Головуючий у першій інстанції
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
Панасенкова В.О.

суддів:
Громіка Р.Д.

Драгомерецького М.М.

при секретарі:
Добряк Н.І.,

за участю: представника заявника
ОСОБА_3, - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Кодимського районного суду Одеської
області від 28 жовтня 2014 року за скаргою
ОСОБА_3 на дії Відділу державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у м.
Києві,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Кодимського районного суду
Одеської області від 02 листопада 2010
року позов ОСОБА_3 задоволено. Суд
стягнув з Відкритого акціонерного
товариства "Національна акціонерна
страхова компанія "ОРАНТА" на користь
позивача 19569,50 грн. (а.с. 42-45).

Рішення суду було звернуто до
виконання, 11 серпня 2011 року Кодимським
районним судом Одеської області був
виданий виконавчий лист про стягнення
з ВАТ НАСК "ОРАНТА" на користь позивача
19569,50 грн. Перший Приморський відділ
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції відкрив
виконавче провадження № 31594382, але
згодом виконавче провадження було
направлено за місцем знаходження
боржника до Відділу державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у м.
Києві. 24 травня 2012 року було відкрито
виконавче провадження ВП №32722338, у
заяві, на підставі якої було відкрито
виконавче провадження, було вказано
реквізити банківського рахунку, на
якій повинні бути перераховані грошові
кошті.

22 липня 2014 року заявник ОСОБА_3
звернувся до суду зі скаргою на дії
Відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві, посилаючись на те, що
30 травня 2014 року він отримав постанову
про закінчення виконавчого
провадження від 07 квітня 2014 року з
підстави, передбаченої п. 8 ч. 1 ст. 49
Закону України "Про виконавче
провадження" у зв'язку з виконанням
рішення суду згідно з виконавчим
документом. З тексту постанови
державного виконавця він дізнався, що
грошові кошти, які підлягали стягненню
на його користь, 22 листопада 2013 року
були перераховані платіжним
дорученням №3260 на користь держави у
зв'язку з тим, що стягувачем не були
витребуванні кошти на протязі року. 12
травня 2014 року він оскаржив цю
постанову начальнику Відділу ДВС та
просив відновити виконавче
провадження, але 14 липня 2014 року
отримав відповідь від 09 липня 2014 року
про відмову у скасуванні постанови про
закриття виконавчого провадження. Він
вважає, що державний виконавець діяв
незаконно.

Посилаючись на ці обставини, заявник
ОСОБА_3 просив суд визнати незаконним
рішення Відділу ДВС Голосіївського
районного управління юстиції у м. Києві
від 02 липня 2014 року про відмову у
скасуванні постанови про закриття
провадження від 07 квітня 2014 року,
визнати незаконною постанову Відділу
ДВС Голосіївського районного
управління юстиції у м. Києві про
закінчення виконавчого провадження №
32722338 від 07 квітня 2014 року та зобов'язати
Відділ ДВС перерахувати на його
користь 19569,50 грн. на відповідні
банківські реквізити (а.с. 61-63).

Ухвалою суду першої інстанції у
задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено
(а.с. 137-139).

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_3
просить ухвалу суду першої інстанції
скасувати та постановити нову ухвалу
про задоволення скарги, мотивуючи тим,
що ухвала суду є незаконною й
необґрунтованою.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги заявника ОСОБА_3,
пояснення на апеляцію представника
заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
заявника підлягає задоволенню
частково за таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарга, суд
першої інстанції виходив з того, що
державний виконавець прийняв
постанову про закриття провадження
відповідно до закону та в межах
повноважень.

Проте, з таким висновком суду першої
інстанції погодитись неможливо,
виходячи з наступного.

Згідно із ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

У п. 5 постанови № 6 Пленуму "Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах" Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ
роз'яснив, що, враховуючи положення
статті 383 ЦПК, суб'єктом оскарження може
бути державний виконавець чи інша
посадова особа державної виконавчої
служби, які представляють орган
державної виконавчої служби,
зазначений у статті 3 Закону України
«Про державну виконавчу службу»,
оскільки відповідно до частини другої
статті 4 цього Закону державний
виконавець є представником влади і
здійснює примусове виконання судових
рішень, постановлених іменем України,
та рішень інших органів (посадових
осіб), виконання яких покладено на
державну виконавчу службу, у порядку,
передбаченому законом.

Однак суд першої інстанції не звернув
уваги на те, що заявник ОСОБА_3 зазначив
у скарзі суб'єктом оскарження Відділ
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві (а.с. 61).

У пунктах 13, 17 вказаної постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ зазначено, що
скарга має відповідати загальним
вимогам щодо форми та змісту позовної
заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та
містити відомості, зазначені в пунктах
3- 5 частини сьомої статті 82 Закону про
виконавче провадження, зокрема зміст
оскаржуваних рішень, дій чи
бездіяльності державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби та норму закону, яку
порушено, а також обставини, якими
заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не
відповідає таким вимогам, то
застосовуються положення статті 121 ЦПК.

Згідно зі статтею 26 ЦПК сторона
виконавчого провадження, яка
звернулася до суду зі скаргою, бере
участь в її розгляді як заявник, а інші
учасники цього провадження, прав і
обов'язків яких безпосередньо
стосується розгляд і вирішення цієї
скарги, - як заінтересовані особи.

Справи за скаргами на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
посадової особи державної виконавчої
служби розглядаються судом за
загальними правилами ЦПК з
особливостями, встановленими статтею
386 ЦПК, за участю державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби, рішення, дії або
бездіяльність якої оскаржуються. До
участі у справі як заінтересованої
особи залучається інша сторона
виконавчого провадження, оскільки
судовим рішенням може бути вирішено
питання про її права чи інтереси.

Не звернув суд першої інстанції уваги
на те, що до участі у справі не залучена
в якості заінтересованої особи інша
сторона виконавчого провадження -
боржник ВАТ НАСК "ОРАНТА".

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що скарга заявника ОСОБА_3 не
відповідає в повному обсязі вимогам
закону й роз'ясненням Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, тому звернення до суду із
вказаною заявою є передчасним, що у
відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України є підставою для скасування
ухвали суду з передачею цього питання
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК
України ухвала суду апеляційної
інстанції оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 4, 312 ч. 1 п. 3,
313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково, ухвалу Кодимського
районного суду Одеської області від 28
жовтня 2014 року скасувати, передати
питання на новий розгляду до суду
першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції
подальшому оскарження не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської
області: В.О.
Панасенков

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький