Справа № 464/3073/14-ц
пр.№ 2/464/917/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2014 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді Бойко О.М.

при секретарі Гулі А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності та виселення, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом в якому просить усунути перешкоди у здійсненні позивачем права власності квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення відповідачів без надання іншого житлового приміщення; усунути перешкоди у здійсненні позивачем права користування та володіння вказаною квартирою шляхом примусового вселення, надання та забезпечення безперешкодного входження у вказане приміщення та стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що постановою Сихівського ВДВС ЛМУЮ № 39817549 від 01.03.2013 року відкрито виконавче провадження про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором від 24.05.2007 р. - квартиру АДРЕСА_1, що належить відповідачам на користь АКІБ «УкрСиббанк» на підставі виконавчого листа № 2-1557/11, виданого Сихівським районним судом м.Львова в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 24.05.2007 року в сумі 445149,45 грн. та кредитним договором № 0 від 14.08.2008 року в сумі 257158,61 грн.. Рішенням Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року у зв'язку із приведенням своєї діяльності у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» АКБ «УкрСиббанк» змінив найменування на ПАТ «УкрСиббанк». 08.12.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 29.03.2013 року у виконавчому провадженні № 39817549 замінено стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на позивача. На виконання вимог ч.8 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження», ст.49 Закону України «Про іпотеку» державним виконавцем іпотечне майно було передано позивачу в рахунок погашення заборгованості. Право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за позивачем, за заявою позивача відповідачів було знято з реєстрації у вказаній квартирі. Однак, після зняття з реєстрації відповідачі продовжують протиправно використовувати спірну квартиру для проживання чим чинять позивачу перешкоди у фактичному доступі до приміщення, а відтак позивач позбавлений права на власний розсуд використовувати приміщення.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, просить позов задоволити.

Відповідачі в судове засідання повторно не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи документально не підтверджено, а тому згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково з наступних підстав.

Згідно ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом;

Відповідно до ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ст.40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 05.10.2011 року задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» та вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 24.05.2007р. в сумі 445 149 ( чотириста сорок п»ять тисяч сто сорок дев»ять) гривень 45 коп. та кредитним договором №0 від 14.07.2008р. в сумі 257 158 (двісті п»ятдесят сім тисяч сто п»ятдесят вісім) гривень 61 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки за договорами від 24.05.2007р. та 14.07.2008р. - квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за ціною встановленою в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 29.03.2013 року задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження. Замінено стягувача у виконавчому провадженні № 36819282 відносно ОСОБА_2 з виконання виконавчого листа № 2-1557/11, виданого 18.02.2012р. Сихівським районним судом м.Львова, з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

Відповідно до постанови державного виконавця Сихівського ВДВС ЛМУЮ від 25.11.2013 року про передачу стягувачу нереалізованого майна позивачу передано в рахунок погашення боргу предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.11.2013 року власником квартири АДРЕСА_1 є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

Згідно талонів зняття з реєстрації місця проживання в Україні відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були зареєстровані АДРЕСА_1 та зняті з реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом.

Частиною 2 статті 40 цього Закону встановлено певний порядок дій іпотекодержателя, зокрема, визначено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Аналогічний порядок виселення громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, визначено і частиною 3 статті 109 ЖК України.

Виходячи із положень вказаних правових норм, примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов, зокрема, якщо мешканці добровільно не звільнять житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

02.12.2013 року позивачем було скеровано відповідачам вимогу № 1703/12/13 про добровільне звільнення житлового приміщення квартири АДРЕСА_1, яке на підставі свідоцтва про право власності від 29.11.2013 року перейшло у власність позивача, як іпотекодержателя та знятись із реєстраційного обліку. Вказана вимога була отримана відповідачами 21.01.2014 року, однак жодних дій щодо виселення відповідачами вчинено не було.

Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений нього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна ма право вимагати усуненння перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З огляду на те, що відповідачі проживають у належній позивачу квартирі без належної правової підстави, оскільки власником квартири є позивач, їх проживання перешкоджає позивачу у повноцінному здійсненні його права власності, а тому суд приходить до висновку про необхідність усунення перешкод у здійснені права власності позивача на квартиру АДРЕСА_1, шляхом виселення відповідачів з спірної квартири.

Щодо позовної вимоги про усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення, надання та забезпечення безперешкодного входження у вказане приміщення, то в задоволені такої слід відмовити, оскільки перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні спірною квартирою усунуто шляхом виселення відповідачів, відтак, внаслідок виселення відповідачів право власності позивача буде поновленим.

На підставі ст.1, 11, 33, 35, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст.526, 530, 554, 590, 591, 1049, 1050, 1052, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задоволити частково. Усунути перешкоди у здійсненні Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" права власності квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1.

В решті позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 10 днів після його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення протягом 10 днів з часу отримання його копії.

Головуюча: