АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1371/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 46 Колода Л. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
Захарова А. Ф. УХВАЛА
21 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоЗахарова А. Ф. суддівКачан
О. В. , Скіць М. І. при
секретаріАнкудінові О.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 02 квітня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя
особа Придніпровський відділ ДВС
Черкаського міського управління
юстиції про визначення заборгованості
по аліментах та стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів,-
Вивчивши матеріали справи, вислухавши
ОСОБА_6, яка підтримала доводи
апеляційної скарги, ОСОБА_7, який на них
заперечував, судова палата, -
в с т а н о в и л а :
В лютому 2014 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_7, третя особа
Придніпровський відділ ДВС
Черкаського міського управління
юстиції,- про визначення
заборгованості по аліментах та
стягнення неустойки за прострочення
В обґрунтування своїх вимог вказувала,
що 11 серпня 2009 року між нею та
відповідачем розірвано шлюб, про що в
книзі реєстрації розірвань шлюбів
відділу реєстрації атів цивільного
стану по Придніпровському району м.
Черкаси Черкаського міського
управління юстиції зроблено
відповідний актовий запис за №344.
Від спільного шлюбу мають сина ОСОБА_8,
Відповідач згідно рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 31 березня 2009 року
зобов'язаний сплачувати аліменти на
дитину в розмірі 14 частини всіх видів
заробітку та доходів, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 03 березня 2009 року та до
досягнення дитиною повноліття.
Однак, відповідач аліменти на
утримання дитини не сплачує, в
результаті чого за ОСОБА_7 утворилась
заборгованість по виплаті аліментів
тому числі заборгованість по аліментам
визначена рішенням Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 28.10.2013
року (справа №711/1603/13, провадження
№2/711/1061/13).
Також, за розрахунками позивачки за
період з червня 2013 року по січень 2014
року включно сума неустойки, яку
відповідач зобов'язаний сплатити на її
На підставі наведеного, ст. 196 СК
України, позивачка просила суд
визначити заборгованість відповідача
по аліментам в сумі 26 006 грн. 58 коп. та
стягнути з відповідача на її користь
пеню з 01 червня 2013 року по січень 2014
року в сумі 59 102 грн..
Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 02 квітня 2014 року
позов задоволено частково.

Визначено, що заборгованість по
аліментам ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8
за період з 01.06.2013 року по 01.02.2014 року
складає 4 135 грн. 50 коп..

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
неустойку по заборгованості по
аліментам за період з 01.06.2013 року по
01.02.2014 року в сумі 3 459 грн. 98 коп. та
судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., а
всього 3 703 грн. 58 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на те, що дане рішення
незаконне, не відповідає обставинам
справи, прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати, ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог, а саме -
позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визначення
заборгованості по аліментам на користь
позивачки на утримання сина ОСОБА_8
станом на 01.02.2014 року в сумі 26006,58 грн. та
стягнення неустойки по заборгованості
по аліментам за період з 01.06.2013 року по
01.02.2014 року в сумі 59102 грн. задовольнити
повністю.

Обговоривши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
судова палата вважає, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі по
липень 2009 року. Мають сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач згідно рішення
Придніпровського райсуду м. Черкаси
від 31 березня 2009 року зобов'язаний
сплачувати аліменти на дитину в
розмірі 14 частини всих видів
заробітків та доходів, але не менше
встановленого мінімуму, починаючи з 03
березня 2009 року (ар. спр. 8). Дане рішення
звернуто до виконання, відповідач
сплачує аліменти не регулярно.

Згідно рішення апеляційного суду
Черкаської області від 13 березня 2013
року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено
частково, і стягнуто з ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_6 неустойку за
прострочення сплати аліментів в сумі 36
583 грн. 26 коп. та судові витрати (ар. спр.
27-29).

