Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"24" грудня 2014 р.

Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області

в складі : головуючого -
судді Вернік В.М.,

із участю : - секретаря Росовської
О.Ю.

- позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Жмеринка справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
Жмеринської міської ради Вінницької
області про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06.11.2014 року звернувся до суду з
цим позовом, вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла його мати ОСОБА_4, яка 11.02.1994
року склала заповіт, згідно з яким
належний їй житловий будинок з
господарчими будівлями у АДРЕСА_1,
заповідала своєму синові, тобто йому.
Повідомив, що він не подав у визначений
законом строк до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини через
неможливість у передбачений законом
строк відшукати заповіт та
правовстановлюючі документи, які
спадкоємець перед смертю заховала, та
які він знайшов лише у вересні 2014 року
під час ремонту будинку. Зазначив, що на
даний час спадщину ОСОБА_4 ніхто не
оформив, його рідна сестра ОСОБА_2 24.12.2013
року подала до нотаріальної контори
заяву про відмову від спадщини. Вказав,
що при зверненні в жовтні 2014 року в
Жмеринську міську державну
нотаріальну контору з приводу
отримання свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на належний
ОСОБА_4 житловий будинок, що
знаходиться в АДРЕСА_1, представивши їм
всі необхідні документи, нотконтора
відмовила їй у видачі свідоцтва про
право на спадкове майно, оскільки він
пропустив встановлений законом строк
для подачі заяви про прийняття
спадщини та не пред'явив доказів
постійного проживання разом із
спадкодавицею. Посилаючись на те, що
без продовження у встановленому
порядку строку звернення до
нотаріальної контори він не має
можливості оформити своїх спадкових
прав після смерті матері, просив
визначити йому додатковий строк
тривалістю в два місяці для подання
заяви до нотаріальної контори про
прийняття спадщини після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав заявлені вимоги з викладених
у позові обгрунтувань та просив його
задоволити. Пояснив, що він не подав у
визначений законом шестимісячний
строк до нотаріальної контори заяву
про прийняття спадщини після смерті
матері через ускладнення із
відшуканням заповіту та
правовстановлюючі документи, які
спадкоємець перед смертю заховала.
Вказав, що він фактично проживав разом
із матір'ю понад рік до дня її смерті у
її будинку, оскільки остання
перебувала у важкому стані та
потребувала догляду за нею, присов
задоволити позов.

Представник відповідача Жмеринської
міської ради, належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явився,
натомість попередньо подав до суду
письмову заяву про розгляд справи у
його відсутність, у якій одночасно
вказав, що не заперечує проти
задоволення позовних вимог та залишає
вирішення даної цивільної справи на
розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2, належним чином
повідомлена про час та місце розгляду
справи, в судове засідання черговий раз
не з'явилася, причини неявки не
повідомила, що за наслідком її
повторної неявки не перешкоджає
розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши представлені в матеріалах
справи докази, суд доходить наступного.

Відповідно ч.1 ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст.1270 ЦК України
для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України суд може за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, визначити додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Так, з копії свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 (а.с.8) вбачається, що ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Жмеринка
Вінницької області.

Згідно копії заповіту від 11.02.1994 року
посвідченого старшим державни
нотаріусом ОСОБА_5 (а.с.7) ОСОБА_4
заповідала ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належний
їй житловий будинок з господарчими
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, в
рівних частинах кожному.

З свідоцтва про право на спадщину за
законом від 03.02.1994 року (а.с.9)
вбачається, що ОСОБА_4 є спадкоємицею
майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, до
складу якого відноситься житловий
будинок з господарчими будівлями, що
знаходиться в АДРЕСА_2, який належить
спадкодавцю на підставі свідоцтва про
право на спадщину по закону, виданого
Жмеринською державною нотаріальною
конторою 1990 року по р №2432 та свідоцтва
про право особистої власності на
житловий будинок, виданого Жмеринським
міськомунгоспом 25.02.1986 року та
зареєстрованого у Вінницькому
обласному об'єднаному бюро технічної
інвентаризації під №4947.

Постановою державного нотаріуса
Жмеринської міської державної
нотаріальної контори від 30.10.2014 року
(а.с.10) ОСОБА_1 відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
майно, яке залишилось після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 з підстав того, що
останній не подав заяву про прийняття
спадщини до Жмеринської міської
державної нотаріальної контори
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини та не пред'явив жожних доказів
постійного проживання разом із
спадкодавицем.

Згідно повідомлення Жмеринської
міської державної нотаріальної
контори від 20.11.2014 року (а.с.41) спадкова
справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 станом на 20.11.2014 року не
заводилась.

Суд приймає до уваги вказані докази,
так як вони зібрані та представлені із
дотриманням вимог закону, не
суперечать один одному та ніким не
оспорюються.

Судом не приймається до уваги копія
посвідченої приватним нотаріусом
Київськогог міського нотаріального
округу ОСОБА_7 заяви ОСОБА_2 від 24.12.2013
року (а.с.14) про відмову останньої від
прийняття спадщини як за заповітом так
і за законом після смерті ОСОБА_4,
оскільки в порушення вимог цивільного
закону дана заява подана нотаріусу не
за місцем відкриття спадщини,
внаслідок чого даний правочин є
нікчемним та не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю, що можуть застосовуватись
судом з власної ініціативи. Разом з тим,
наявні обставини щодо неприйняття
відповідачем ОСОБА_2 спірної спадщини
внаслідок неподання нею заяви про
прийняття спадщини, що вбачається з
вказаного повідомлення щодо
відсутності заведеної спадкової
справи щодо майна померлої ОСОБА_4, та
відсутність відомостей стосовно
постійного спільного проживання
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на час смерті
останньої суд визначає
безпідставність пред'явлення даного
позову до даного відповідача, , за
змістом якого при відсутності інших
спадкоємців за заповітом і за законом,
позаяк, зокрема, за таких обставин
відповідачами у справах за даним
предметом спору є територіальні
громади в особі відповідних органів
місцевого самоврядування за місцем
відкриття спадщини.

Про аналогічне зазначено у
роз'ясненнях, що містяться у п.24
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 12.06.2009 року №7 "Про судову
практику у справах про спадкування".

Суд також не приймає до уваги
твердження позивача щодо поважності
причин неподання ним протягом
шестимісячного строку з дня відкриття
спадщини заяви про її прийняття,
пов'язаних з відшуканням заповіту
матері та правовстановлюючих
документів на спадкове майно, оскільки
ним не представлено ніяких доказів
таких пошуків, окрім того, навіть
втрата заявлених документів не
унеможливлює їх відновлення протягом
піврічного терміну, надто за умов того,
що законом не розмежовано подання
заяви про прийняття спадщини за
заповітом чи законом, а тому здійсненню
подання заяви в останній вказаний
спосіб позивач за відсутності у нього
копії заповіту перешкод фактично не
мав

Судом також не приймаються доводи
позивача стосовно пропуску ним
визначеного законом терміну подання
заяви про прийняття спадщини, що за
диспозицією вказаної частини статті
цивільного закону є однією з
обов'язкових умов визначення судом
додаткового строку для вчинення даної
дії, оскільки самим позивачем
повідомлені обставини його постійного
проживання разом із спадкодавцем на
момент відкриття спадщини за потребою
надання догляду хворій матері, які
можуть підтвердити свідки, що визначає
в даному конкретному випадку наявність
визначених законом ознак правового
статусу особи, яка вважається такою, що
прийняла спадщину, відповідний факт
чого за відсутності спору про право
підлягає встановленню судом в порядку
окремого провадження, що за
твердженням позивача ним не було
здійснено, однак, не може підмінятись
вирішенням в позовному провадженні в
межах вимог спору про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини, оскільки
правова природа таких правовідносин є
прямо протилежною саме в питанні
пропуску такого строку.

Встановлені судом обставини
визначають недоведення позивачем
заявлених ним позовних вимог щодо
визначеної законом сукупності підстав,
виключно за наявності яких судом може
бути визначено додатковий строк для
вчинення вказаної дії, у зв'язку з чим
позов задоволенню не підлягає.

У зрахуванням постановлення рішення
всупереч інтересам позивача сплачена
ним сума судового збору не підлягає
компенсації.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.1268-1270, 1272 ЦК України, п.24 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
12.06.2009 року №7 "Про судову практику у
справах про спадкування", ст. 5, 8, 15, 57, 60,
61, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 про
визначення йому додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,
яка відкрилась після смерті матері -
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, -
відмовити.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строків на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення, а відсутніми в
судовому засіданні особами, які беруть
участь в справі - у той же строк з часу
отримання копії рішення, Апеляційному
суду Вінницької області через
Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя
Вернік В.М.