АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/8512/14 Справа: №
правовідносини» Головуючий 1
інстанції: Цвірюк Д.В.
Доповідач: Малінська С.М.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

Головуючого судді - Малінської С.М.,

Суддів - Швецової Л.А.,

Піддубного Р.М.,

за участю секретаря - Лотох І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Фідобанк» на рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 20 жовтня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Фідобанк» про визнання договору
іпотеки недійсним,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 (яка в
подальшому змінила прізвище на ОСОБА_2
(а.с.75) звернулася до суду з названим
позовом, посилаючись на те, що 05 жовтня
2007 року між нею та ТОВ «Фінансова
компанія «Житлобудінвест» було
укладено договір про участь у Фонді
фінансування будівництва житлового
будинку №45/1-106-2фл. Відповідно до умов
договору позивач надає ТОВ «Фінансова
компанія «Житлобудінвест» кошти в
порядку своєї пайової участі в
будівництві багатоквартирного
житлового будинку, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, а ТОВ «Фінансова
компанія «Житлобудінвест»
зобов'язується використати зазначені
кошти для будівництва зазначеного
об'єкта будівництва і передати
позивачу по завершенню будівництва
частину об'єкта будівництва - квартиру,
описану в Інвестиційному договорі. 17
жовтня 2007 року між позивачем та ВАТ
«Ерсте Банк» було укладено кредитний
договір, за умовами якого банк надав
позивачу цільовий кредит з метою
інвестування отриманих за кредитним
договором коштів в об'єкт нерухомого
майна. З метою забезпечення вимог за
кредитним договором між ОСОБА_2 та ВАТ
«Ерсте Банк» було укладено договір
іпотеки, предметом якого визначено
майнові права на квартиру АДРЕСА_2 м.
Харкові. Оскільки згідно вимог
законодавства на момент виникнення
правовідносин між сторонами майнові
права на об'єкт незавершеного
будівництва не були віднесені до
предмета іпотеки відповідно до Закону
України від 25 грудня 2008 року, позивач
просить визнати недійсним вказаний
договір іпотеки.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 20 жовтня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено у повному
обсязі. Визнано недійсним договір
іпотеки №014/3531/74/05617/1 від 17 жовтня 2007
року, укладений між ОСОБА_3 та ВАТ
«Ерсте Банк» з дати укладення. Стягнуто
з Публічного акціонерного товариства
«Фідобанк» на користь позивача
судовий збір у розмірі 229 (двісті
двадцять дев'ять) гривень 40 копійок.

В апеляційній скарзі ПАТ «Фідобанк» ,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 17
жовтня 2007 року між ОСОБА_3 та ВАТ «Ерсте
Банк» (правонаступником якого є ПУАТ
«Фідобанк») було укладено кредитний
договір про надання позивачу цільового
кредиту з метою інвестування отриманих
за кредитним договором коштів в об'єкт
нерухомого майна. Того ж дня на
забезпечення вимог за укладеним
кредитним договором між позивачем та
ВАТ «Ерсте Банк» було укладено договір
іпотеки, предметом якого визначено
майнові права ОСОБА_3 на квартиру
АДРЕСА_2 у м. Харкові, будівництво якої
не завершено.

Задовольняючи позовні вимоги про
визнання недійсним вказаного договору
іпотеки, суд першої інстанції виходив з
того, що 17 жовтня 2007 року під час
укладення договору іпотеки були
порушені положення ст.5 ЗУ «Про
іпотеку» від 05.06.2003 № 898-ІV (у редакції,
яка була чинною на час укладення
спірного договору), оскільки майнові
права на квартиру № 106 на 21 поверсі,
загальною площею 70,43 кв. м у будинку
АДРЕСА_1 у м. Харкові, будівництво якої
не звершене, не могли бути предметом
іпотеки.

Проте судова колегія не погоджується з
такими висновками суду, виходячи з
наступного.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 575 ЦК України
іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи; правила про іпотеку
землі та інші окремі види застав
встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 576 ЦК України предметом
застави може бути будь-яке майно
(зокрема річ, цінні папери, майнові
права), що може бути відчужене
заставодавцем і на яке може бути
звернене стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 583 ЦК України
заставодавцем може бути власник речі
або особа, якій належить майнове право,
а також особа, якій власник речі або
особа, якій належить майнове право,
передали річ або майнове право з правом
їх застави.

Відповідно до ст.5 ЗУ «Про іпотеку», в
редакції станом на 17 жовтня 2007 року (на
час укладення спірного договору) -
предметом іпотеки також може бути
об'єкт незавершеного будівництва або
інше нерухоме майно, яке стане
власністю іпотекодавця після
укладення іпотечного договору, за
умови, що іпотекодавець може
документально підтвердити право на
набуття ним у власність відповідного
нерухомого майна у майбутньому.
Обтяження такого нерухомого майна
іпотекою підлягає державній
реєстрації у встановленому законом
порядку незалежно від того, хто є
власником цього майна на час укладення
іпотечного договору.

Як вбачається з п.1.2 укладеного між
сторонами договору іпотеки, предметом
іпотеки є майнові права на квартиру
АДРЕСА_1 у м. Харкові, будівництво якої
не завершене і яка в майбутньому стане
власністю іпотекодавця - до оформлення
правовстановлюючих документів та
належної реєстрації права власності на
вищевказану квартиру, яка після
оформлення правовстановлюючих
документів та належної реєстрації
права власності стане забезпеченням
зобов'язань іпотекодавцем за кредитним
договором. Майнові права іпотекодавця
ОСОБА_3) на вказану квартиру
підтверджено відповідними документами
(а.с.104).

Таким чином, договір іпотеки,
укладений 17 жовтня 2007 року сторонами
відповідає до вищезазначеним нормам
права.

Крім того, відповідно до ст.5 ЗУ «Про
іпотечне кредитування, операції з
консолідованим іпотечним боргом та
іпотечні сертифікати», у редакції, що
діяла станом на момент укладення
договору іпотеки - іпотека виникає
відповідно до цього Закону та Закону
України «Про іпотеку» щодо нерухомого
майна, об'єктів незавершеного
будівництва та майнових прав на
нерухомість, будівництво якої не
завершено.

Постановляючи оскаржуване рішення,
суд першої інстанції на зазначені
положення Законів уваги не звернув, що
призвело до неправильного вирішення
спору, а тому рішення суду підлягає
скасуванню , оскільки піддав для
визнання недійсним договору іпотеки,
укладеного 17 жовтня 2007 року між ОСОБА_3
та ВАТ «Ерсте Банк» (правонаступником
якого є ПУАТ «Фідобанк») немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Фідобанк»
задовольнити.

Рішення Дзержинського районного
суду м. Харкова від 20 жовтня 2014 року
скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Фідобанк» про визнання договору
іпотеки недійсним відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Фідобанк» судовий збір у сумі 121 грн. 80
коп.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді