АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8976/14
Головуючий 1 інст. - Форощук О.В.
Справа №431/3627/13-ц
Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого - Черкасова В.В.

суддів - Кукліної Н.О.,
Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Лашаковій Д.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Старобільського районного
суду Луганської області від 14 січня 2014
року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про визнання спільним
сумісним майном подружжя житлового
будинку та сільськогосподарських
будівель та розподіл майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_1 про
визнання спільним сумісним майном
подружжя житлового будинку та
сільськогосподарських будівель та
розподіл майна подружжя.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_2
вказувала, що вона з відповідачем
перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27
березня 1970 року. За період шлюбу ними
був збудований житловий будинок з
сільськогосподарськими будівлями по
АДРЕСА_1 вартістю 50 000 грн. Зазначає, що
на даний час з ОСОБА_1 припинені сімейні
відносини, проте дійти згоди щодо
користування спільним будинком вони не
можуть.

Тому, ОСОБА_2 просила суд визнати
спільним сумісним майном подружжя
житловий будинок з
сільськогосподарськими будівлями по
АДРЕСА_1 та визнати за нею право
власності на ? частину вищевказаного
житлового будинку.

У січні 2014 року сторони по справі разом
із своїми представниками подали до
суду заяву про визнання мирової угоди,
в якій вказано, що вони врегулювали
спір та просять постановити ухвалу про
визнання мирової ухвали наступного
змісту: відповідач, ОСОБА_1, не
заперечує проти визнання права
власності на ? частину житлового
будинку по АДРЕСА_1 за позивачкою,
ОСОБА_2, а остання, в свою чергу, не буде
утворювати перешкод у користуванні
належної ОСОБА_1 ? частин спірного
майна; визнати за ОСОБА_2 право
власності на ? частину житлового
будинку по АДРЕСА_1.

Ухвалою Старобільського районного
суду Луганської області від 14 січня 2014
року визнано мирову угоду між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 за якою: відповідач ОСОБА_1, не
заперечує щоб було визнано права
власності на ? частину житлового
будинку по АДРЕСА_1 за позивачкою,
ОСОБА_2; позивачка, ОСОБА_2, в свою чергу,
не буде утворювати перешкод у
користуванні належної ОСОБА_1 ? частин
спірного майна; визнати за ОСОБА_2 право
власності на ? частину житлового
будинку по АДРЕСА_1. Провадження у
справі закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить
питання про скасування ухвали суду
першої інстанції з направленням справи
для продовження розгляду.

В обгрунтування доводів апеляційної
скарги ОСОБА_1 посилається на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
вказує, що він є інвалідом 2-ої групи
внаслідок нервового захворювання; під
час підписання самої мирової угоди він
не міг читати, погано розмовляє, не може
писати; вважає, що мирову угоду суд
помилково визнав, оскільки його
волевиявлення для угоди такого змісту
не було.

Сторони про час та місце розгляду
справи в апеляційному суді
повідомлялися належним чином причин
неявки до суду не надали.

Неявка сторін, належно повідомлених
про час та місце розгляду справи
відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України не перешкоджає розгляду справи
судом апеляційної інстанції.

ОСОБА_1 надісланадіслано заяву про
розгляд справи у його відсутність,
апеляційну скаргу підтримує повністю,
просила її задовольнити.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
районного суду у відповідності до ст. 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, знаходить
апеляційну скаргу не підлягаючою
задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить із
наступного.

Затверджуючи мирову угоду суд першої
інстанції виходив з того, що сторони
подали до суду заяву про визнання
мирової угоди, яка підписана ними та не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів вважає правильними.

Частиною 3 ст. 31 ЦПК України,
передбачено право сторін закінчити
справу укладенням мирової угоди на
будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно ст.175 ЦПК України мирова угода
укладається сторонами з метою
врегулювання спору на основі взаємних
поступок і може стосуватися лише прав
та обов'язків сторін та предмета
позову. До ухвалення судового рішення у
зв'язку з укладанням сторонами мирової
угоди суд роз'яснює сторонам наслідки
такого рішення, перевіряє, чи не
обмежений представник сторони, який
висловлює намір вчинити ці дії, у
повноваженнях на їх вчинення. Якщо
умови мирової угоди суперечать закону
чи порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у визнанні мирової угоди і
продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено та підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
що у січні 2014 року позивач, ОСОБА_2,
відповідач, ОСОБА_1, та їх представники
подали до суду заяву про визнання
мирової угоди, в якій вказано, що вони
врегулювали спір та просять
постановити ухвалу про визнання
мирової ухвали наступного змісту:
відповідач, ОСОБА_1, не заперечує проти
визнання права власності на ? частину
житлового будинку по АДРЕСА_1 за
позивачкою, ОСОБА_2, а остання, в свою
чергу, не буде утворювати перешкод у
користуванні належної ОСОБА_1 ? частин
спірного майна; визнати за ОСОБА_2 право
власності на ? частину житлового
будинку по АДРЕСА_1 (а.с.30).

Мирова угода укладається з урахуванням
загальних правил вчинення правочинів
та характеру угоди. Мирова угода
укладається в письмовій формі і
нотаріального посвідчення не потребує,
навіть якщо стосується нерухомого
майна. Саме тому мирова угода може
використовуватися як альтернатива
замість оформлення договорів з
нерухомістю.

Матеріали справи свідчать, що мирова
угода оформлена у відповідності до
чинного законодавства, підписана
сторонами та їх представниками, що
сторонами не заперечується. ОСОБА_1 про
наслідки укладення мирової угоди
відомо, власноручно ним підписано на
а.с.30 та роз'яснено судом першої
інстанції про ці наслідки.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи та
вимогами чинного законодавства, на
спростування висновків суду першої
інстанції ОСОБА_1 доказів не надано.

Судова колегія, перевіряючи законність
і обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, визнає , що ухвала
судом першої інстанції постановлена з
додержанням норм процесуального права,
що відповідно до ст. 312 ЦПК України є
підставою для відхилення апеляційної
скарги

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1 ч.2 ст.307, ст.ст.
313, п.1 ч.1 ст.312, ст. 315, 317, 319,324 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Старобільського районного суду
Луганської області від 14 січня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: