Провадження №2-з/761/145/2014
У Х В А Л А

іменем України

04 червня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Гайдук С.В.,

при секретарі
Ляпкало Н.В.

розглянувши заяву представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
товариства з ОСОБА_3 про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини та визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину.

30 травня 2014 року надійшла заява
представника позивача ОСОБА_2 про
забезпечення позову, шляхом накладення
арешту на: двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 56,20 кв.м.;
автомобіль марки ВАЗ, модель 2141, 2007 року
випуску, реєстраційний № НОМЕР_1;
грошові кошти в сумі 121 975,00 гривень, в
т.ч. 100 735,39 гривень, які знаходились на
пенсійному рахунку № НОМЕР_2,
відкритому в КРД АТ «Райффайзен банк
Аваль» і 21 240,04 гривень, які
знаходились на картковому рахунку у
ПАТ КБ «Правекс-Банк»; земельну ділянку
площею 0,051 га, розташовану в СТ
«Політехнік-1» Бориспільського району
Київської області.

Представник позивач обґрунтовує заяву
тим, що позивач, внаслідок тривалого
проживання за кордоном, лише 10.10.2013 року
дізнався про смерть свого батька -
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у
зв'язку з чим був позбавлений
можливості прийняти спадщину. 07.11.2012
року приватним нотаріусом Першої
Київської державної нотаріальної
контори ОСОБА_5, на ім'я ОСОБА_3 були
видані свідоцтва про право на спадщину
за законом на вищевказане майно. ОСОБА_3
позовні вимоги про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини не визнає, тому існує висока
вірогідність того, що відповідач з
метою уникнення необхідності
виконання рішення суду у разі його
ухвалення на користь позивача, вчинить
дії щодо відчуження успадкованого
майна і приховування грошових коштів.
Оскільки ОСОБА_3 своїми діями зменшує
вартість майна, яке входило до складу
спадкової маси, а також намагатиметься
відчужити спірне майно і приховати
успадковані грошові кошти, наявні
підстави для вжиття заходів
забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про
забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши позовні вимоги, заяву про
забезпечення позову, вважає, що заява
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. (ч. 3 ст. 151 ЦПК
України)

Згідно до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов
може бути забезпечений накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться
у нього або в інших осіб.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22.12.2006, № 9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» визначено, що
вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів, оскільки може призвести до
незворотних наслідків.

Окрім того відповідно до вимог п. 4
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006, № 9, суд має
пересвідчитись, що існує реальна
загроза невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про
задоволення позову.

Разом з тим, представником позивача не
надано доказів на підтвердження того,
що є загроза з боку відповідача ОСОБА_3
зменшення вартості спірного майна,
його відчуження та приховування
успадкованих коштів.

Крім цього стороною позивача не
доведено належними доказами, що
невжиття заходів забезпечення позову
можу утруднити чи унеможливити
виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 130, 151-153 ЦПК України,
суд,

У
Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову
- відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути
подано протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали. Апеляційна скарга
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Шевченківський районний суд м.
Києва.

СУДДЯ: