Справа № 407/2301/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2014 року Антрацитівський
міскрайонний суд Луганської області в
складі:

головуючого судді
Філіпенко Л. П.

при секретарі
Щербак А.М.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до територіальної
громади селища Єсаулівка в особі
Єсаулівської селищної ради про
встановлення юридичного факту,
визнання права на спадщину за
законом

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
територіальної громади селища
Єсаулівка в особі Єсаулівської
селищної ради про встановлення
юридичного факту, визнання права на
спадщину за законом, в обґрунтування
якого посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4
року у віці 59 років померла її рідна
сестра - ОСОБА_2, факт смерті якої
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданим виконкомом Червонополянської
сільської ради Антрацитівського
району Луганської області 07 серпня 2009
року, актовий запис № 30. Факт їх
спорідненості підтверджується витягом
з Державного реєстру актів цивільного
стану громадян про шлюб щодо
підтвердження дошлюбного прізвища №
НОМЕР_5 від 26 березня 2014 року, згідно
якого ОСОБА_3, 17 січня 1976 року
зареєструвала шлюб із ОСОБА_4, прізвище
дружини після одруження - ОСОБА_4, та
свідоцтвом (повторним) про народження
серія НОМЕР_3, виданим 11 березня 1964 року
В.Нагольчанською селищною радою
м.Антрацит, згідно якого батьками
ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2
року, є ОСОБА_6 і ОСОБА_7, свідоцтвом
(повторним) про народження серія
НОМЕР_2, виданого 11 березня 1964 року В.
Нагольчанською селищною радою
м.Антрацит, згідно якого батьками
ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1
року, також є ОСОБА_6 і ОСОБА_7.

Згідно заповіту від 02 вересня 1998 року,
ОСОБА_8, яка проживала в АДРЕСА_1, цим
заповітом все своє майно, яке до дня
смерті буде їй належати, в тому числі
житловий будинок з усіма
господарськими та побутовими
прибудовами, належну до нього земельну
ділянку, які знаходяться в АДРЕСА_1,
вона заповіла ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_8 померла в
селищі Єсаулівка у віці 72 роки, факт
смерті зареєстровано Єсаулівською
селищною радою Антрацитівського
району Луганської області, актовий
запис № 30, про що видано свідоцтво про
смерть серія НОМЕР_4 від 01 жовтня 1998
року.

ОСОБА_2 поховала покійну та фактично
прийняла спадщину, вступивши у
володіння спадковим майном в порядку
ст. 548 ЦК України 1963 року, оскільки на
момент смерті спадкоємця вона була
зареєстрована та проживала за адресою
АДРЕСА_1, шлюб із чоловіком розірваний 06
липня 1981 р.

Після смерті своєї сестри, оскільки
інших спадкоємців та родичів у
покійної не було, ОСОБА_1 фактично
успадкував її майно у вигляді
житлового будинку з усіма
господарськими та побутовими
прибудовами та належної до нього
земельної ділянки, які знаходяться в
АДРЕСА_1, він володіє цим будинком,
обслуговує його, проживає в ньому у
літній час, обробляю землю, та т.і. Але з
моменту смерті своєї сестри ОСОБА_1 не
міг ніяк подати нотаріусу документи,
аби оформити на себе спадщину, бо в
нього на руках практично були відсутні
правовстановлюючі документи на
спадкове майно, та документи, які
підтверджують деякі юридичні факти,
пов'язані ще з особою раніше померлою
ОСОБА_8, яка мала раніше прізвище
Віннікова.

І тільки недавно, перебираючі старі
речі на горищі будинку, ОСОБА_1 знайшов
деякі документи, зокрема старий
технічний паспорт на будинок та
реєстраційне посвідчення, заповіт, і
звернувся до нотаріуса. Але і цього
разу в нього забракло деяких доказів,
які були би підставами для оформлення
спадкового майна у нотаріуса і йому
було роз'яснено, що встановленнями
юридичних фактів займається виключно
суд, і це змусило ОСОБА_1 звертатися до
суду із позовом задля захисту своїх
спадкових прав і визнання його права
власності на зазначене вище спадкове
майно.

Тому ОСОБА_1 просить

- встановити факт належності ОСОБА_8,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
заповіданого нею ОСОБА_2 майна у
вигляді житлового будинку за адресою
АДРЕСА_1.

- визнати за ним право особистої
приватної власності в порядку
спадкування за законом після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_2 на житловий
будинок загальною площею 44 кв. метри,
житловою площею 25,3 кв. метри,
позначений на технічному плані під
літерою "А", ганок "а", навіс "а1", кухня "Б",
тамбур "б", ганок "б1", навіс "б2", сараї "В",
"Д", погріб "Г", споруди, огорожі № 1-4, що
розташовані на земельній ділянці
загальною площею 3519 кв. метри за
адресою АДРЕСА_1.

У судове засідання сторони не
з'явилися, просять розглянути справу за
їх відсутністю, ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримує, Єсаулівська селищна рада
позов визнала (а.с. 20-21).

На підставі ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше,
як за зверненням фізичних та юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Судом
досліджені всі докази, надані
сторонами. Клопотань про витребування
та дослідження по справі інших доказів
до суду не надходило. Суд постановляє
рішення на підставі доказів, наданих
сторонами і досліджених в судовому
засіданні.

Вирішуючи питання про обґрунтованість
позову суд виходить з дезпозитивності
прав сторін та того, що згідно зі ст. 10
ЦПК України обставини цивільних справ
встановлюється судом за принципом
змагальності. Суд же, зберігаючи
об'єктивну неупередженість, лише
створює необхідні умови для всебічного
і повного дослідження обставин справи.
Прі дослідженні і оцінці доказів,
встановлені обставини справи і
ухвалення рішення суд незалежний від
висновків органів влади, експертиз або
окремих осіб. Згідно ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
усі докази по справі в їх сукупності
суд приходить до наступних висновків:

Дійсно, ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3
року (а.с.11) згідно договіру про надання
в безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
праві особистої власності від 29
вересня 1954 року, що нотаріально
засвідчений Боково - Антрацитівської
нотаріальною конторою реєстр № 7140/1
належав житловий будинок, що
розташовані на земельній ділянці за
адресою АДРЕСА_2 (а.с.8). Згідно довідки
виконкому Єсаулівської селищної ради
при пере нумерації вулиць та обліку
житлового фонду на території селища
будинку ОСОБА_8 наданий № 20 (а.с.14).
Згідно заповіту від 02 вересня 1998 року,
ОСОБА_8, яка проживала в АДРЕСА_1, цим
заповітом все своє майно, яке до дня
смерті буде їй належати, в тому числі
житловий будинок з усіма
господарськими та побутовими
прибудовами, належну до нього земельну
ділянку, які знаходяться в АДРЕСА_1,
вона заповіла ОСОБА_2, цей заповіт не
був відмінно або змінений (а.с.10).
ОСОБА_2 фактично спадщину прийняла,
оскільки мешкала у цьому будинку (а.с.6),
але не отримав свідоцтво про право
власності на спадщину померла
ІНФОРМАЦІЯ_5 року, цей факт
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданим виконкомом Червонополянської
сільської ради Антрацитівського
району Луганської області 07 серпня 2009
року, актовий запис № 30 (а.с.13). ОСОБА_2 є
рідною сестрою позивача. Факт їх
спорідненості підтверджується витягом
з Державного реєстру актів цивільного
стану громадян про шлюб щодо
підтвердження дошлюбного прізвища №
НОМЕР_5 від 26 березня 2014 року, згідно
якого ОСОБА_3, 17 січня 1976 року
зареєструвала шлюб із ОСОБА_4, прізвище
дружини після одруження - ОСОБА_4, та
свідоцтвом (повторним) про народження
серія НОМЕР_3, виданим 11 березня 1964 року
В.Нагольчанською селищною радою
м.Антрацит, згідно якого батьками
ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2
року, є ОСОБА_6 і ОСОБА_7, свідоцтвом
(повторним) про народження серія
НОМЕР_2, виданого 11 березня 1964 року В.
Нагольчанською селищною радою
м.Антрацит, згідно якого батьками
ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1
року, також є ОСОБА_6 і ОСОБА_7 (а.с.7,12).

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу
України, право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців), а відповідно зі ст. 1218
цього Кодексу до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу
право на спадкування за законом мають
рідні брати та сестри спадкодавця.

Тому суд вважає, що вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню, оскільки
сукупність добутих у суді доказів
вірогідно підтверджується їхня
законність і обґрунтованість, є всі
правові підстави для визнання за ним
права власності на спадщину за
заповітом на житловій будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
що розташовані на земельній ділянці за
адресою АДРЕСА_1, оскільки це право у
нього є за законом, визнання права
власності на спадщину не завдасть
шкоди іншим особам та не порушить їх
прав.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212-215 ЦПК України,
ст.ст.16,328,392,1216,1262 ЦК України,

В И Р І
Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади
селища Єсаулівка

в особі Єсаулівської селищної ради про
встановлення юридичного факту,
визнання права на спадщину за законом -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІК НОМЕР_1 право
особистої приватної власності в
порядку спадкування за законом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_2 на
житловий будинок загальною площею 44 кв.
метри, житловою площею 25,3 кв. метри,
позначений на технічному плані під
літерою "А" з ганком "а" та навісом "а1",
кухню "Б" з тамбуром "б", ганком "б1",
навісом "б2", сараї "В", "Д", погріб "Г",
споруди - огорожі № 1-4, що розташовані
на земельній ділянці за адресою
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через
Антрацитівський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь в
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Антрацитівського

міськрайонного суду
Л. П. Філіпенко