Справа № 742/3503/14 Провадження № 22-ц/795/2209/2014 Головуючий у I інстанції: Гумен В. М.
Категорія: цивільна Доповідач: Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

25 листопада 2014 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Кузюри Л.В.,

Суддів :Вінгаль В.М., Зінченко С.П.,

При секретарі :Шкарупі Ю.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення належної їй частки у спільній сумісній власності на квартиру,

У С Т А Н О В И В :

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулась з позовними вимогами до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення належної їй частки у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 у розмірі 68% від вартості житла в цілому, що складає 25770 грн.

Вимоги мотивувала тим, що спірна квартира належить сторонам у даній справі згідно свідоцтва про право власності від 29.11.1996 року, однак всі роки в належному стані квартиру підтримувала лише вона , проводила її ремонти, внаслідок чого збільшилась вартість квартири, а тому на підставі положень ч.2 ст. 372 ЦК України, її частка у праві власності має бути збільшеною.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 вересня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1, в задоволенні вимог про виділ частки майна, що є у спільній сумісній власності, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати рішення суду першої інстанції , посилаючись на те, що суд вийшов за межі заявленого нею позову та вирішив вимогу про виділення частки майна в натурі, в той час, коли такої вимоги нею заявлено не було, а її вимогу про встановлення ідеальної частки у праві власності на майно, з урахуванням здійсненого нею поліпшення спільного майна, - безпідставно залишено без задоволення.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 вересня 2014 року, з ухваленням апеляційним судом нового рішення, виходячи з наступного.

Постановивши судове рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира належить сторонам у справі на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 29 листопада 1996 року , на праві спільної сумісної власності , а тому при вирішенні спору судом було застосованого норми матеріального прав, що регулюють указаний вид спільної власності.

Проте, зазначені висновки суперечать матеріалам справи, оскільки згідно свідоцтва про право власності на спірну квартиру, копія якого мається у справі на аркуші 15, спірна квартира належить сторонам на праві спільної часткової власності, однак норми матеріального права, якими врегульовано відносини спільної часткової власності судом застосовано не було.

Крім зазначеного, в порушення принципу диспозитивності цивільного судочинства, прописаного у ст. 11 ЦПК України, суд вийшов за межі позовних вимог та на власний розсуд розглянув вимоги про виділення частки майна в натурі, в той час, коли таких вимог позивачем заявлено не було.

Враховуючи наведені обставини, рішення суду першої інстанції не можна вважати законним та обґрунтованим, як це вимагається правилом ст. 213 ЦПК України.

З матеріалів справи встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.11.1996 року квартира АДРЕСА_1 належить сторонам у справі на праві спільної часткової власності ( а.с.15), що відповідає волевиявленню учасників приватизації та приписам ч.2 ст.8 Закону України „ Про приватизацію державного житлового фонду".

Питання про визначення часток у праві спільної часткової власності, врегульовані ст. 357 ЦК України. За загальним правилом вказаної правової норми, частки у праві спільної часткової власності є рівними, саме про це й зазначено у свідоцтві про право власності на житло.

Між тим, положеннями ч.3 ст.357 ЦК України передбачено, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, але, за умови, що поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників , з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Позивачем не представлено суду належних та допустимих доказів на підтвердження її доводів про істотне поліпшення спірного майна, витрату на ці поліпшення коштів а також наявність згоди всіх учасників спільної часткової власності на здійснення такого поліпшення.

Враховуючи наведене , апеляційний суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про визначення її частки у праві власності в розмірі 68% від вартості житла в цілому не є доведеними.

Втім, враховуючи ту обставину, що у свідоцтві про право власності на житло не визначено конкретного розміру частки позивача у праві власності і такий позов нею заявлено у даній справі , апеляційний суд знаходить, що , виходячи з положень ст. 357 ЦК України, з урахуванням заявлених позовних вимог, позовні вимоги ОСОБА_1 мають бути задоволені частково, в частині визначення розміру її частки, належної згідно свідоцтва про право власності на житло.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 355- 357 ЦК України, ст. 88, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 вересня 2014 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити, що ОСОБА_1 належить 1/5 частка у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , що складає 1/10 частку у праві спільної часткової власності на будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді :