АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3963/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Руденко В.В. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Максюти Ж.І.

суддів - Кочкової Н.О.,
Чубукова О.П.

при секретарі - Кулику О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 01 лютого
2012 року

по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
звернення стягнення, зазначивши, що між
сторонами 26 травня 2006 року було
укладено кредитний договір № DNС0GK00000023,
відповідно до якого відповідач отримав
кредит у розмірі 12 800,00 доларів США зі
платою відсотків за користування
кредитом у розмірі 1,00% на рік на суму
залишку заборгованості з кінцевим
терміном повернення 26 травня 2021 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ КБ
«Приватбанк» і відповідач 26 травня 2006
року уклали договір іпотеки № DNC0GK00000023,
згідно з яким відповідач надав в
іпотеку нерухоме майно: а саме будинок
загальною площею 53,3 кв.м., житловою
площею 25,9 кв.м., який розташований за
адресою АДРЕСА_1, який належить
відповідачу на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу.

В порушення умов кредитного договору
відповідач зобов'язання за вказаним
кредитним договором належним чином не
виконує і станом на 10.10.2011 року має
заборгованість в сумі 11361,32 доларів США,
що за курсом 8,01 відповідно до
службового розпорядження НБУ № 205/398
від 17.10.2011 року складає 91 029,17 гривень,
яка складається заборгованість за
кредитом - 9698,81 доларів США,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 1431,49 доларів
США, заборгованість по комісії за
користуванням кредитом - 138,60 доларів
США, пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 92,42 доларів
США, тому позивач звернувся до суду і
просить звернути стягнення на предмет
застави, а саме будинок загальною
площею 53,3 кв.м., житловою площею 25,9 кв.м.,
який розташований за адресою АДРЕСА_1,
що належить на праві власності
відповідачу шляхом продажу предмету
іпотеки з правом укладення від імені
відповідача договору купівлі-продажу

будь-яким способом іншою
особою-покупцем, висилити відповідача
та інших осіб, які зареєстровані або
проживають у житловому будинку зі
зняттям з реєстраційного обліку,
стягнути з відповідача на користь
позивача судові витрати.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
01 лютого 2012 року позов Публічного
акціонерного товариства «Приватбанк»
до ОСОБА_2 про звернення стягнення
-задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № DNС0GK00000023 від 26
травня 2006 року, укладеним між Публічним
акціонерним товариством комерційним
банком «Приватбанк» та ОСОБА_2 у сумі 91
029,17 гривні, яка складається:

- заборгованість за кредитом - 9698,81
доларів США, що становить 77 687,46 гривень;

- заборгованість по процентам за
користування кредитом - 1431,49 доларів
США, що становить - 11491,25 гривень;

- заборгованість по комісії за
користуванням кредитом - 138,60 доларів
США, що становить 1110,18 гривень;

- пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 92,42 доларів
США, що становить 740,28 гривень;

- звернути стягнення на предмет
іпотеки: будинок загальною площею 53,3
кв.м., житловою площею 25,9 кв.м., який
розташований за адресою АДРЕСА_1, який
належить відповідачу ОСОБА_2 на праві
власності шляхом проведення публічних
торгів у межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк»
витрати по сплаті судового збору в сумі
910,29 гривень.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Не погодившись з вищевказаним
рішенням, відповідач ОСОБА_2 звернувся
до суду з апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
ставить питання про скасування рішення
суду та просить ухвалити нове рішення
про задоволення позову в повному
обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 травня 2006
року сторони уклали кредитний договір
№ DNС0GK00000023, відповідно до якого
відповідач отримав кредит у розмірі 12
800,00 доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 1,00% на
рік на суму залишку заборгованості з
кінцевим терміном повернення 26 травня
2021 року (а.с.13-16).

Відповідно до умов кредитного
договору від 26 травня 2006 року
відповідач зобов'язаний сплачувати
відсотки за користування кредитом в
відповідності з умовами договору та
Графіку погашення кредиту, відсотків
та винагороди, що зазначені в Додатку
№1 до договору. Згідно п.4.2 до
кредитного договору за порушення
будь-якого зобов'язання по сплаті
відсотків за користування кредитом, а
також термінів повернення кредиту та
винагороди відповідач зобов'язаний
сплатити Банку пеню в розмірі 0,1 % від
суми простроченого платежу.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором сторони 26
травня 2006 року уклали договір іпотеки
№ DNC0GK00000023 (а.с.17-20), згідно з яким
відповідач надав в іпотеку нерухоме
майно: а саме будинок загальною площею
53,3 кв.м., житловою площею 25,9 кв.м., який
розташований за адресою АДРЕСА_1, який
належить відповідачу на праві
власності, сторони за договором
застави рухомого майна погодили, що
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється відповідно до чинного
законодавства України та цього
договору.

Задовольняючи позов районний суд
правильно та обґрунтовано виходив з
того, що зобов'язання повинно
виконуватись належним чином. Належним
виконанням зобов'язання є виконання,
прийняте кредитором, у результаті
якого припиняються права та обов'язки
сторін зобов'язання.

Спір вирішено судом відповідно до
вимог ст.509,526, 525, 526, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 600, 601,
604 - 609, ч.1 ст.1054 ЦК України, Закону
України «Про заставу», Закону України
«Про іпотеку»

В порушення умов кредитного
договору відповідач свої зобов'язання
не виконав, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість в сумі 11 361,32 доларів
США. що дорівнює 91 029,17 гривні, яка
складається, з заборгованості за
кредитом - 9698,81 доларів США, що
становить 77 687,46 гривень;
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 1431,49 доларів
США, що становить -11491,25 гривень;
заборгованості по комісії за
користуванням кредитом - 138,60 доларів
США, що становить 1110,18 гривень; пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором - 92,42 доларів США, що
становить 740,28 гривень - які підлягають
стягненню шляхом звернення стягнення
на предмет застави.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати належних йому процентів. 15.02.2012
року відповідачу була направлена
письмова вимога про дострокове
виконання грошових зобов'язань за
кредитним договором, але відповідач
зобов'язання не виконав.

Відповідно до п.18.8.1 іпотечного
договору, у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання,
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

За таких обставин, суд дійшов
правильного висновку про часткове
задоволення позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк»

Доводи апеляційної скарги про те,
що позивач не надав розрахунок пені не
можуть бути прийняті колегією суддів
до уваги, оскільки, як вбачається з
матеріалів справи, а саме з розрахунку
заборгованості (а.с.8-11), пеня
розрахована позивачем з урахуванням
останнього платежу, зробленого
відповідачем 14.04.2011 року, та станом на
10.10.2011 року складає 92,42 доларів США, що в
гривневому еквіваленті становить 740,28
гривень;

Також позивачем проведено розрахунок
заборгованості по тілу кредиту,
відсоткам, та штрафним санкціям.

Заперечуючи проти суми
заборгованості стягнутої за рішенням
суду, апелянт свого розрахунку
заборгованості не надав, доказів
сплати кредитної заборгованості до
апеляційної скарги також не надав.

Доводи апеляційної скарги про те,
що відповідач не отримував письмову
вимогу про усунення порушення
грошового зобов'язання, та такої
вимоги не існує взагалі,
спростовуються наявними доказами, які
містяться в матеріалах справи (а.с.21).

Таким чином, порушень ст.6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод з боку суду під
час розгляду справи не допущено.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги
не є суттєвими і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи. Суд
першої інстанції повно та правильно
з'ясував характер спірних
правовідносин, правильно застосував
зазначені норми матеріального права,
що підлягали застосуванню, висновки
суду про встановлені обставини й
правові наслідки є вичерпаними,
відповідають дійсності та
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженнями в судовому
засіданні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 313 ЦПК
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити

Заочне рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 01 лютого
2012 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: