АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1256/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 46 Пироженко С.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Охріменко Н. І. УХВАЛА
07 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоОхріменко Н. І.
суддівЗахарова А. Ф. , Скіць М. І. при
секретаріПосипайко А.І. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на
рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 28 лютого 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про
стягнення додаткових витрат на дитину,-

в с т а н о в и л а :

10 січня 2014 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення
додаткових витрат на дитину,
посилаючись на те, що 24 лютого 1998 року
був розірваний шлюб між нею та
відповідачем. Від шлюбу вони мають
неповнолітню дитину: сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою
і знаходиться на її утриманні. З 01
вересня 2012 року син навчається в
Черкаському державному бізнес-коледжі
на денній формі навчання, здобуваючи
освітньо-кваліфікаційний рівень
молодшого спеціаліста за
спеціальністю «фінанси та кредит» зі
строком навчання до 27 червня 2015 року.
Позивач здійснює оплату за навчання
неповнолітнього сина, в період з 07
серпня 2012 року по даний час нею було
сплачено грошові кошти за навчання їх
сина в сумі 11 700 грн.

Відповідач ухиляється від покладеного
на нього обов'язку по сплаті додаткових
витрат на дитину, тому позивач
звернулась до суду з даним позовом та
просила суд стягнути з відповідача
додаткові витрати на утримання
неповнолітнього сина в сумі 5 850 грн. та
додаткові витрати що будуть понесені
нею в майбутньому.

Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 28 лютого 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Черкаси, працюючого
директором Товариства з обмеженою
відповідальністю «Еталон» на користь
ОСОБА_7 5 850 (п'ять тисяч вісімсот
п'ятдесят) грн. додаткових витрат на
дитину.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_6 до Спеціального
фонду Державного бюджету України
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просить рішення суду першої
інстанції скасувати як таке, що
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
заслухавши сторони, що з'явились,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що апеляційна скарга підлягає
до відхилення з слідуючих підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог та
стягнення з відповідача додаткових
витрат на дитину в сумі 5850 грн., суд
виходив із того, що спірні
правовідносини регулюють положення ст.
185 СК України, а позивачка понесла
додаткові витрати пов'язані з
навчанням сина в розмірі 11 700 грн., що
підтверджено документально, тому
половину цих витрат необхідно стягнути
з ОСОБА_6, а його доводи про те, що ним
сплачено кошти в рахунок погашення
додаткових витратах на дитину, суд
оцінив критично, так як з розписки від 27
грудня 2013 року на яку посилався
відповідач, вбачається, що кошти
отримані як погашення заборгованості
по аліментам встановлених виконавчим
листом Соснівського районного суду м.
Черкаси по справі № 2-3200 від 12 липня 1999
року, і до даного спору ніякого
відношення не має. Також суд першої
інстанції прийшов до висновку про
відмову в задоволенні вимог в частині
стягнення коштів наперед.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішень
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_6, який є
батьком неповнолітнього ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно рішення суду
сплачує аліменти на користь ОСОБА_7 на
утримання сина до досягнення ним
повноліття в розмірі ? частини всіх
видів заробітку щомісячно, але не менше
встановленого офіційного мінімуму.

З 01 вересня 2012 року син сторін
навчається в Черкаському державному
бізнес-коледжі на денній формі
навчання, здобуваючи
освітньо-кваліфікаційний рівень
молодшого спеціаліста за
спеціальністю «фінанси та кредит» зі
строком навчання від 01 вересня 2012 року
по 27 червня 2015 року, розвиваючи свої
математичні здібності та здобуваючи
спеціальність, що підтверджено копією
Договору № 4 про професійну підготовку
укладеного між позивачем та Черкаським
державний бізнес-коледжем.

П 5.2 даного договору передбачено, що
загальна вартість освітньої послуги
становить 23 900 грн., яка розподіляється
за роками навчання наступним чином:
2012/2013 н.р. - 7 100 грн., 2013/2014 н.р. - 7 900 грн.,
2014/2015 н.р. - 8 900 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем було сплачено за навчання
неповнолітнього сина грошові кошти в
сумі 11 700 грн., що підтверджено
відповідними квитанціями.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу
України мати, батько мають рівні права
та обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до вимог ст. 185 СК України
той з батьків, з кого присуджено
стягнення аліментів на дитину, а також
той з батьків, до кого вимога про
стягнення аліментів не була подана,
зобов'язані брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком
здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

Додаткові витрати на дитину можуть
фінансуватися наперед або
покриваються після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про застосування судами
деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю
України" також зазначено, що до участі у
зумовлених особливими обставинами
додаткових витратах на утримання
дитини можуть залучатися лише батьки.
Оскільки йдеться про понесені або
передбачувані витрати, вони мають
визначатись у твердій грошовій сумі.

Зважаючи на наведене, вірно
встановивши обставини справи та
врахувавши докази, яким було надано
належну оцінку, а саме те, що у зв'язку з
прийняттям сина сторін на навчання до
бізнес-коледжу виникли додаткові
витрати, що полягають в оплаті цього
навчання, зазначені витрати зумовлені
особливими обставинами, оскільки
спрямовані на розвиток здібностей
дитини (її навчання), суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про наявність підстав для
стягнення 50% понесених позивачкою
витрат на навчання дитини у період до
настання її повноліття.

Посилання апелянта на скрутне
матеріальне становище не можуть
слугувати підставою для звільнення
відповідача від передбаченого законом
обов'язку брати участь у додаткових
витратах на неповнолітню дитину,
спрямованих на розвиток її здібностей,
а саме навчання дитини у платному
навчальному закладі.

Виходячи із викладеного, судова
колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги суттєвими не являються, були
предметом розгляду суду першої
інстанції і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 28 лютого 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про
стягнення додаткових витрат на дитину -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з моменту проголошення.

Головуючий :

Судді :