Справа № 202/2893/14-ц
Провадження №2/0202/3365/2014
УХВАЛА

11 березня 2014 року суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Слюсар Л.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт», Депо №1 міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ( суддя Слюсар Л.П.) надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт», Депо №1 міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди.

11.03.2014 року від судді Слюсар Л.П. надійшла заява про самовідвід в якій суддя посилається на те, що 15 червня 2012 року по цивільній справі № 2/0417/2889/2012 за позовною заявою ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт», Депо №1 міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» про поновлення на роботі, про визнання незаконними записів в трудовій книжці, про скасування наказів №№62-К,197, про визнання незаконним та скасування акту передрейсового медогляду від 05.06.2007 року, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди було ухвалено рішення по справі та в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Позивач просив суд: визнати запис в трудовій книжці №5, Наказ №62-К від 12.06.2007 року незаконним та скасувати; визнати запис в трудовій книжці №7, Наказ №197 від 06.05.2007 року незаконним та скасувати; визнати незаконним акт передрейсового медогляду позивача, складений фельдшером Депо №1 ОСОБА_2 від 05.06.2007 року незаконним та скасувати; визнати звільнення позивача незаконним та зобов'язати відповідача-2 поновити його на попередній роботі на посаді водія пасажирського тролейбусу 3 класу з 11.06.2007 року; стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 198174,05 грн., якщо рішення буде винесено після січня 2012 року просив стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу по день винесення рішення; стягнути з відповідача суму компенсації моральної шкоди, яку він дорівнює до завданої йому матеріальної шкоди у розмірі 198174,05 грн.

Подаючи даний позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди позивачем повторно заявлені позовні вимоги про стягнення заробітної плату за час вимушеного прогулу з 07.05.2010 року по 16.03.2011 року та моральної шкоди в розмірі 20000 грн.

Оскільки суддею було досліджено при розгляді №2/0417/2889/2012 законність внесення в трудову книжку запису № 7 про відсторонення ОСОБА_1 від роботи з 07.05.2010 року наказом № 197 від 06.05.2010 року без виплати заробітної плати та спричинення моральних страждань, а в даній позовній заяві позивачем повторно заявлені позовні вимоги то з метою недопущення повторної участі судді в розгляді справи, уникнення звинувачень в упередженості судового розгляду та з метою обєктивного розгляду даної цивільної справи, суддею заявлено самовідвід, тому виходячи із вищевикладеного приходжу до висновку про необхідність задоволення даної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 20-25 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву судді Слюсар Л.П. про самовідвід судді при розгляді позовної заяви ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт», Депо №1 міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди - задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.П. Слюсар