АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2913/14Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 Синецька Л. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівЮвшина В. І. , Пономаренка В. В.
при секретаріНаконечній М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01 жовтня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

В травні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що відповідно до договору від 23 лютого 2006 року ОСОБА_6 отримала у ПАТ КБ «Приватбанк» кредит в сумі 5000 грн. на розвиток домашнього господарства зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.02.2009 року.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно з умовами.

У порушення зазначених умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала та станом на 06 травня 2014 року має заборгованість 36434,63 грн., яка складається з наступного: 2318,11 грн. - заборгованість за кредитом; 581,41 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 12790,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 20744,25 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором.

ПАТ КБ «Приватбанк» просив суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість у розмірі 36434,63 грн. за кредитним договором від 23 лютого 2006 року та судові витрати у розмірі 364,35 грн..

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду ПАТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для розгляду справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що за кредитним договором від 23.02.2006 року ОСОБА_6 отримала у ПАТ КБ «Приватбанк» кредит в сумі 5000 грн. на розвиток домашнього господарства зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.02.2009 року.

Даний кредит є споживчим кредитом в розумінні Закону України «Про захист прав споживача», так як кошти надано кредитодавцем споживачеві на придбання продукції, в даному випадку для розвитку домашнього господарства (п. 23 ст. 1).

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦПК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

За ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Пунктом 1.1 кредитного договору № CSJOSE00001559 від 23.02.2006 року укладеного між сторонами визначено, що кредит ОСОБА_6 надавався до 23.02.2009 року.

Однак, як вбачається з матеріалів справи строк позовної давності був перерваний, оскільки дата останньої сплати за кредитним договором - 24.02.2011 року, що підтверджується розрахунком банку. (а.с.5-8), а тому позовна давність закінчилася 24.02.2014 року.

Відповідно до штемпеля на конверті, позовна заява направлена позивачем на адресу суду 19.05.2014 року, а отже після спливу строку позовної давності (а. с. 21).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 до суду подала заяву про застосування строків позовної давності (а. с. 41).

Судом першої інстанції вірно взято до уваги норми ч. 4 с. 267 ЦК України в якій визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), колегія суддів вважає правильним висновок суду і в цій частині також.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанцій ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» відхиляє, а рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01 жовтня 2014 року по даній справі залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - відхилити.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01 жовтня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності одразу після проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :