Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2014 Справа №607/7140/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області

в складі:

головуючого Ромазана
В.В.

з участю секретаря
Буцик О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про надання дозволу на
оформлення проїзного документа на
право виїзду дитини за кордон без згоди
батька, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною
заявою до ОСОБА_2 про надання дозволу на
оформлення проїзного документа на
право виїзду дитини за кордон без згоди
батька, посилаючись на те, що вона
перебувала із відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, який на даний
час розірвано. Від даного шлюбу у них
народилася дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка проживає з позивачкою та перебуває
на її вихованні та забезпеченні.
Відповідач участі у вихованні дочки не
бере, розвитком дитини не цікавиться,
матеріальної допомоги на її утримання
не надає. З метою оздоровлення,
розширення світогляду та
інтелектуального розвитку дитини,
позивачка має намір поїхати з дочкою за
кордон. Проте, батько дитини - ОСОБА_2
безпідставно відмовляється надати
дозвіл на виїзд доньки за кордон та
виготовити нотаріально засвідчене
клопотання для оформлення
закордонного паспорта чи проїзного
документа дитини, не пояснюючи причини
такої відмови.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні
вимоги уточнила та просить суд надати
дозвіл на оформлення виїзних
документів, а також виїзд на
оздоровлення в державу Японія
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
період з 29 серпня 2014 року по 30 жовтня 2014
року, без згоди батька - ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з»явився, і не повідомив суд про
причину своєї неявки, хоча належним
чином повідомлявся про дату, час та
місце судового розгляду, що
підтверджується документально.

Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України
якщо суд не має відомостей про причину
неявки в судове засідання відповідача,
повідомленого належним чином, або
причину неявки визнано неповажною, суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній даних чи доказів та постановляє
заочне рішення, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК
України.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріли справи, вважає, що
позов підлягає до задоволення виходячи
із наступних міркувань.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в
зареєстрованому шлюбі, який на даний
час розірвано (Рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 07 липня 2011 року)

Згідно Свідоцтва про народження
НОМЕР_1, виданого 22 вересня 2009 року
відділом РАЦСу Тернопільського
міського управління юстиції, ОСОБА_3
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 і її батьками є
ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Як вбачається із довідки №б/н від 07.05.2014
р., виданої ДП «Авторитет Плюс», у
квартирі за адресою АДРЕСА_1
зареєстровані та проживають ОСОБА_1 та
ОСОБА_3.

У судовому засіданні встановлено, що
позивачка звернулася до ОСОБА_2 з метою
отримання від нього нотаріально
посвідченого дозволу (згоди) на
оформлення проїзного документа на
право виїзду їх дочки за кордон, однак
відповідач безпідставно не відповідає
на її звернення.

Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
та в їхньому супроводі або в супроводі
осіб, які уповноважені ними.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» документами,
що дають право на виїзд з України та
посвідчують особу громадянина України
під час перебування за її межами, є
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон, проїзний документ дитини.

У відповідності до вимог ст. 4 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»
оформлення проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. У
клопотанні зазначаються відомості про
дитину, а також про відсутність
обставин, що обмежують відповідно до
цього Закону право на виїзд за кордон
(лише для дітей віком від 14 до 18 років).
За відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина за
кордон може бути дозволено на підставі
рішення суду.

Пунктом 18 Правил оформлення та видачі
паспортів громадянину України для
виїзду за кордон та проїздних
документів дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 231 від 31.03.1995 року передбачено, що
оформлення паспорта/проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей), а у разі, коли батьки
не перебувають у шлюбі між собою, - того
з них, з ким проживає дитина,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально. За наявності заперечень
одного з батьків документ може бути
оформлено на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Судом встановлено, що неповнолітня
ОСОБА_3 знаходиться на повному
утриманні матері. Батько ОСОБА_2 дочкою
не цікавиться, самоусунулася від
виконання батьківського обов»язку
щодо утримання та виховання дочки та
своїми діями перешкоджає можливості її
належного розвитку та відпочинку.

У відповідності до ст.9 Конвенції про
права дитини, прийнятої Генеральною
Асамблеєю ООН 20.11.1989 року,
держави-учасниці поважають право
дитини, яка розлучається з одним чи
обома батьками, підтримувати на
регулярній основі особисті відносини і
прямі контакти з обома батьками, за
винятком випадків, коли це суперечить
найкращим інтересам дитини.

Також в ст.3 вказаної Конвенції
передбачено, що в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

За таких обставин суд приходить
до висновку, що ненадання відповідачем
ОСОБА_2 згоди на оформлення проїзного
документа дитини шкодить інтересам
дитини і не сприяє її всебічному,
гармонійному духовному, моральному
розвитку.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215, 224, 226 ЦПК
України,ст.ст.3, 9 Конвенції про права
дитини, прийнятої Генеральною
асамблеєю ООН 20.11.1989 року, ст.16 Закону
України „Про охорону дитинства", ст.313
ЦК України, ст. 154 СК України, ст. 4 Закону
України "Про порядок виїзду з України
та в"їзду в Україну громадян України", п.
16 "Правил оформлення і видачі паспортів
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзних документів дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення",
суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання
дозволу на оформлення проїзного
документа на право виїзду дитини за
кордон без згоди батька - задовольнити.

Надати разовий дозвіл на оформлення
виїзних документів, а також виїзд для
оздоровлення в державу Японія
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
період з 29 серпня 2014 року по 30 жовтня 2014
року, без згоди батька - ОСОБА_2.

Рішення може бути переглянуте
Тернопільським міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан