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_5 є власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною допоміжних господарських побудов, що знаходиться в АДРЕСА_1, та в цілому складається з житлового будинку, погріба, літньої кухні, вбиральні, колодязя, огорожі. Вказана 1/2 частина будинку з відповідною частиною допоміжних господарчих побудов належала попередньому власнику (дарувальниці) ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продаж. Отже, відповідно до договору дарування від 22 листопада 2013 року ОСОБА_5 належить право власності на 1/2 частину всіх господарчих побудов, в тому числі і літньої кухні, яка складається із двох приміщеннь. Позивач не має можливості користуватися 1/2 частиною літньої кухні, що належить їй відповідно до договору дарування, так як у обох приміщеннях літньої кухні знаходиться майно відповідача, двері літньої кухні замикаються замком і ключі від замків знаходяться у відповідача. В свою чергу, ОСОБА_4, подала зустрічну позовну заяву, в якій просить суд визнати частково недійсним з часу його укладення договір дарування від 22 листопада 2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в частині дарування 1/2 частини належного їй попереднім власником нерухомого майна, а саме - 1/2 частини літньої кухні, та виключити у цій частині внесених цих даних з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 13301600 від 22.11.2013 року, реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 25), як такий, що суперечить фактичним обставинам справи та порушує її майнові права на вказане нерухоме майно та визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно. Посилання відповідача на те, що вона набула частину домоволодіння та всю літню кухню, яка є спірною у ОСОБА_7, яка була колишнім власником частини домоволодіння й усієї літньої кухні у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності, а відповідно до ч. 4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.3 с.358 ЦК України , кожен співвласник має право вимагати від інших передання йому у володіння та користування конкретної частини спільного майна, що відповідає його частці у праві власності Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Колегія суддів, погоджується з висновком районного суду про те, що на підставі наведених норм Закону, та вищенаведених обставин справи, спірне домоволодіння, в тому числі і літня кухня- є спільною частковою власністю як позивача так і відповідача. Разом з тим, судом першої інстанції помилково зобов'язано відповідача усунути перешкоди в користуванні літньою кухнею шляхом звільнення від належних їй речей, одне з приміщень літньої кухні, так як місцевий суд фактично встановив порядок користування літньою кухнею, а такі вимогипозивачем не заявлялися. Оскільки, кожна із сторін має право власності на ? частину літньої кухні, враховуючи, що домоволодіння реально не розподілено, та порядок користування ним не встановлено, співвласники мають право користуватись обома приміщеннями літньої кухні на рівних правах. За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення місцевого суду в частині задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про покладення зобов'язання на ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні ? частини літньої кухні шляхом звільнення приміщення останньої від належних їй речей, необхідно скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині. В частині зобов'язання, покладеного на ОСОБА_4, про надання ключів від одного приміщення літньої кухні,колегія суддів вважає необхідним залишити без змін, враховуючи межі позивних вимог ОСОБА_5 Стосовно вимог ОСОБА_5 про стягнення на її користь витрат на правову допомогу у сумі 1000 грн., то суд вірно зазначив, що ні позивач, ні представник позивача, окрім квитанції за складення позову, представництва не надали суду відповідно до законодавства України ніяких розрахунків про затрачений час як на складання позовної заяви, так і представництва у суді. До складу витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, включаються витрати на оплату праці адвоката або іншого фахівця у галузі права (гонорар), а також відшкодування витрат, зумовлених наданням правової допомоги (наприклад, витрати у зв'язку із відрядженнями, нотаріальним посвідченням документів, перекладом; витрати, пов'язані із виконанням процесуальних дій по справі (наприклад, збір доказів, копіювання документів). Усі ці витрати повинні перебувати у безпосередньому причинному зв'язку із наданням правової допомоги у конкретній справі. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу). Отже,витрати на правову допомогу повинні бути підтверджені документально. Стосовно позовних вимог ОСОБА_5 про стягнення з відповідача судового збору в суму 243, 60 грн то відповідно до п.35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи викладене, судова колегія дійшла до висновку, що порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування Лохвицького районного суду Полтавської області від 23 лютого 2015 року та задоволення апеляційної скарги не встановлено. Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3.,4.309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів -,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково. Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 23 лютого 2015 року в частині покладеного на ОСОБА_4 зобов'язання усунути перешкоди в користуванні літньою кухнею, шляхом звільнення останньої від її особистих речей-скасувати. В задоволенні позивних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні літньою кухнею за адресою АДРЕСА_1, шляхом звільнення літньої кухні від особистих речей належний ОСОБА_4-відмовити. В іншій частині рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 23 лютого 2015 року -залишити без змін. Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В. М. Триголов

Судді: А.І.Дорош

Л.І.Пилипчук