Справа № 471/259/14-ц
Провадження №2/471/151/14
Номер рядка звіту 36
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2014 року Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого Губанова В. М.,

при секретарі Тягнирядно І. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-щі Братське справу за заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати право власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28 грудня 2012 року померла його тітка ОСОБА_5, яка постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, розміром 5,43 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Григорівської

сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно державного акту

на право приватної власності на землю серії МК №060049, виданий головою

Братської районної державної адміністрації Миколаївської області 29 грудня 2004 року.

Крім нього, спадкоємцями є мати позивача ОСОБА_2, дядько ОСОБА_4 та чоловік померлої ОСОБА_3, однак вони спадщину не приймали, відмовившись від неї.

У померлої був син ОСОБА_6, однак він помер.

Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Протягом шести місяців позивач не встиг звернутися в нотаріальну контору для подання заяви про прийняття спадщини, так як не був учасником конституційного провадження та не було безумовного обов'язку знати зміст законів, тобто був необізнаний в законодавстві, вважав, що оскільки користується та розпоряджається земельною ділянкою, а відповідачі відмовилися від спадщини, тому є спадкоємцем.

Згідно ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття

спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно оголошення, яке було опубліковано в газеті «Перемога» оригінал державного акту на імя ОСОБА_5 втрачено, тому немає змоги оформити нотаріально спадщину.

Нотаріальною конторою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на право власності померлої на майно, тому ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду.

До початку судового засідання позивач звернувся із письмовою заявою, в якій підтримав заявлені вимоги в повному об'ємі та просив справу слухати без його участі.

Відповідачі до суду звернулися із заявами, в яких просили справу слухати в їх відсутність та не заперечували проти задоволення вимог .

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

28 грудня 2012 року померла його тітка ОСОБА_5, яка постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, розміром 5,43 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Григорівської

сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно державного акту

на право приватної власності на землю серії МК №060049, виданий головою

Братської районної державної адміністрації Миколаївської області 29 грудня 2004 року.

Крім нього, спадкоємцями є мати позивача ОСОБА_2, дядько ОСОБА_4 та чоловік померлої ОСОБА_3, однак вони спадщину не приймали, відмовившись від неї.

У померлої був син ОСОБА_6, однак він помер.

Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Протягом шести місяців позивач не встиг звернутися в нотаріальну контору для подання заяви про прийняття спадщини, так як не був учасником конституційного провадження та не було безумовного обов'язку знати зміст законів, тобто був необізнаний в законодавстві, вважав, що оскільки користується та розпоряджається земельною ділянкою, а відповідачі відмовилися від спадщини, тому є спадкоємцем.

Згідно ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття

спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно оголошення, яке було опубліковано в газеті «Перемога» оригінал державного акту на імя ОСОБА_5 втрачено, тому немає змоги оформити нотаріально спадщину.

Нотаріальною конторою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на право власності померлої на майно, тому ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися д осуду з правилами позовного провадження.

У відповідності до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Згідно положень ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про власність», громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок успадкування.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

На підставі ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, і оскільки позивачем не заявлено вимог про стягнення судових витрат із відповідача, тому суд вважає за необхідне залишити судові витрати за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1, право приватної власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 на земельну ділянку, розміром 5,43 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області, та належала померлій ОСОБА_5 згідно державного акту на право приватної власності на землю серії МК №060049, виданого головою Братської районної державної адміністрації Миколаївської області 29 грудня 2004 року.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення Братського районного суду Миколаївської області може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Братського

районного суду ОСОБА_7,