Справа № 314/5130/14-ц Провадження № 2-з/314/2/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2014 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді Кіяшко В.О.,

при секретарі Павлівській І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення сплаченого авансу та неустойки відповідно до попереднього договору, відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення авансу та неустойки відповідно до попереднього договору (позовні вимоги уточнені а.с. 44-45), в якому зазначено, що 29.04.2011р. між ним та ОСОБА_3 укладено попередній договір. Згідно умов договору (п.п. 1.4.4) зазначено, що відповідач ОСОБА_3 зобовязався продати позивачу 39/100 частин будинку, що знаходиться за адресою: смт Балабине, Запорізького району, Запорізької області, вул. Садова, 65 за ціною 96000грн.

Відповідно до п. 2 вказаного договору сторони встановили строк для укладення договору купівлі-продажу.

Відповідно п. 9 перед підписанням цього договору позивач передав відповідачу суму в розмірі 40000грн. (що є еквівалентною 5000 доларів США) , як аванс.

В строк, зазначений в попередньому договорі, з вини відповідача ОСОБА_3 не був укладений договір купівлі-продажу. Так як не в повному обсязі були зібрані всі необхідні документи.

11 липня 2011 р. між позивачем та відповідачем, в інтересах якого діяв його син ОСОБА_5, досягнуто компроміс, який був оформлений іншим попереднім договором, згідно умов якого відповідач ОСОБА_3 (від імені якого діяв його син ОСОБА_5) зобовязався продати позивач 39/100 частин будинку в строк до 01.09.2011.

Відповідно до п. 9 сторони підтвердили передачу позивачем відповідачу ОСОБА_3 40000грн. (що еквівалентно 5000 доларів США), як аванс в рахунок покупки частини будинку.

Згідно п. 11 попереднього договору встановлена відповідальність продавця в разі не укладання основного договору з його вини, а саме продавець повертає покупцю сплачений аванс, неустойку у розмірі авансу та відшкодовує усі понесені збитки, повязані з цим договором.

01.09.2011р. договір купівлі-продажу не був укладений з вини відповідачів, так як ними був отриманий завдаток від інших покупців і 07.09.2014р. без розірвання попереднього договору був укладений договір купівлі-продажу 39/100 частин будинку з іншим покупцем.

У звязку з чим відповідачі не виконали взяті на себе зобовязання, а тому позивач просить суд стягнути з них солідарно суму сплаченого ним авансу, неустойку, передбачену попереднім договором, а також судові витрати.

В судовому засіданні позивач та його представник на позові наполягали, просили суд його задовольнити в повному обсязі на тих підставах, що зазначені в позові.

Представник відповідача (ОСОБА_3) ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач не надав доказів того, що договір купівлі-продажу не був укладений з вини відповідача ОСОБА_3.

Відповідач ОСОБА_5 також заперечував проти задоволення позову, мотивуючи це тим, що основний договір не був виконаний з вини позивача, а також наполягав на тому, що аванс він повернув позивачу в день, коли він уклав договір купівлі продажу частини будинку, яка належала його батькові з іншою особою, а саме 07.09.2011р.

Свідок ОСОБА_6 пояснила в суді, що вона представляла інтереси ОСОБА_3 і від його імені, на підставі доручення, укладала попередній договір від 29.04.2011р. Відповідно до цього договору вона повинна була зібрати всі документи, які необхідні для продажу будинку, який належав ОСОБА_3, але у звязку з тим, що в строк, який був зазначений в попередньому договорі від 29.04.2011р., не були зібрані документи так як стало відомо, що в будинку зареєстровані інші особи і стало питання про їх зняття з реєстрації, а на це був потрібний час. У звязку з чим 11.07.2011р. попередній договір від 29.04.11 був припинений, і в той же день укладений новий попередній договір між ОСОБА_1 і ОСОБА_5, який діяв від імені свого батька ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_7 пояснив в суді, що він знайомий з ОСОБА_5. В 2011році він допомагав ОСОБА_5 продавати будинок, який належав батькові останнього, для цього він декілька разів підвозив ОСОБА_5 до нотаріуса. Також він пояснив, що він був свідком, коли ОСОБА_5 повернув гроші ОСОБА_8, при цьому ніяких документів не складали, так як останній, коли отримав гроші, зник у невідомому напрямку, на телефонні дзвінки не відповідав.

Суд, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, свідків, вивчивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В судовому засіданні встановлено, що 29.04.2011р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено попередній договір (а.с. 7). Згідно умов договору (п.п. 1.4.4) зазначено, що відповідач ОСОБА_3 зобовязався продати позивачу 39/100 частин будинку, що знаходиться за адресою: смт Балабине Запорізького району Запорізької області, вул. Садова, 65 за ціною 96000грн.

Відповідно до п. 2 вказаного договору сторони встановили строк для укладення договору купівлі-продажу.

Відповідно п. 9 перед підписанням цього договору позивач передав відповідачу суму в розмірі 40000грн. (що є еквівалентною 5000 доларів США), як аванс.

В строк, зазначений в попередньому договорі, з вини відповідача ОСОБА_3 не був укладений договір купівлі-продажу. Так як не в повному обсязі були зібрані всі необхідні документи.

11 липня 2011 р. між позивачем та відповідачем, в інтересах якого діяв його син, ОСОБА_5 досягнуто компроміс, який був оформлений іншим попереднім договором, згідно умов якого відповідач ОСОБА_3 (від імені якого діяв його син ОСОБА_5) зобовязався продати позивач 39/100 частин будинку в строк до 01.09.2011 (а.с. 8).

Відповідно до п. 9 сторони підтвердили передачу позивачем відповідачу ОСОБА_3 40000грн. (що еквівалентно 5000 доларів США), як аванс в рахунок покупки частини будинку.

Згідно п. 11 попереднього договору встановлена відповідальність продавця в разі не укладання основного договору з його вини, а саме продавець повертає покупцю сплачений аванс, неустойку у розмірі авансу та відшкодовує усі понесені збитки, повязані з цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім договором є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у перший термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Згідно із ч. 2 ст. 635 ЦК України сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

В вересні 2011р. договір купівлі-продажу не був укладений з вини відповідача ОСОБА_3, так як останній продав свою частину будинку 07.09.2011р. ОСОБА_9 (а.с. 87-88).

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичної особи, поданою згідно вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Належних доказів, які б підтверджували, що відповідачем ОСОБА_3 був повернутий аванс суду, не надано.

Таким чином, відповідно до вимог ст.530 ЦК України, у відповідача ОСОБА_3 наступає зобов'язання по поверненню суми авансу, а також неустойки зазначеної в попередньому договорі та збитки, понесені при укладанні вказаного договору, так як з його вини не був укладений договір купівлі-продажу з моменту пред'явлення позивачем вимоги про повернення цих коштів. Таку вимогу позивач пред'явив відповідачу в поданій до суду позовній заяві. Будь-яких доказів про пред'явлення вимоги про повернення суми авансу до звернення до суду з позовом позивач суду не надав. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги відносно відповідача ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог відносно стягнення вказаної в позові суми також солідарно з ОСОБА_5, так як він підписував попередній договір як представник за дорученням, не підлягають задоволенню, так як останній не є стороною укладеного 11.07.2011р. договору, в звязку з чим в нього не наступає відповідальність за невиконання умов вказаного договору.

Керуючись ст. ст. 10, 58, 60, 169, 212, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення сплаченого авансу та неустойки відповідно до попереднього договору, відшкодування збитків задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений аванс в сумі 58350грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойку в сумі 58350грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 збитки в сумі 2100грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1188грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : В. О. Кіяшко

23.12.2014