Провадження № 6/487/1111/14
Справа № 487/8021/14-ц
УХВАЛА

Іменем України

08.12.2014 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Щербини С.В., при секретарі Шевиряєвої К.А.., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про зміну порядку та способу виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про зміну порядку та способу виконання рішення апеляційного суду Миколаївської області від 28.04.2010 року, яким скасовано рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.12.2009 року та ухвалено нове рішенням, яким: зобов'язано ОСОБА_2 Кенул ОСОБА_3 за власний рахунок виконати будівельні роботи для посилення фундаменту та утеплення стіни і ремонт перекриття та зашивки фронтону даху будинку №10 по вул. Будьонного в м. Миколаєві у відповідності до висновку №2-ТЗ-140709 Науково-дослідницького центру Будівельних конструкцій від 20 липня 2009 року, стягнути з ОСОБА_2Ф.к. на користь ОСОБА_4 3092 грн. майнової шкоди, 3000 грн. моральної шкоди та 500 грн. судових витрат. Просив суд змінити спосіб виконання рішення суду від 28.04.2010 року, шляхом стягнення з ОСОБА_2Ф.к. 36602 грн. компенсації вартості ремонтно-відновлювальних робіт будинку №10 по вул. Будьонного в м. Миколаєві, згідно висновку №2-ТЗ-140709 Науково-дослідницького центру Будівельних конструкцій від 20 липня 2009 року, посилаючись на те, що на теперішній час боржник ОСОБА_2Ф.к. добровільно не виконує рішення суду та умисно ухиляється від його виконання.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свою заяву, про зміну способу виконання рішення суду, просив про її задоволення.

В судовому засіданні інша сторона виконавчого провадження ОСОБА_2Ф.к. проти задоволення заяви заперечувала посилаючись на те, що рішення суду від 28.04.201 року нею фактично виконано, що підтверджується висновком від 17.06.2014 року експерта ОСОБА_5, на теперішній час залишилось лише перекриття даху будинку, але ОСОБА_1 забороняє це роботи.

В судовому засіданні державний виконавець Заводського ВДВС ММУЮ просив ухвали рішення на розсуд суду, зазначивши, що на теперішній час в ДВС перебуває виконавче по примусовому виконанню рішення апеляційного суду Миколаївської області від 28.04.2010 року, рішення суду не виконано, 08.07.2014 року було складено акт держаним виконавцем, з залучення експерта ОСОБА_5, з зазначенням про фактичне виконання рішення суду від 28.04.2001 року, на підставі висновку від 17.06.2014 року експерта ОСОБА_5, проте згодом експерт Ханов відкликав вказаний висновок.

Заслухавши пояснення учасників провадження, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 28.04.2010 року скасовано рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.12.2009 року та ухвалено нове рішення, за яким: зобов'язано ОСОБА_2 Кенул ОСОБА_3 за власний рахунок виконати будівельні роботи для посилення фундаменту та утеплення стіни і ремонт перекриття та зашивки фронтону даху будинку №10 по вул. Будьонного в м. Миколаєві у відповідності до висновку №2-ТЗ-140709 Науково-дослідницького центру Будівельних конструкцій від 20 липня 2009 року, стягнути з ОСОБА_2Ф.к. на користь ОСОБА_4 3092 грн. майнової шкоди, 3000 грн. моральної шкоди та 500 грн. судових витрат.

Рішення набрало законної сили та були видані виконавчі листи, яки стягувач передав на виконання до Заводського ВДВС ММУЮ.

Постановою державного виконавця від 14.06.2010 року по справі було відкрито виконавче провадження. 23.03.2014 року на підставі ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва було винесено постанову про поновлення виконавчого провадження з урахуванням заміни сторони стягувача ОСОБА_4, який помер на його правонаступника ОСОБА_1

До теперішнього часу рішення суду боржником не виконано.

Заявник ОСОБА_1 просить суд про заміну способу виконання рішення суду, шляхом стягнення з ОСОБА_2Ф.к. 36602 грн. компенсації вартості ремонтно-відновлювальних робіт будинку №10 по вул. Будьонного в м. Миколаєві, згідно висновку №2-ТЗ-140709 Науково-дослідницького центру Будівельних конструкцій від 20 липня 2009 року.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчим документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може розстрочити або відстрочити виконання змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Аналогічне положення міститься і в ст. 36 Закону України Про виконавче провадження.

Крім того, приписи ст. 373 ЦПК України передбачають встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме резолютивній частини рішення, яка містить висновки суду по суті позовних вимог. Отже, суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту судового рішення та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Проте, запропонований ОСОБА_1 варіант зміни способу виконання рішення суду фактично змінює рішення суду, а саме його резолютивну частину.

Таким чином, суд приходить до переконання, що заява ОСОБА_1 про зміну порядку та способу виконання рішення суду задоволенню не підлягає, оскільки в разі її задоволення фактично буде змінено по суті зміст судового рішення, що в свою чергу є порушенням норм процесуального права.

При цьому слід зауважити, що ст. 42 Закону України Про виконавче провадження передбачене авансування виконавчих дій стягувачем, що і було запропоновано державним виконавцем Матевко О.М. листом №19133/01.02-47/15 від 23.07.2014 року.

Суд не приймає до уваги посилання заявника ОСОБА_1 на правові позиції Верховного Суду України, які висловлювались у Аналізі практики застосування судами ст. 16 ЦК України від 01.04.2014 року, оскільки питання у даному Аналізі не стосуються виконання рішення суду, зокрема, зміни порядку та способу виконання рішення суду.

Керуючись ст. 373 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну порядку та способу виконання рішення суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після її проголошення та може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк і порядок, встановлений ст.ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: С.В. Щербина