Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року
Новоазовський районний суд Донецької
області у складі:

головуючого судді
Китаєва А.В.,

при секретарі
П'ятигорській О.В.,

за участю:

позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Новоазовську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа - відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
Ленінського районного управління
юстиції у місті Донецьку, про
оспорювання батьківства та виключення
відомостей про батьківство з актового
запису про народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про
оспорювання батьківства. Свої позовні
вимоги обґрунтовував тим, що 21 квітня
2010 року між ним і ОСОБА_3, було укладено
і зареєстровано Донецьким міським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Головного управління юстиції
Донецької області (актовий запис за №
249). В нього це перший шлюб, а у
відповідачки повторний.

Від шлюбу ОСОБА_3 народила сина ОСОБА_4.
У свідоцтві про народження, виданому
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Ленінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку 11 січня 2011 року (актовий запис
за № 4), його записано батьком дитини.

Вважає, що він не є батьком дитини у
зв'язку з тим, що на момент зачаття
дитини вони з відповідачкою спільно
однією сім'єю не проживали,
спілкувалися періодично, в основному
по вихідних днях. Через деякий час
після знайомства відповідачка
повідомила йому, що чекає від нього на
дитину, що і спричинило реєстрацію їх
шлюбу. При цьому зазначив, що
відповідачка в його відсутність
спілкувалася з іншими чоловіками, в
його присутності її неодноразово
підвозили на автомобілі додому. Крім
того, відповідачка любить розваги, і в
його відсутність відвідувала
розважальні заклади. Помітив, що його
син ОСОБА_4 абсолютно на нього не
схожий, що помітили і їх загальні
знайомі.

Крім того, ще до народження дитини їх
шлюбні стосунки погіршали, і він
вимушений був піти з сім'ї. Рішенням
Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 26 березня 2012 року їх шлюб
розірвано.

Просив суд винести рішення, яким
виключити відомості про його
батьківство з актового запису № 4 від 11
січня 2011 року про народження дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
заявив клопотання про призначення по
справі судової молекулярно-генетичної
експертизи методом аналізу ДНК, в
подальшому свої позовні вимоги
підтримав повністю і просив їх
задовольнити в повному обсязі,
категорично заперечивши своє
батьківство по відношенню до ОСОБА_4
Додатково зазначив, що на час
народження дитини та на час подання
заяви про реєстрацію її народження
йому не було відомо, що він не є батьком
дитини, а тому настоює на задоволенні
позову.

У судове засідання відповідачка не
з'явилася, надала суду заяву з
проханням розглянути справу в її
відсутність за присутності її
представника ОСОБА_2 (а.с.22).

В судовому засіданні представник
відповідачки ОСОБА_2 проти призначення
по справі судової
молекулярно-генетичної експертизи
методом аналізу ДНК не заперечував. В
подальшому припинив відвідувати
судові засідання.

Представник третьої особи - начальник
відділу Гагара Г.М. у судове засідання
не з'явилася, надала суду заяву з
проханням розглянути справу без участі
представника відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
(а.с.44).

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6
показав, що позивач познайомився з
відповідачкою, коли він їхав по місту і
побачив відповідачку, він зупинився
познайомився з нею, узяв її телефон і
вони почали зустрічатися. Вони дружили
компаніями, спочатку вона показала
себе з хорошого боку, але потім вона
здалася йому запальною. Була вимоглива
дуже до позивача. Вони часто сварилися.
Після того, як вони одружилися, на
весіллі він був свідком, в грудні у них
народилася дитина. У квітні вони
одружилися, а у кінці жовтня вони вже
розійшлися і припинили спілкування,
позивач намагався помірятися, але
нічого не виходило. Були моменти, коли
вони домовлялися про зустріч, але потім
відповідачка з його дівчиною кудись
пропадали, відключали телефон, з ким
вони проводили час невідомо. Позивач
розповідав як він чекав відповідачку, а
потім вона приїхала з якимось іншим
хлопцем. Коли вони були в нічному клубі,
відповідачка кудись пішла, а потім він
бачив, як вона сиділа з іншим хлопцем за
столиком. Відповідачка любила гуляти з
подругами в нічних клубах і кафе.
Поводилася награно, говорила про
кохання з іронією.

Суд, заслухавши позивача, представника
відповідача, допитавши свідка,
дослідивши матеріали справи приходить
до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони
перебували у шлюбі з 21 квітня 2010 року,
зареєстрованому Донецьким міським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Головного управління юстиції
Донецької області, актовий запис за №
249 (а.с.6), від шлюбу мають
неповнолітнього сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Рішенням Куйбишевського районного
суду м. Донецька від 26 березня 2012 року
їх шлюб розірвано (а.с.8).

Також, рішенням Куйбишевського
районного суду м. Донецька від 06 липня
2011 року на користь відповідачки з
позивача стягнуто аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини
доходів щомісячно до повноліття
дитини, але не менш 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 14.06.2011
року до досягнення дитиною повноліття
(а.с.9-10).

Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України
особа, яка записана батьком дитини
відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього
Кодексу, має право оспорити своє
батьківство, пред'явивши позов про
виключення запису про нього як батька з
актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного
споріднення між особою, яка записана
батьком, та дитиною суд постановляє
рішення про виключення відомостей про
особу як батька дитини з актового
запису про її народження (ч. 2 ст. 136 СК
України).

Виходячи із змісту цієї норми закону
кровна спорідненість може бути
доведена чи спростована лише в
результаті проведення
судово-генетичної експертизи із
застуванням методики генотипоскопії
(аналізу ДНК).

В судовому засіданні 05.12.2013 року
позивачем було заявлено клопотання про
проведення генетичної експертизи, яке
було судом задоволено і ухвалою суду
від 05.12.2013 року була призначена судова
молекулярно-генетична експертиза,
проведення якої було доручено
Донецькому бюро судово-медичних
експертиз (журнал судового засідання
від 05.12.2013 року), проте вона не була
проведена у зв'язку з неявкою
відповідачки та її сина двічі на
визначену дату (повідомлення
експертної установи від 22.01.2014 року та
11.03.2014 року).

Про явку позивача та неявку
відповідачки з дитиною в зазначені
терміни в експертну установу кожен раз
свідчать відповідні повідомлення
(а.с.35, 48), які були предметом
дослідження в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 146 ЦПК України та п. 9
постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №
3 «Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» судом до
відповідачки з дитиною була
постановлена ухвала від 11 лютого 2014
року про примусовий привід на
проведення зазначеної експертизи
(а.с.42-43).

Однак, згідно наданих на адресу суду
матеріалів Куйбишевським РВ ГУМВС
України в Донецькій області привід
виконати не представилося можливим у
зв'язку з відсутності відповідачки з
дитиною за місцем проживання (а.с.57-58).

Відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України у
разі ухилення особи, яка бере участь у
справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо,
суд залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні.

Отже, виходячи зі змісту цього закону,
на осіб, які беруть участь у справі,
покладаються певні обов'язки, при
недотриманні яких можуть наступити
несприятливі наслідки.

Аналогічна думка висловлена і в п. 9
постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №
3 «Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» де зазначено:
коли ухилення сторони у справі щодо
визнання батьківства від участі в
експертизі або від подання необхідних
матеріалів, документів, тощо
унеможливлює її проведення, суд
відповідно до ст. 146 ЦПК може визнати
факт, для з'ясування якого її було
призначено, або відмовити в його
визнанні (залежно від того хто із
сторін ухиляється, а також яке значення
має для них ця експертиза).

Даючи аналіз зібраним по справі
доказам в їх сукупності суд приходить
до висновку про ухилення відповідачки
від проведення судово-генетичної
експертизи.

Отже, відповідно до положень ч. 2 ст. 136
СК України суд приходить до висновку,
що позивач ОСОБА_1 не є батьком дитини
ОСОБА_4 в момент реєстрації її
народження, а тому постановляє рішення
про виключення відомостей про особу як
батька дитини з актового запису про її
народження.

Керуючись ст.ст. 10, 57-66, 146, 209, 212-215 ЦПК
України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя
особа - відділ державної реєстрації
актів цивільного стану Ленінського
районного управління юстиції у місті
Донецьку, про оспорювання батьківства
та виключення відомостей про
батьківство з актового запису про
народження дитини - задовольнити.

Виключити з актового запису про
народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
відомості про ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, як
батька дитини.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до Апеляційного суду Донецької
області через Новоазовський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
А.В. Китаєв