Згідно рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 28 жовтня
2013 року з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
стягнуто неустойку по заборгованості
по аліментам з квітня 2011 року по
травень 2013 року включно в сумі 3159 грн.81
коп. Задоволено частково вимоги
зустрічного позову. Визначено
заборгованість по аліментам станом на
01 червня 2013 року в сумі 21871 грн. 12 коп.
(ар. спр. 27-29).

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 25 листопада 2013 року
вищевказане рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 28 жовтня
2013 року змінено. Стягнуто з ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_6 неустойку по
заборгованості по аліментам за період
з квітня 2011 року по травень 2013 року в
сумі 30000 грн. В решті рішення залишено
без змін (ар. спр. 14-15).

Відповідно до ст. 195 СК України
заборгованість за аліментами,
присудженими у частці від заробітку
(доходу), визначається, виходячи із
фактичного заробітку (доходу), який
платник аліментів одержував за час ,
протягом якого не проводилося їх
стягнення (ч.І).

Якщо платник аліментів не працював на
час виникнення заборгованості, але
працює на час визначення її розміру,
заборгованість визначається із
заробітку (доходу), який він одержує (ч.
ІІ).

Якщо платник аліментів не працював на
час виникнення заборгованості і не
працює на час визначення її розміру,
вона обчислюється виходячи із
середньої заробітної плати працівника
для даної місцевості (ч. ІІІ).

Розмір заборгованості за аліментами
обчислюється державним виконавцем, а у
разі спору - судом (ч. ІV).

Як встановлено з матеріалів справи, на
час визначення заборгованості по
аліментам - на 01.02.2014 року - боржник
ОСОБА_7 не працював, не працював і на час
ухвалення даного рішення, що
оскаржується, не працював декілька
років перед цим, перебуваючи з 22
березня 2012 року на обліку в Черкаському
міському центрі зайнятості, як
безробітний, маючи дохід 544 грн.

В засіданні судової колегії ОСОБА_7
надав довідку з ТОВ «Компанія -
Агроінвест» про те, що він влаштований
тут на роботу і за період з 05 квітня 2014
року по 05 травня 2014 року з нього
утримано за виконавчим листом в якості
? частини заробітку -аліменти на
утримання дитини, в обсязі 371,64 грн. та
329,5 грн. - в погашення заборгованості за
аліментами.

З довідки - розрахунку заборгованості
аліментів по виконавчому листу №2-2080
від 13.04.2009 року Придніпровського
райсуду м. Черкаси, наданої
Придніпровським відділом держаної
виконавчої служби (ДВС) Черкаського
міського управління юстиції від 05.02.2014
року ДВ-14 вбачається, що станом на 01.02.2014
року заборгованість по аліментам
ОСОБА_7 визначена в сумі 26006 грн. 58 коп.
(ар. спр. 11).

Слід зауважити, що оскільки боржник на
час визначення заборгованості не
працював, то така йому обґрунтовано
нараховувалась згідно з вищенаведеним
положенням ч.3 ст. 195 СК України,
виходячи із статистичних даних
середньомісячної заробітної плати по
місту Черкаси.

Поскільки рішенням Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 28 жовтня
2013 року визначено розмір
заборгованості по аліментам ОСОБА_7 на
01 червня 2013 року 21871 грн. 12 коп. (що
залишено в силі рішенням апеляційного
суду), а згідно довідки - розрахунку
Придніпровського відділу ДВС
Черкаського міського управління
юстиції від 05.02.2014 року заборгованість
по аліментам на 01.02.2014 року визначена в
сумі 26006 грн. 58 коп., суд, вказавши, що
повторно розглядати ці ж вимоги не
вправі, встановив розмір
заборгованості по аліментам ОСОБА_7 за
період з 01.06.2013 року по 01.02.2014 року в
розмірі 4135 грн. 50 коп. Якщо до цієї суми -
4135,5 грн. додати розмір заборгованості
на 01.06.2013 року в обсязі 21871,12 грн. (в
рішенні суду, до речі, помилково
вказана сума 21971,12 грн. ) то і вийде сума
заборгованості на 01.02.2014 року в розмірі
26006,62 грн..

Тому доводи апеляційної скарги про те,
що судом не встановлена заборгованість
ОСОБА_7 по аліментам на 01.02.2014 року в
сумі 26006,58 грн. - слід визнати
необґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України не
може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Згідно з положеннями ст. 196 СК України
при виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду , одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення
(ч. 1 статті).

Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів (ч. 2
статті 196 СК України).

При цьому слід зазначити, що Верховний
Суд України в листі-роз'ясненні на
адресу апеляційних судів від 27
листопада 2009 року за № 6.3.2009 року
наголошував на тому, що враховуючи, що
аліменти призначаються та повинні
сплачуватися щомісячно, розмір
неустойки необхідно розраховувати не
із загальної суми боргу, а нараховувати
на щомісячну заборгованість, починаючи
з дня її виникнення по день
добровільного погашення боргу або на
день стягнення. Сума боргу за
попередній місяць не додається до
розрахунку неустойки за наступний
місяць. Тобто неустойка нараховується
на щомісячну суму заборгованості (а
потім множиться на кількість днів
заборгованості).

Виходячи з наведеного, наданий
позивачкою розрахунок суми неустойки
(пені) за період заборгованості ОСОБА_7
по аліментам з червня 2013 року по січень
2014 року в загальній сумі 59102,29 грн. (ар.
спр. 4-5),- являється неправильним,
оскільки при його здійсненні
враховувалась сума боргу з наростаючим
підсумком.

Відповідач ОСОБА_7 в своїх запереченнях
на позов, як боржник по аліментам, надав
належним чином проведений розрахунок
неустойки (пені) за період з червня по
жовтень 2013 року, - в сумі 5607 грн. 68 коп. і
з листопада 2013 року по січень 2014 року, 459
грн. 98 коп. (ар. спр. 25-26), який відповідає
вищенаведеним рекомендаціям
Верховного Суду України, тому з ним і
погодився районний суд, вирішуючи спір.

Відповідач при цьому просив,
враховуючи той факт, що він тривалий
час був безробітним, зменшити суму
нарахованої неустойки за червень -
жовтень 2013 року в сумі 5607 грн. 68 коп. до
суми 2000 грн., і, додавши суму неустойки
за листопад 2013 року - січень 2014 року в
сумі 459 грн. 98 коп., визначити остаточну
суму неустойки 2459 грн. 98 коп. (ар. спр. 26).

Суд, враховуючи вищенаведені положення
ч. 2 ст. 196 СК України, аналогічного
характеру роз'яснення Верховного Суду
України в п. 22 Постанови Пленуму
Верховного суду України №3 від 15.05.2006
року «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
зважив за можливе зменшити з
урахуванням матеріального стану
боржника (перебування на обліку як
безробітний) розмір неустойки за
період з червня по жовтень 2013 року (5607, 68
грн.) до 3000 грн. , та остаточно визначити
суму неустойки на 01.02.2014 року в обсязі:
3000 грн. + 459,98 грн. (за період з листопада
2013 року по січень 2014 року) = 3459 грн. 98
коп..

Додавши до цієї суми суму судових
витрат в обсязі 243 грн. 60 коп., суд
визначився стягнути з ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_6 загальну суму 3703 грн. 58
коп., відмовивши в іншій частині позову.

За таких обставин доводи апеляційної
скарги про те, що суд неправильно
нарахував розмір неустойки
відповідача за період з 01.06.2013 року по
01.02.2014 року, - не заслуговують на увагу.

Судова палата вважає, що рішення суду
відповідає зібраним доказам по справі,
вимогам закону, положенням судової
практики і підстав для його скасування
та задоволення апеляційної скарги, - не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317, 218 ЦПК
України, судова палата, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 02 квітня 2014 року по
даній справі залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :