Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року
Справа № 542/1270/14-ц

Провадження № 2/542/657/14

Новосанжарський районний суд
Полтавської області в складі:

головуючого судді - Стрельченко Т.Г.,

при секретарі - Коркішко А.М.,

з участю прокурора - Хутченко
Я.О.,

представника Решетилівської РДА
- Убийвовк С.В.,

представника відповідача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залу суду в смт. Нові
Санжари цивільну справу за позовом
Полтавського міжрайонного прокурора з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Решетилівської
районної державної адміністрації до
ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору:
Державна інспекція сільського
господарства в Полтавській області про
розірвання договору оренди,-

встановив:

У грудні 2013 року Полтавський
міжрайонний прокурор з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
органу, який уповноважений від імені
держави здійснювати відповідні
функції успірних відносинах -
Решетилівська районна державна
адміністрація Полтавської області
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3,
третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору: Державна
інспекція сільського господарства в
Полтавській області в якому просив
розірвати договір оренди земельної
ділянки від 01.11.2012р. укладений між
ОСОБА_3 та Решетилівською
райдержадміністрацією, зобов'язати
відповідача повернути земельну
ділянку та привести її у попередній
стан у зв'язку з порушенням земельного
законодавства.

Позов обґрунтовував тим, що ОСОБА_3 в
порушення вимог чинного законодавства
та умов договору оренди від 01.11.2012р., без
затвердженого проекту землеустрою
щодо підвищення родючості ґрунтів,
самостійно провів роботи по глибокому
рихленню ґрунтового покриву дисковим
глибинорозрихлювачем на земельній
ділянці наданій для сінокосіння та
випасання худоби та засіяв дану
ділянку кукурудзою, чим порушив вимоги
ст.37 Закону України «Про охорону
земель».

Прокурор позов підтримав в повному
обсязі, просив задовольнити.

Представник Решетилівської районної
державної адміністрації Полтавської
області позов підтримав просив
задовольнити.

Представник відповідача проти
позову заперечував, просив відмовити в
задоволенні.

Третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору:
Державна інспекція сільського
господарства в Полтавській області, в
судове засідання не з'явилась, надавши
суду заяву в якій прохали слухати
справу без її участі.

Суд заслухавши сторони, оцінивши
надані докази ґрунтуючись на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому їх дослідженні,
прийшов до наступного.

Судом встановлено, що на підставі
розпорядження голови Решетилівської
районної державної адміністрації від
11.07.2012р. №521 ОСОБА_3 було надано дозвіл
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
площею 70 га. для сінокосіння та
випасання худоби на території
Решетилівської селищної ради (а.с.10). На
підставі цього розпорядження
відповідачем ОСОБА_3 було замовлено, а
ПП «Алан-зем» виготовлено проект
землеустрою (а.с. 12-36)

Розпорядженням голови Решетилівської
районної державної адміністрації від
29.10.2012р. №792 було затверджено
відповідний проект відводу та передано
ОСОБА_3 земельну ділянку в
довгострокову оренду строком на 49
років 11 місяців (а.с.11).

На підставі дозвільних документів 01
листопада 2012 року між Решетилівською
районною державною адміністрацією в
особі голови Колесніченка Володимира
Володимировича та ОСОБА_3 було укладено
договір оренди земельної ділянки
площею 70 га. яка розташована на
території Решетилівської селищної
ради Решетилівського району
Полтавської області, строком на 49 років
11 місяців з цільовим призначенням для
сільськогосподарського використання
(сінокосіння та випасання худоби). (а.с.
44-48)

Частина 1 статті 22 Земельного кодексу
України передбачено, що землями
сільськогосподарського призначення
визнаються землі, надані для
виробництва сільськогосподарської
продукції, здійснення
сільськогосподарської
науково-дослідної та навчальної
діяльності, розміщення відповідної
виробничої інфраструктури, у тому
числі інфраструктури оптових ринків
сільськогосподарської продукції, або
призначені для цих цілей.

Пункт 3 частини 3 статті 22 ЗК України
встановлює, що землі
сільськогосподарського призначення
передаються у власність та надаються у
користування громадянам - для ведення
особистого селянського господарства,
садівництва, городництва, сінокосіння
та випасання худоби, ведення товарного
сільськогосподарського виробництва;

Актом обстеження земельної ділянки від
25.06.2013 року №54 було зафіксовано, що
ОСОБА_3 самовільно провів роботи по
глибокому рихленню грунтового покриву
та засіяв земельну ділянку площею
орієнтовно 80 га. кукурудзою (а.с. 53),
складено протокол про адміністративне
правопорушення від 28 серпня 2013 року
№000367 (а.с. 58) та винесено постанову про
накладення адміністративного
стягнення від 05 вересня 2013 №374 за
статтею 53 КпАП України стосовно ОСОБА_3
у розмірі 170 грн. (а.с. 61). Доказів
вручення ОСОБА_3 перелічених
документів та сплати штрафу прокурором
не надано.

Суд дослідивши надані докази приходить
до висновку про їх неналежність,
оскільки вони не доводять, що на час
проведення перевірок встановлено факт
нецільового використання земельної
ділянки, також вони не містять
інформацію щодо предмета доказування,
а саме яким чином було встановлено
глибину розорення, та невідповідність
його заходам підвищення родючості
ґрунтів.

Стаття 10 ЦПК України передбачає, що
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Стаття 35 Закону України «Про охорону
земель» покладає на власників і
землекористувачів, в тому числі
орендарів, земельних ділянок при
здійсненні господарської діяльності
обов'язок, зокрема підвищувати
родючість ґрунтів та зберігати інші
корисні властивості землі на основі
застосування екологобезпечних
технологій обробітку і техніки,
здійснення інших заходів, які
зменшують негативний вплив на ґрунти,
запобігають безповоротній втраті
гумусу, поживних елементів тощо.

Відповідачем на підтвердження
законності своїх дій було надано
розпорядження голови Решетилівської
районної державної адміністрації від
05.12.2012р. №957 яким ОСОБА_3 було надано
дозвіл на розробку робочого проекту
землеустрою щодо підвищення родючості
грунтів площею 70 га. (сінокоси) на
території Решетилівської сільської
ради (а.с.92).

На виконання розпорядження було
виготовлено робочий проект
землеустрою щодо покращення
малопродуктивних природних кормових
угідь на території Решитилівської
селищної ради, яким було встановлено,
що в наслідок неправильного
використання дані грунти
характеризуються низькою
продуктивністю і потребують
поліпшення шляхом дискування в два
сліди на 6-8 см., культивації з
боронуванням у 2 сліди, висівання
багаторічної трави з внесенням добрива
в грунт, коткування на площі 70 га.
Термін виконання робіт встановити 4
роки (а.с. 87-114).

Частина 1 статті 60 ЦПК України покладає
обов'язок на кожну сторону довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Частина 1 статті 212 ЦПК України
встановлює, що суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 141 Земельного кодексу України
однією із підстав припинення права
користування земельною ділянкою є
використання земельної ділянки не за
цільовим призначенням, чого
матеріалами справи доведено не було.

Суд дослідивши надані сторонами
докази, приходить до висновку про
недоведеність позовних вимог, оскільки
відповідач надав докази, які
спростовують твердження прокурора про
самовільність проведення робіт з
глибокого рихлення ґрунтового покриву,
довівши необхідність проведення
меліоративних робіт та отримання на це
спеціального дозволу. Твердження про
засівання земель кукурудзою не
підтверджено жодними належними
доказами, а доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. ст.ст. 3, 15, ч.1 ст. 114, 208, 213, 215, 218, 221
ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову Полтавського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Решетилівської
районної державної адміністрації до
ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору:
Державна інспекція сільського
господарства в Полтавській області про
розірвання договору оренди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя /підпис/

Відповідає оригіналу

Голова Новосанжарського районного
суду

Полтавської області
Т.Г.Стрельченко