Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних
справ
У х в а л а

2 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик С.П.,

суддів: Євтушенко О.І.,
Кузнєцова В.О.,

Попович
О.В.,
Ступак О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 січня 2014 року

у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«КМД-Трейдінвест Україна» до ОСОБА_3
про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Тернопільского
міськрайонного суду Тернопілської
області від 12 листопада 2013 року позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «КМД-Трейдінвест
Україна» (далі - ТОВ «КМД-Трейдінвест»)
до ОСОБА_3 про стягнення боргу
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ТОВ «КМД-Трейдінвест»
заборгованість за кредитним договором
від 31 липня 2007 року № 105/07 в розмірі

1 893 784,01 дол. США, що становить 15 123 190 грн
97 коп, та судовий збір в розмірі 3 282 грн.

Ухвалою апеляційного суду
Тернопільської області від 9 січня

2014 року рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 12 листопада 2013
року залишено без змін.

Ухвалою судді судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від

24 січня 2014 року у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом

ТОВ «КМД-Трейдінвест Україна» до
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 12 листопада
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 9 січня 2014
року відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 січня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема

ч. 1 ст. 512, ч. 2 ст. 517, ст. 518, ч. 2 ст. 527, ст. 553,
ч. 2 ст. 613 ЦК України.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить:

- постанову Вищого господарського суду
України від 5 жовтня

2011 року в справі про стягнення 139 411,48
грн, якою постанову апеляційного
господарського суду залишено без змін;

- постанову Вищого господарського суду
України від 2 лютого

2012 року в справі про стягнення 90 000 грн
якою рішення господарського суду та
постанову апеляційного господарського
суду залишено без змін;

- постанову Вищого господарського суду
України від 26 квітня

2012 року в справі про стягнення, якою
постанову апеляційного господарського
суду залишено без змін;

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Зі змісту заяви та доданої до неї копій
судовий рішень не вбачається
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11, заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах із підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України, може бути подана
за сукупності таких умов: судом (судами)
касаційної інстанції при розгляді двох
або більше справ неоднаково
застосовано одні й ті самі норми
матеріального права; справи стосуються
спорів, які виникли з подібних
правовідносин; має місце ухвалення
різних за змістом судових рішень судом
(судами) касаційної інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права
полягає, зокрема: у різному тлумаченні
судами змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин; у різному
застосуванні правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів не знаходить підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України, оскільки зі
змісту постанов Вищого господарського
суду України від 5 жовтня 2011 року, від

2 лютого 2012 року, від 26 квітня 2012 року не
вбачається тотожності встановлених
фактичних обставин справи. А тому із
них не вбачається неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції . 1 ст. 512, ч. 2 ст. 517, ст. 518, ч. 2
ст. 527, ст. 553, ч. 2 ст. 613 ЦК України.

Отже, наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно вимог
вищевказаної норми є підставами для
перегляду судового рішення, а тому у
допуску справи до провадження слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«КМД-Трейдінвест Україна» до ОСОБА_3
про стягнення боргу, за заявою ОСОБА_3
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 січня 2014 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.П.
Штеликсудді:О.І. Євтушенко В.О.
Кузнєцов О.В. Попович О.В. Ступак