Суддя: Зайченко С. В.
Справа № 253/695/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2014 року Центрально-Міський
районний суд м. Горлівки Донецької
області в складі:

Головуючого - судді
Зайченко С.В.,

при секретарі Бабець
О.В.,

за участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому
засіданні у м. Горлівки Донецької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл
спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовною заявою в якій зазначає, що 07
серпня 2006 року вона зареєструвала шлюб
з відповідачем - ОСОБА_2.

Від цього шлюбу народилась донька
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що на даний момент
проживає разом з позивачем.

Подружні відносини між позивачем та
відповідачем припинені з квітня 2013
року.

За час шлюбу придбано майно, що
належить позивачу та відповідачу на
праві спільної сумісної власності -
трикімнатна квартира, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначена квартира була придбана на
підставі договору купівлі - продажу
квартири від 20.02.2007 р. укладеного між
відповідачем - ОСОБА_2 (Покупець) та
ОСОБА_4 (Продавець).

Оригінал договору купівлі-продажу
квартири від 20.02.2007 р. знаходиться у
відповідача, який був стороною
правочину. Право власності на квартиру
також зареєстровано за ОСОБА_2.

Згоди про добровільний поділ майна між
позивачем та відповідачем не
досягнуто.

Тому позивач просить суд:

Поділити майно набуте під час шлюбу
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, визнавши за ОСОБА_1
право власності на 2/3 частини квартири
АДРЕСА_1, а за ОСОБА_2 - 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1 (обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що при вирішенні спору про
поділ майна суд може відступити від
засади рівності часток подружжя за
обставин, що мають істотне значення,
зокрема якщо один із них не дбав про
матеріальне забезпечення сім'ї,
приховав, знищив чи пошкодив спільне
майно, витрачав його на шкоду інтересам
сім'ї; позивач наголошує на тому, що
неповнолітня донька ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із нею у
спірній квартирі, відповідач
зареєстрований за тією ж адресою, але з
нею та дочкою фактично не проживає.
±аЩЪУСй вимушена самостійно
утримувати дитину, піклуватись про
забезпечення її усім необхідним).

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги та
вищезазначене.

Відповідач позовні вимоги не визнав,
зазначивши, що поділ спільного майна
подружжя повинен провадитись на
підставі рівності часток.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази у їх
сукупності, прийшов до наступного.

07 серпня 2006 року між позивачем ОСОБА_1
та відповідачем - ОСОБА_2 було укладено
шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів
зроблений відповідний актовий запис №
969 та Міським відділом реєстрації актів
цивільного стану Горлівського
міського управління юстиції Донецької
області було видано свідоцтво про шлюб
серія НОМЕР_1 від 07.08.2006р.

Від цього шлюбу народилась донька
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про
народження Серія НОМЕР_2)..

Подружні відносини між позивачем та
відповідачем припинені з квітня 2013
року.

За час шлюбу придбано майно, що
належить позивачу та відповідачу на
праві спільної сумісної власності -
трикімнатна квартира, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначена квартира була придбана на
підставі договору купівлі - продажу
квартири від 20.02.2007 р. укладеного між
відповідачем - ОСОБА_2 (Покупець) та
ОСОБА_4 (Продавець), посвідченого
приватним нотаріусом Горлівського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
та зареєстрованого за № 223. За
договором купівлі-продажу квартира
придбана за 40 000,00 грн. (сорок тисяч
гривень).

Відповідно до ст. 60 СК майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Дана правова норма узгоджується з
положеннями ч.3 ст. 368 ЦК України,
відповідно до якої - майно, набуте
подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України - у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно до ч.1 ст. 71 СК України, майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі.

Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до положень Пленуму
Верховного Суду України, п. п. 23,24
постанови від 21.12.2007 року № 11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясувати джерело і час
його придбання. До складу майна, що
підлягає поділу, включається загальне
майно подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб. При поділі майна
враховується також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями,що
виникли в інтересах сім'ї (ч.1 ст.65 СК
України).

За таких обставин, суд вважає, що кожна
зі сторін має право на ?? частину
спірної квартири.

Той факт, що дитина проживає разом з
матір'ю та знаходиться на її утриманні,
не є підставою для відступу суду від
засади рівності часток подружжя,
оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 70 СК
України, частка може бути збільшена,
але за умови, що розмір аліментів
недостатній для забезпечення
фізичного, духовного розвитку та
лікування дитини, що не було доведено
позивачем.

На підставі вищезазначеного за кожним
слід визнати право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1.

Питання судових витрат слід вирішити в
порядку ст.. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.. 209-213-215 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розподіл спільного майна подружжя -
задовольнити частково.

Розподілити спільне майно подружжя
наступним чином:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
? частину квартири АДРЕСА_1 (загальна
площа 65,96 кв. м., житловою площею 39,5 кв.
м.).

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
? частину квартири АДРЕСА_1 (загальна
площа 65,96 кв. м., житловою площею 39,5 кв.
м.).

В іншій частині позовні вимоги -
залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 121,80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
С. В. Зайченко