АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження№22ц/790/7958/14
інстанції - Шмадченко С.І.
Доповідач -Коровін С.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі :

Головуючого: -
Коровіна С.Г.

Суддів -
Коваленко І.П.

Довгаль А.П.

При секретарі: -
Огарьовій О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_11 на
рішення Київського районного суду м.
Харкова від 09 жовтня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_18, ОСОБА_17, 3-тя особа: служба у
справах дітей Київського району
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради про
усунення перешкод у користуванні
власністю , -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року позивачі звернулися до
суду з вказаним позовом, який в ході
судового розгляду спрви уточнили та
просили усунути перешкоди у
користуванні і розпорядженні їх
власністю шляхом виселення відповідча
ОСОБА_11 і членів його сім'ї з
домоволодіння АДРЕСА_1

В обґрунтування своїх позовних вимог
зазначили, що вони є власниками
житлового будинку АДРЕСА_1 З кінця
грудня 2010 року, коли з житлового
будинку виїхала сім'я циганів у будинок
самочинно заселився ОСОБА_11 зі своєю
сім'єю більш як 15 чоловік. Вони
неодноразово в усній формі вимагали
відповідачів виселитися з будинку,
однак на відповідь їх вимог
відповідачі погрожували підпалити
будинок. Зверталися до міліції, але їм
було відмовлено з посиланням на те, що
між ними і відповідачами виникли
цивільно-правові відносини і
рекомендовано звернутися до суду.

В судовому засіданні суду першої
інстанції позивач ОСОБА_5 та її
представник просили позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_11 позовні вимоги
позивачів не визнав, пояснив, що він
заселився у житловий будинок зі своєю
см»єю зі згоди позивачів з правом
викупу будинку. Домовилися що він
купить будинок за 22 тисячі доларів США.
Він сплатив позивачу ОСОБА_6 8 тисяч
доларів США і виселятися з житлового
будинку не буде.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 09 жовтня 2014 року позов
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 задоволено.
Усунуто перешкоди у користуванні і
розпорядженні ОСОБА_12, ОСОБА_6,ОСОБА_13
житловим будинком АДРЕСА_1.

Виселено ОСОБА_11 та членів його сім'ї :
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_18, ОСОБА_17 разом з неповнолітніми
дітьми з житлового будинку АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_11 подав на нього
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції,
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення суду скасувати
та відмовити в позовних вимогах
позивачів.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що судом не визначено
прізвища неповнолітніх, які виселені
із вказаного будинку, також суд не
врахував, що частка будинку була ним
куплена за 8000 тисяч доларів США, які він
віддав одному з позивачів ОСОБА_6

Сторони в судове засідання черговий
раз не з'явилися. Раніше справа
призначалася до розгляду на 11
листопада 2014 року, 25 листопада 2014 року.
Направлені сторонам судові повістки
поверталися до суду у зв'язку із
закінченням строку зберігання Не
з'явилися сторони і в чергове судове
засідання. Усі направленні сторонам
судові повістки повернулися до суду із
відміткою про закінчення строку
зберігання. Повістки отримала лише
служба у справах дітей Київського
району м. Харкова. Враховуючи, що
сторони тривалий час не бажають
отримувати судові повістки, не бажають
з'являтися до суду як позивачі так і
відповідачі і враховуючи строки
розгляду справ апеляційним судом
передбачені ст.303-1 ЦПК України колегія
вважає можливим розглянути справу у
відсутності сторін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
обставини справи колегія вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто
не може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування житловими
приміщеннями інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

Згідно ст. 317 Цивільного кодексу
України власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном. Відповідно
до статті 321 ЦК України право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні. На
підставі ст. 383 Цивільного кодексу
України та ст. 150 ЖК Української PCP,
громадяни, які мають у приватній
власності квартиру (будинок),
користуються ним для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші, не заборонені
законом угоди. Обмеження чи втручання у
право власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику квартири право
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав, хоч би ці порушення і не були
пов'язані з позбавленням володіння.

Відповідно до 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Згідно ст. 109 ЖК Української PCP
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом.

Судом першої інстанції встановлено, що
житловий будинок АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_12, ОСОБА_16, ОСОБА_13 на підставі
рішення Київського районного суду від
18.11.2010 року, по 7/24 частин за
кожним.(а.с.3,5-8,22).

Як вбачається з наданої відповідачем
копії розписки від 10.03.2010 р. позивачі
дозволили ОСОБА_11 і його сім'ї мешкати у
спірному будинку з правом викупу,
(а.с.47).

У відповідності до ст.328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідачами не надано переконливих
доказів на підтвердження того, що між
сторонами було укладено у
встановленому законом порядку
правочин щодо придбання спірного
житлового приміщення. Посилання
апелянта на те, що він нібито передавав
власникам будинку грошові кошти для
придбання будинку належним чином не
підтверджуються.

Позивач ОСОБА_12 у квітні 2013 році
зверталася з заявою до Київського РВ
ХМУ ГУМВС України в Харківській
області в якій просила вжити заходи до
родини ОСОБА_11, які спірний будинок не
викупили та відмовляються виселятися з
будинку, на що їй було рекомендовано
звернутися до суду (а.с.47).

Доказів щодо сплати відповідачем
ОСОБА_11 коштів в рахунок викупу
вказаного будинку суду не надано.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам ст. 391 ЦК України.

Відповідачі з 2013 року були обізнані про
вимоги позивачів про їх виселення зі
спірного житлового будинку. Оскільки
відповідачі будинок не викупили і
фактично користуються будинком без
належних підстав, то суд першої
інстанції обґрунтовано задовольнив
позов ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і
виселив ОСОБА_11 та членів його сім'ї з
приміщення яке належить позивачам і
тим самим усунув перешкоди з боку
відповідачів на володіння та
користування власністю позивачів.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують. Колегія
погоджується з рішенням суду і
відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України судова колегія ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Харкова від 09 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -