Справа № 761/3753/14-ц
Провадження №2/761/2591/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 травня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді
Пономаренко Н.В.

при секретарі
Клим Т.О.

з участю позивача
ОСОБА_1.

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа: ЖКУ АНТК ім.
Антонова про звільнення самовільно
захопленої частини площі коридору
спільного користування житлового
багатоквартирного будинку та
стягнення моральної шкоди, суд, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
із вказаним позовом до відповідача
ОСОБА_3 із вказаним позовом в якому
просив зобов»язати відповідача за свій
рахунок знести прибудову до квартири
відповідача АДРЕСА_1, звільнити
захоплену частину площі коридору
загального користування та привести
приміщення в попередній стан
відповідно до плану поверху 11, будинку
АДРЕСА_1. Заборонити ОСОБА_3 в
подальшому здійснювати будь-яку
прибудову до своєї квартири на площі
загального користування (коридорі).
Крім того, позивач додатково просив
стягнути із відповідача на користь
позивача моральну шкоду в розмірі 59500,00
грн.(а.с. 3-4, 87-90).

В обґрунтування своїх позовних
вимог позивач посилається на те, що
згідно попереднього рішення суду від
2003 року за його позовом також до
вказаного відповідача про приведення
вказаного приміщення в попередній стан
відповідно до плану поверху 11
вищевказаного будинку, через 10 років
ОСОБА_3 зніс самовільно прибудовану
перегородку до своїх дверей, однак вже
восени 2013 року він повторно встановив
прибудову до своїх дверей у вигляді
перегородки з дверима. При цьому,
позивачем зазначено, що в основному
його право порушено з боку відповідача
постійним «грюканням залізними
дверима» і також проходять кабелі
позивача за перегородку відповідача.
Всі стреси, пов»язані із невиконаннями
рішення суду, наявність прибудови до
дверей відповідача призвели до
погіршення стану здоров»я позивача і
моральних страждань які він оцінює в
59500,00 грн., які він просить стягнути на
свою користь із відповідача.

Позивач в судовому засіданні
підтримав свої вимоги із викладених і
позові підстав і просив їх
задовольнити повністю.

Представник відповідача не
визнала пред»явлених позовних вимог і
просила у їх задоволенні відмовити,
посилаючись на їх незаконність та
безпідставність.

Третя особа в судове засідання
свого представника не направила, про
день, час і місце розгляду справи
повідомлялась належним чином.

Вислухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, судом встановлені
наступні обставини та відповідні ним
правовідносини.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 17.03.2003 року були
задоволені позовні вимоги позивача
ОСОБА_5 до ОСОБА_3, 3-тя особа АНТК ім.
Антонова про приведення приміщення в
попередній стан та відшкодування
моральної шкоди та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про
усунення перешкод в користуванні
коридором та відшкодування моральної
шкоди були частково задоволені позовні
вимоги по первісному позову. Зокрема,
зобов»язано ОСОБА_3 за власний рахунок
привести приміщення загального
коридору поверху 11 вищезазначеного
будинку (а.с.67-69).

Разом із тим, ухвалою Апеляційного суду
м.Києва від 28.05.2003 року, вищевказане
рішення першої інстанції в частині
відмови у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про
усунення перешкод в користуванні
квартирою та відшкодування моральної
шкоди задоволено частково та
зобов»язано ОСОБА_1 та ОСОБА_5
переобладнати за власний рахунок
вхідні двері в квартиру АДРЕСА_1 таким
чином, щоб вони відкривалися всередину
житлового приміщення (а.с.102-103).

Вищевказаними рішеннями встановлено і
відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
повторно не встановлюються, що
відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 12.02.1999 квартира
АДРЕСА_1 належить на праві власності
ОСОБА_3 та членам йог сім»ї в рівних
долях сім»я ОСОБА_3 заселилась у
вищезазначену квартиру в 1989 році і з
цього часу постійно в ній проживає.

Квартира АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу належить ОСОБА_1, він
там прописаний з 2001 року.

Також, згідно ухвали Шевченківського
районного суду м. Києва від 16.07.2010 року
змінено спосіб виконання зазначеного
рішення (а.с.20).

Судом встановлено і сторонами не
заперечувалось, що на виконання
вищевказаного рішення суду ОСОБА_3 зніс
за власний рахунок прибудову
(перегородку з вмонтованими другими
вхідними дверима) до своєї квартири.

Разом із тим, сторонами також визнано,
що восени 2013 року відповідач ОСОБА_3
повторно влаштував перегородку в якій
вмонтовані другі вхідні двері до
кв.АДРЕСА_1 вглиб коридору на 90 см без
порушення капітальних стін (а.с.11).

Будинок АДРЕСА_1 належить та
знаходиться на балансі ДП «Антонов».

Із копії листа за №13 ЖКУ ДП «Антонов»
за підписом головного інженера ЖКУ ДП
«Антонов» на заяву відповідача ОСОБА_3
щодо облаштування перегородки із
вхідними дверним блоком в коридорі на 11
поверсі будинку АДРЕСА_1 вбачається, що
адміністрація ЖКУ підтверджує раніше
надану згоду (а.с.49).

Суд окремо звертає увагу на те, що на
час виникнення правовідносин, які
стосуються повторного облаштування
відповідачем до своєї квартири АДРЕСА_1
перегородки із блоком вхідних дверей у
вересні 2013 року, на відміну від подій,
що були досліджені судом при вирішенні
попереднього спору в 2003 році, - діють
норми Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об»єктів нерухомого майна,
затвердженої наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 24 травня
2001 року №127, із змінами, внесеними
наказом Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України №404 від 9.08.2012 року. Зокрема,
внесенням змін до п.3.2. розділу 3
вказаної Інструкції, згідно якого не
належать до самочинного будівництва
перепланування, пов'язані зі
збільшенням житлової або підсобної
площі за рахунок демонтажу
перегородок без порушення капітальних
несучих стін, несучих конструкцій,
опор, балок за рахунок площ коридорів
та допоміжних приміщень.

Тобто такі роботи виконуються без
відповідної дозвільної документації, а
тому відповідачем не були порушені
норми чинного законодавства при
встановлення ним у вересні 2013 року
перегородки з влаштуванням других
вхідних дверей до його квартири
АДРЕСА_1

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Разом із тим, позивачем не було надано
суду жодного належного і допустимого
доказу щодо порушення відповідачем
ОСОБА_3 будь якого цивільного права
позивача ОСОБА_1 адже не знайшло свого
підтвердження під час розгляду справи
по суті посилання позивача на те, що
перегородкою яку встановив відповідач
тільки до своїх вхідних дверей в свою
квартиру, несуть перешкоду при
обслуговуванні електротехнічного
обладнання, або ж є пожежонебезпечними,
або заважають користуватись
електричними розподільними щитками, -
оскільки доступ до всіх комунікацій
залишився вільним.

А твердження позивача, що йому докучає
залізний грюкіт дверей відповідача, не
знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні також, оскільки ніяким чином
не підтверджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов
до висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог про зобов»язання
відповідача за свій рахунок знести
прибудову до квартири відповідача
АДРЕСА_1, звільнити захоплену частину
площі коридору загального
користування та привести приміщення в
попередній стан відповідно до плану
поверху 11, будинку АДРЕСА_1 в м.Києві.

Також, суд не задовольняє позовні
вимоги заборонити ОСОБА_3 в подальшому
здійснювати будь-яку прибудову до
своєї квартири на площі загального
користування (коридорі), оскільки суд
відповідно до згаданої норми ст.15 ЦК
України не може розглядати спори на
майбутнє, тобто щодо таких
правовідносин, які ще не виникли.

Згідно ст. 280 ЦК України якщо фізичній
особі внаслідок порушення її
особистого немайнового права завдано
майнової та (або) моральної шкоди, ця
шкода підлягає відшкодуванню.

Однак, сама по собі констатація факту
про нанесення моральної шкоди не може
бути беззаперечною підставою для
відшкодування моральної шкоди без
доведеності її заподіяння та наявного
причинного зв'язку між діями
відповідача та наслідками.

В даному випадку, позивач не довів
наявність негативних наслідків та
причинний зв»язок пов»язаний із діями
відповідача, при цьому, суд прийшов до
висновку, що надана позивачем медична
документація, яка висвітлює стан
здоров»я ОСОБА_1, такими доказами, в
розумінні ст.ст. 57-59 ЦПК України, щодо
завдання моральних страждань, не
являється, оскільки не підтверджує
причинно-наслідковий зв»язок між діями
відповідача по влаштуванню та
використанням перегородки до своїх
вхідних дверей і станом здоров»я
позивача, враховуючи, що суд прийшов до
висновку про законність дій ОСОБА_3 та
відсутність порушення прав позивача.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

На основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які було посилання, як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, оцінивши їх
належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин,
та правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
прийшов до висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Судові витрати розподілені за
правилами ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.100 ЖК України, ст.ст. 280, 383 ЦК України,
ст. ст. 10, 11, 57-59, 60, 61, 179, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
третя особа: ЖКУ АНТК ім.Антонова про
звільнення самовільно захопленої
частини площі коридору спільного
користування житлового
багатоквартирного будинку та
стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути
оскаржено до Апеляційного суду м. Києва
через Шевченківський районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :