Справа № 752/8804/14-ц
Провадження № 2/752/3800/14
16.12.2014 року Голосіївський районний
суд міста Києва в складі:
головуючого -
судді Колдіної О.О.
з участю секретаря -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу, з врахуванням
трьох відсотків річних від суми боргу
та інфляційних втрат -
позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення суми боргу
за договором позики в розмірі 3018556,89
гривень та судові витрати у справі.
обґрунтовує тим, що 31.01.2012 р. між
сторонами був укладений договір
позики, відповідно до якого ОСОБА_2,
отримала в борг грошові кошти в сумі
125840 доларів США, що станом на 02.06.2014 р. за
офіційним курсом НБУ становить 1494664,60
гривень, які зобов»язалась повернути
до 01.08.2012 р. Однак, у визначений строк
кошти не були повернуті.
Крім того 31.01.2012 р. між сторонами
був укладений договір позики,
відповідно до якого відповідач
отримала грошові кошти в сумі 105000
доларів США, що станом на 02.06.2014 р.
становить 1247137,50 гривень, яку ОСОБА_2
зобов»ялась повернути до 01.09.2013 р.
Однак, зазначені зобов»язання
відповідач також не виконала і кошти не
В зв»язку з невиконанням умов
Договору позики позивач просить
стягнути з відповідача суму боргу за
договорами позики та з врахуванням
положень ч.2 ст.625 ЦК України 3% річних
від суми боргу та інфляційні втрати в
зв»язку з порушенням грошового
В ході судового розгляду
позивач та його представник підтримали
позовні вимоги і обґрунтування позову
в повному обсязі та просили його
задовольнити, з підстав, зазначених в
позовній заяві, посилаючись на те, що
відповідач належним чином не виконала
свої зобов»язання за Договорами
Відповідач в судове засідання не
з»явилась, про місце і час судового
розгляду повідомлялась за місцем
реєстрації, судова повістка
повернулась до суду за закінченням
терміну її зберігання.
Оскільки відповідно до ст..ст.74,
76 ЦПК України відповідач вважається
належним чином повідомленим про місце
і час судового розгляду, на підставі
положень ст.ст.224-226 ЦПК України, за
згодою позивача, суд вважає за можливе
провести заочний розгляд справи.
Вислухавши позивача та його
представника, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню частково з наступних
Відповідно до ст.1046 Цивільного
кодексу України за договором позики
одна сторона передає у власність
другій стороні грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов"язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів або таку ж кількість речей того
ж роду та такої ж якості.
Згідно з ч.2 ст.1047 Цивільного
кодексу України, на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.
Судому встановлено, що 31.01.2012 р.
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений
Договір позики, відповідно до п.1 якого
позичальник отримала грошову суму в
позику в розмірі 125840 доларів США.
Сторони домовились, що загальна
сума, яка підлягає поверненню у строки
та в порядку передбаченому Договором,
буде відповідати гривневому
еквіваленту 125840 доларів США на дату
Остаточний розрахунок за цим
Договором мав бути здійснений не
пізніше 01.08.2012 р.
Відповідно до п.3 Договору
позики у разі виконання зобов»язань
щодо повернення коштів готівкою
Позикодавець повинен був видати
Позичальнику власноручно написану
заяву про отримання відповідної суми
Крім того, 31.01.2012 р. між
сторонами був укладений договір
позики, відповідно до якого відповідач
отримала грошові кошти в сумі 105000
доларів США, яку ОСОБА_2 зобов»ялась
повернути до 01.09.2013 р.
Сторони домовились, що загальна
сума, яка підлягає поверненню у строки
та в порядку передбаченому Договором
буде відповідати гривневому
еквіваленту 125840 доларів США на дату
На підставі ч.2 ст.1046 ЦК України
договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.
На час розгляду справи
будь-яких доказів на підтвердження
того, що кошти за Договорами позики не
були передані відповідачу суду не
Також суду не надано доказів на
підтвердження виконання відповідачем
своїх зобов»язань щодо повернення суми
боргу за Договорами позики.
Враховуючи викладене, оцінюючи
всі досліджені судом докази в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги щодо стягнення суми боргу за
Договорами позики від 31.01.2012 р. в
розмірі 1494664,60 гривень (що становить
гривневий еквівалент на момент
звернення до суду суми боргу в розмірі
125840 доларів США), та 1247137,50 гривень (що
становить гривневий еквівалент суми
боргу в розмірі 105000 доларів США) є
обґрунтованими, доведеними і
підлягають задоволенню.
Також підлягають задоволенню
вимоги позивача про стягнення суми
боргу за Договорами позики з
врахуванням 3% річних від суми боргу.
Норми чинного законодавства, що
регулюють даний вид правовідносин, а
саме ч.1 ст.1050 ЦК України, чітко визначає
наслідки порушення договору
Якщо позичальник своєчасно не
поверну суму позики, він зобов»язаний
сплатити грошову суму відповідно до
ст.625 ЦК України. Якщо позичальник
своєчасно не повернув речі, визначені
родовими ознаками, він зобов»язаний
сплатити неустойку відповідно до
ст.549-552 цього Кодексу, яка
нараховується від дня коли речі мали
бути повернуті, до дня їх фактичного
повернення позикодавцеві, незалежно
від сплати процентів, належних йому
відповідно до ст..1048 цього Кодексу.
Тобто, у разі несвоєчасного
повернення грошових коштів
позичальником позикодавець має право
вимагати повернення суми боргу з
врахуванням 3% річних від суми боргу за
період невиконання зобов»язань.
Розрахунок 3% річних від суми боргу
за Договорами позики, проведений
позивачем, ґрунтується на нормах
чинного законодавства щодо порядку
проведення розрахунку, а тому може бути
взятий судом до уваги.
Не підлягають задоволенню вимоги
позивача щодо стягнення інфляційних
збитків, виходячи з наступного.
Відповідно до Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення», індекс інфляції - це
показник, що характеризує динаміку
загального рівня цін на товари та
послуги, які купує населення для
невиробничого споживання, а ціни в
України встановлюються в національній
валюті - гривні. Офіційний індекс
інфляції, що розраховується Державним
комітетом статистики України, визначає
рівень знецінення національної
грошової одиниці України.
Індексації внаслідок знецінення
підлягає лише грошова одиниця України
Норми ч.2 ст.625 ЦК України щодо сплати
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції не можуть
поширюватись на випадки прострочення
грошового зобов»язання , яке виражено в
Як вбачається зі змісту Договорів
позики, укладених між сторонами,
предметом позики була іноземна валюта -
долари США, в зв»язку з чим іноземна
валюта не підлягає індексації.
З огляду на викладені обставини
позовні вимоги в цій частині не
підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене, суд прийшов
до висновку про часткове задоволення
позовних вимог в частині стягнення
суми боргу за Договорами позики та 3 %
річних від суми боргу.
Питання щодо судових витрат суд
вирішує на підставі ст..88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215,
224-226 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
суми боргу, з врахуванням трьох
відсотків річних від суми боргу та
інфляційних втрат задовольнити
Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 суму боргу за договорами позики
з врахуванням 3 % річних в розмірі 3682364
гривні 65 копійок, судовий збір в
розмірі 3654 гривні.
В іншій частині позовних вимог
Заява про перегляд заочного
рішення може бути подана відповідачем
протягом 10 днів з моменту отримання
копії рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана протягом 10 днів з
дня його проголошення до Апеляційного
суду м.Києва через Голосіївський
районний суд м.Києва.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя