АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/575/14-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1147/К/14
суддя Ваврушак Н.М.
Категорія - 24 ( І )
Суддя-доповідач - Турік
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Турік В.П.

суддів -
Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.

при секретарі - Бевзі
М.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на рішення Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 31
березня 2014 року по справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «УЮТ-2011» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості.

Особи, які беруть участь у
розгляді справи:

відповідач ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «УЮТ-2011» (далі -ТОВ
«УЮТ-2011») звернулося до суду з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості по оплаті за
житлово-комунальні послуги
посилаючись на те, що відповідачі
зареєстровані та проживають у квартирі
АДРЕСА_1 та є споживачами
житлово-комунальних послуг, які
надаються ТОВ «УЮТ-2011», проте оплата за
отримані послуги ними не здійснюється,
тому просило стягнути з відповідачів
солідарно на користь товариства суму
боргу по оплаті за комунальні послуги
за період з 01.04.2013 року по 01.01.2014 року у
розмірі 2 146,68 грн. та судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 31 березня 2014 року
позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ТОВ «УЮТ-2011
заборгованості по оплаті за комунальні
послуги » 2 146,68 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 60,90 грн. з кожного судового
збору на користь держави.

В апеляційній скарзі відповідачі
ставлять питання про скасування
рішення суду та ухвалення нового
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, оскільки судом неповно
з'ясовано обставини справи та порушено
норми процесуального права.

Судом не звернуто уваги на відсутність
договору про надання
житлово-комунальних послуг між ними та
позивачем, недоведеність позивачем
повноважень на нарахування послуг,
законності тарифів та їх розміру, а
також відсутність належних та
допустимих доказів, які б
підтверджували реальність надання та
отримання житлово-комунальних послуг.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу представник позивача ТОВ
«УЮТ-2011» зазначає, що оскаржуване
судове рішення є законним та
обґрунтованим, в процесі розгляду
справи суд не порушив норм ні
матеріального, ні процесуального
права, а тому рішення суду слід
залишити без змін, відхиливши
апеляційну скаргу.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ТОВ «УЮТ - 2011» зазначає, що
оскаржуване судове рішення є законним
та обґрунтованим, в процесі розгляду
справи суд не порушив норм ні
матеріального, ні процесуального
права, а тому рішення суду слід
залишити без змін, відхиливши
апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача,
відповідача ОСОБА_2, який підтримав
доводи апеляційної скарги та просив її
задовольнити, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах заявлених вимог, доводів
апеляційної скарги та заперечень на
неї, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1.

Будинок АДРЕСА_1 знаходився на
обслуговуванні ТОВ «УЮТ-2011», яке й
надавало житлово-комунальні послуги
його мешканцям у 2013-2014 роках.

У зв'язку з несплатою в повному обсязі
житлово-комунальних послуг
відповідачами - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, які зареєстровані в квартирі,
утворилася заборгованість за період з
01.04.2013 року по 01.01.2014 року у розмірі 2 146,68
грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
фактичного надання позивачем
житлово-комунальних послуг
відповідачам й обов'язку останніх
сплачувати вартість отриманих послуг.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує зокрема, такі питання: які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Колегія суддів вважає, що на виконання
зазначених вимог, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що між
сторонами виникли правовідносини
фактичного користування
житлово-комунальними послугами, які
надаються позивачем відповідачам за
адресою: АДРЕСА_1 й підлягають
регулюванню нормами ст.ст. 64, 67, 68 ЖК
України, які покладають на наймача
житла та членів його сім'ї обов'язок
своєчасно вносити плату за комунальні
послуги та квартирну плату.

Стаття 151 ЖК України покладає обов'язок
на громадян, які мають в приватній
власності жилий будинок, квартиру,
забезпечувати утримання свого житла,
проводити за свій рахунок поточний та
капітальний ремонт, утримувати в
порядку прибудинкову територію.

Згідно ст.13 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" залежно
від функціонального призначення
житлово-комунальні послуги
поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване
постачання холодної та гарячої води,
водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій (прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо).

Матеріалами справи підтверджено, що в
період з 01.04.2013 року по 01.01.2014 року
відповідачам за адресою: АДРЕСА_1
позивачем надавалися послуги з
утримання будинку та прибудинкової
території.

За надання вказаних послуг позивачем
нараховувалася плата за затвердженими
в установленому порядку тарифами.

Відповідно до даних інформації про
стан особового рахунку № НОМЕР_1,
відкритого на ім'я ОСОБА_2, в період з
01.04.2013 року по 01.01.2014 року, відповідачами
здійснювалася частково оплата за
надані житлово-комунальні послуги, що й
призвело до утворення заборгованості в
сумі 2 146,68 грн. (а.с. 154-159).

Заперечуючи проти позову, відповідачі
посилалися на відсутність договору з
цього питання як на підставу несплати
ними вказаних послуг, а також на
відсутність доказів надання послуг з
утримання будинку та прибудинкової
території, законності тарифів та
розміру їх нарахування (а.с. 42-44).

Стаття 151 ЖК України покладає обов'язок
на громадян, які мають в приватній
власності жилий будинок, квартиру,
забезпечувати утримання свого житла,
проводити за свій рахунок поточний та
капітальний ремонт, утримувати в
порядку прибудинкову територію.

Порядок користування приміщеннями, а
також утримання житлових будинків
незалежно від відомчої належності та
форми власності визначається
Правилами користування приміщеннями
житлових будинків і гуртожитків,
затвердженими Постановою Кабінету
Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 в
редакції від 14.01.2009 року, відповідно до
яких власники та наймачі квартир
зобов'язані укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг, оплачувати
надані житлово-комунальні послуги у
строки, встановлені договором або
законом та інше.

Враховуючи те, що вартість послуг за
утримання будинків та прибудинкових
територій повинна складатись з суми,
розрахованої згідно з Постановою
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Порядку формування
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій і Типового договору про
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій» №
525 від 20.05.2009 року із змінами, внесеними,
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 937 від 03.09.2009 року, Постановою
Кабінету Міністрів України № 560 від
12.07.2005 року «Про затвердження порядку
формування тарифів на послуги з
утримання будинків, споруд та
прибудинкових територій і типового
договору про надання послуг з
утримання будинків, споруд та
прибудинкових територій» зі змінами і
доповненнями внесеними Постановою
Кабінету Міністрів України № 297 від
27.02.2007 року, загальної площі кімнати на
тариф, який затверджений рішеннями
Криворізької міської ради №557 від
28.08.2006 року та № 823 від 26.11.2008 року,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги в сумі 2 146,68
грн. за період з 01.04.2013 року по 01.01.2014
року в солідарному порядку з
відповідачів, які зареєстровані в
квартирі та користуються наданими
послугами.

В порушення ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України
ніяких належних та допустимих доказів,
які б спростовували правильність
розрахунку заборгованості позивача,
законність тарифів та розміру
нарахування послуг, свідчили б про
ненадання послуг з утримання будинку
та прибудинкової території в період з
01.04.2013 року по 01.01.2014 року, чи надання
неякісних послуг, що давали б підстави
для зменшення розміру нарахованих до
сплати сум, відповідачі не надали ані
суду першої, ані суду апеляційної
інстанцій.

Що ж стосується акту виконаних робіт з
надання таких послуг або будь-яких
інших доказів, які б підтверджували
реальність їх надання, то Законом
України «Про житлово-комунальні
послуги» не передбачено обов'язку
виконавця таких послуг надавати
зазначені документи споживачам з
власної ініціативи.

Відповідно ж до п.2 ч.1 ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач має право одержувати
в установленому законодавством
порядку необхідну інформацію про
перелік житлово-комунальних послуг, їх
вартість, загальну вартість місячного
платежу, структуру ціни/тарифу, норми
споживання, порядок надання
житлово-комунальних послуг, їх
споживчі властивості тощо. Крім того,
ч.1 ст. 18 зазначеного Закону
передбачено, що у разі порушення
виконавцем умов договору споживач має
право викликати його представника для
складення та підписання акта-претензії
споживача, в якому зазначаються строки,
види, показники порушень тощо.

Однак, в порушення ч.1 ст. 60 ЦПК України,
відповідачі не надали суду доказів на
підтвердження факту їх звернення до
ТОВ «УЮТ-2011» за отриманням інформації
про перелік житлово-комунальних
послуг, їх вартість, загальну вартість
місячного платежу, структуру
ціни/тарифу, норми споживання, порядок
надання житлово-комунальних послуг, їх
споживчі властивості тощо.

Доводи апеляційної скарги відносно
того, що відсутність укладеного між
відповідачами та позивачем договору
про житлово-комунальні послуги є
підставою для їх несплати, не можуть
бути прийняті колегією суддів до уваги,
оскільки обов'язок укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг
покладається саме на власника (наймача)
житла (п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», п.7 Правил
користування приміщеннями житлових
будинків і гуртожитків, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 572 від 08.10.1992р.), а не реалізація ним
цього права за наявності доказів
підтвердження фактичного надання
послуг, не може бути підставою для
відмови виконавцю цих послуг у
стягненні заборгованості по ним.

Безпідставними вважає колегія суддів
доводи відповідача в апеляційній
скарзі про недоведеність позивачем
повноважень на нарахування послуг,
оскільки будинок АДРЕСА_1 знаходилось
на обслуговуванні ТОВ «УЮТ-2011», яке й
надає житлово-комунальні послуги його
мешканцям.

Отже, на думку колегії суддів,
вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в досить повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм правову оцінку, ухвалив рішення
яке відповідає вимогам закону.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що підстав, передбачених
законом, для скасування рішення суду
немає, а тому апеляційна скарга
підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 31 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: