Провадження № 6/761/2215/2014
У Х В А Л А

Іменем України

11 грудня 2014 року

Шевченківський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого - судді:
Кондратенко О.О.

при секретарі:
Анісковець Г.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві подання старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Метлушенка
Володимира Івановича про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України керівника боржника Товариства
з обмеженою відповідальністю "
Центральна дистриб'юторська компанія "
- ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Метлушенко В.І. (
надалі ВДВС Шевченківського РУЮ в м.
Києві ) звернувся до суду з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України керівника боржника ТОВ "
Центральна дистриб'юторська компанія "
- ОСОБА_3. Своє подання старший
державний виконавець ВДВС
Шевченківського РУЮ в м. Києві
обґрунтовує тим, що 11.07.2014 року
відкрито виконавче провадження ВП №
43959062 з примусового виконання наказу №
911/955/14, виданого 23.06.2014 року
Господарським судом м. Києва
про стягнення з ТОВ " Центральна
дистриб'юторська компанія " на користь
ПАТ " Фірма " Полтавпиво " боргу у сумі 224
666, 05 грн.

Станом на день звернення до суду з
вищезазначеним поданням директором
ТОВ " Центральна дистриб'юторська
компанія " - ОСОБА_3 не вчинено жодних
дій спрямованих на погашення
заборгованості.

Представник ВДВС Шевченківського РУЮ в
м. Києві в судове засідання не з'явився;
про час та місце розгляду справи
повідомлений у встановленому законом
порядку; причину неявки суду не
повідомив.

Провіряючи обставини по справі, судом
встановлено, що 23.06.2014 року
Господарським судом м. Києва видано
наказ № 911/955/14 про примусове виконання
рішення на стягнення з ТОВ " Центральна
дистриб'юторська компанія " на користь
ПАТ " Фірма " Полтавпиво " основний борг -
5 076, 83 грн., вартість неповернутої тари -
215 184, 00 грн., а також 4 405, 22 грн. витрат по
оплаті судового збору.

11 липня 2014 року постановою державного
виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м.
Києві Андрійко Є.Л. відкрито виконавче
провадження по виконанню наказу №
911/955/14, виданого 23.06.2014 року
Господарським судом м. Києва на
стягнення з ТОВ " Центральна
дистриб'юторська компанія " на користь
ПАТ " Фірма "
Полтавпиво " боргу у сумі 224 666, 05 грн.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
( посадових осіб ) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України "
Про виконавче провадження ", боржник
зобов'язаний: утримуватися від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення;
надавати у строк, установлений
державним виконавцем, достовірні
відомості про свої доходи та майно, у
тому числі про майно, яким він володіє
спільно з іншими особами, про рахунки у
банках чи інших фінансових установах;
своєчасно з'являтися за викликом
державного виконавця; письмово
повідомляти державному виконавцю про
майно, що перебуває в заставі або в
інших осіб, а також про кошти та майно,
належні боржникові від інших осіб.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок врегульовано
Законом України від 21 січня 1994 року "
Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України " ( зі змінами
), яким визначено випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України та встановлено порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадках, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу ( посадової особи ), до
виконання зобов'язань. Громадянинові
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань. При цьому паспорт може
бути тимчасово затримано чи вилучено у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті, або в разі
використання паспорта для вчинення
злочину, або виявлення у ньому
підробки, а також у випадках припинення
громадянства України. Тимчасове
затримання або вилучення паспорта у
таких випадках здійснюється судом,
органами прокуратури, внутрішніх
справ, служби безпеки, Державної
прикордонної служби України,
військовими комісаріатами та
консульською службою України
( ст. 6 Закону України " Про порядок
виїзду і в'їзду в Україну громадян
України " ).

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод кожен є вільним
залишати будь-яку країну, включно зі
свою власну. На здійснення цих прав не
може бути встановлено жодних обмежень,
крім тих, що передбачені законом і є
необхідними в демократичному
суспільстві в інтересах національної
чи громадської безпеки, для
підтримання публічного порядку,
запобігання злочину, для захисту
здоров'я чи моралі або з метою захисту
прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про
громадянські і політичні права
передбачено, що кожна людина має право
покидати будь-яку країну, включаючи
свою власну.

Фізична особа має право на свободу
пересування. Фізична особа, яка досягла
шістнадцяти років, має право на вільний
самостійний виїзд за межі України.
Фізична особа може бути обмежена у
здійсненні права на пересування лише у
випадках, встановлених законом ( ст. 313
ЦК України ).

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України " Про виконавче провадження ",
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

При цьому, під ухиленням від виконання
зобов'язань, покладених судовим
рішенням слід розуміти такі діяння (
дії чи бездіяльність ) особи боржника,
які полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею таких
обов'язків.

Задоволення подання державного
виконавця про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України можливе
лише за умови доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання.
Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявність факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання. Саме по собі
невиконання боржником самостійно
зобов'язань не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

Законом України " Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України " не передбачено тимчасове
обмеження виїзду за кордон боржника у
виконавчому провадженні до виконання
рішення суду за ухвалою суду.

В судове засідання старший державний
виконавець не з'явився; не надав для
огляду оригінал виконавчого
провадження; не надав доказів, що
державний виконавець направляв вимоги
боржнику про сплату коштів та що
зазначені вимоги отримувались
директором ТОВ " Центральна
дистриб'юторська компанія " - ОСОБА_3.; не
надано доказів, що боржнику
направлялись запрошення на прийом до
державного виконавця і вони
проігноровані боржником.

Отже, оскільки з подання та документів
наданих до нього не вбачається, що
боржник ухиляється від виконання
зобов'язань, а тому суд не вбачає
законом передбачених підстав для
задоволення подання.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.33 Конституції України,
Законом України " Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України ", ст.377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Метлушенка
Володимира Івановича про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України керівника боржника Товариства
з обмеженою відповідальністю "
Центральна дистриб'юторська компанія "
- ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: