УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року Жовтневий районний суд
міста Харкова

в складі: головуючого
–
судді Труханович В.В.

за участю секретаря
– Антохіної О.С.

розглянувши у відкритому судовому в
залі суду в м. Харкові заяву головного
державного виконавця Дзержинського
відділу Державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції ОСОБА_1 про роз’яснення
рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 11.04.2013 року у цивільній
справі №2012/7274/2012 за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2
ворота» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
та за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2
ворота» про визнання кредитного
договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець
Дзержинського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_1
звернулась до Жовтневого районного
суду м. Харкова з заявою про
роз’яснення рішення Жовтневого
районного суду м. Харкова від 11.04.2013
року у цивільній справі №2012/7274/2012 за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Банк «ОСОБА_2 ворота» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, та за позовом
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства «Банк «ОСОБА_2 ворота» про
визнання кредитного договору
недійсним.

Просила суд роз’яснити порядок
виконання виконавчого листа №2012/7274/2012,
виданого на підставі рішення
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 11.04.2013 року.

В обґрунтування заявлених вимог
посилається на те, що в провадженні
Дзержинського ВДВС ХМУЮ перебуває
виконавчий лист №2012/7274/2012, виданий
Жовтневим районним судом м. Харкова
23.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Банк «ОСОБА_2 ворота»
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 92 270,65 грн., та судового збору у
розмірі 922,70 грн.

Державний виконавець вказує, що в
рішенні суду та у виконавчому листі є
розбіжності щодо по-батькові боржника
ОСОБА_3, так в рішенні суду та у
виконавчому листі зазначено ОСОБА_3, а
згідно паспорту – ОСОБА_4, у зв'язку з
чим вона і звернулась до суду з даною
заявою.

Сторони в судове засідання не
з’явилися, про день, час, та місце
судового засідання повідомлялися.

Відповідно до ч.3 ст. 221 ЦПК України,
неявка осіб, які брали участь у справі,
і (або) державного виконавця не
перешкоджає розгляду питання про
роз'яснення рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали цивільної
справи, приймаючи до уваги обставини,
які викладені в заяві про роз'яснення
рішення суду, вважає, що у задоволенні
заяви слід відмовити, виходячи з
наступного.

Так, в судовому засіданні було
встановлено, що рішенням Жовтневого
районного суду м. Харкова від 11.04.2013
року позовні вимоги ПАТ «Банк «ОСОБА_2
ворота» було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк
«ОСОБА_2» заборгованість за кредитним
договором №333 від 13.06.2008 року в розмірі
92 270,65 грн., та судовий збір в розмірі 922,70
грн.

Ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 19.09.2013 року рішення
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 11.04.2013 року було залишено без змін.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 11.04.2013 року набрало
законної сили.

23 жовтня 2013 року Жовтневим районним
судом було видано виконавчий лист про з
стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк
«ОСОБА_2» заборгованості за кредитним
договором №333 від 13.06.2008 року в розмірі
92 270,65 грн., та судового збору в розмірі
922,70 грн.

Боржником за даним виконавчим листом є
ОСОБА_3.

В тексті заяви державний виконавець
вказує, що в рішенні суду та у
виконавчому листі є розбіжності щодо
по-батькові боржника ОСОБА_3, що
викликає труднощі примусового
виконання рішення суду.

Так, в рішенні Жовтневого районного
суду м. Харкова від 11.04.2013 року та у
виконавчому листі Жовтневого
районного суду м. Харкова від 23.10.2013
року по-батькові боржника ОСОБА_3
вказано як «Олександрівна», а згідно
копії паспорту - як «Олексіївна».

Згідно ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо
рішення суду є незрозумілим для осіб,
які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Роз'яснення рішення - це більш повний і
ясний виклад тих частин рішення,
розуміння яких викликає труднощі, але
не внесення змін у сутність рішення і
не вирішення тих питань, що не були
предметом судового розгляду.

У заяві про роз'яснення рішення повинно
бути зазначено, що саме у резолютивній
частині рішення є незрозумілим, які
припускаються тлумачення рішення, як
це впливає на його виконання.

Згідно п. 21 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судове
рішення у цивільній справі» №14 від
18.12.2009 року відповідно до статті 221
ЦПК України роз'яснення рішення суду, а
не ухвали, можливе тоді, коли воно не
містить недоліків, що можуть бути
усунені лише ухваленням додаткового
рішення, а є незрозумілим, що ускладнює
його реалізацію. Зазначене питання
розглядається судом, що ухвалив
рішення, і в ухвалі суд викладає більш
повно та ясно ті частини рішення,
розуміння яких викликає труднощі, не
вносячи змін у суть рішення і не
торкаючись питань, які не були
предметом судового розгляду.

Отже, необхідність роз'яснення
судового рішення зумовлена його
нечіткістю за змістом, коли воно є
неясним та незрозумілим як для осіб,
стосовно яких воно ухвалене, так і для
тих, які будуть здійснювати його
виконання.

Проте, суд зазначає, що рішення суду від
11.04.2013 року є чітким та не містить в собі
кілька можливих варіантів його
тлумачення і є повністю зрозумілим для
осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і
для тих, які будуть здійснювати його
виконання.

Разом з тим, державний виконавець у
тексті заяви фактично ставить питання
про виправлення описок у рішенні суду
та у виконавчому листі, які не були
предметом судового розгляду.

Вирішення даних питань має
розглядатися в порядку, встановленому
ст. 219 та ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до ст. 219 ЦПК України суд
може з власної ініціативи або за заявою
осіб, які беруть участь у справі,
виправити допущенні у судовому рішенні
описки чи арифметичні помилки.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд
який видав виконавчий лист, може за
заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставини суд вважає, що заява
про роз’яснення рішення задоволенню
не підлягає.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 221 ЦПК України, п. 21
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 18.12.2009 року №14 «Про судове
рішення у цивільній справі», суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви головного
державного виконавця Дзержинського
відділу Державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції ОСОБА_1 про роз’яснення
рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 11.04.2013 року у цивільній
справі №2012/7274/2012 за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2
ворота» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
та за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2
ворота» про визнання кредитного
договору недійсним – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Харківської області
через Жовтневий районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п’яти днів з дня її
проголошення, а особам, які не були
присутні в судовому засіданні, в той же
строк з дня отримання її копії.

Суддя

В.В.
Труханович