Єдиний унікальний номер 448/1431/14-ц
Провадження № 2/448/454/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
18.12.2014 року Мостиський районний суд
Львівської області в особі:
головуючого - судді
при секретарі - Мриц Н.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Мостиська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
16.10.2014 року позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому просив суд
стягнути з відповідачки в його користь
борг за договором позики із
врахуванням встановленого індексу
вищевказаної суми, а саме - в розмірі 1660
Заявлені вимоги мотивував тим, що 30.12.2011
року він позичив відповідачці під
зобов'язувалася повернути до 01.12.2012
року, однак по закінченні вказаного
строку грошей не повернула та на даний
час ухиляється від повернення таких.
Вказував, що у відповідності до ч.2 ст.625
ЦК України, відповідачка має сплатити
йому борг з урахуванням індексу
річних з простроченої суми за період
прострочення в розмірі 1660 грн.
Позивач в судовому засіданні не
з'явився, однак його інтереси в суді
згідно довіреності від 13.10.2014 року
Представник позивача в судовому
засіданні не з'явився, однак подав
заяву, в якій просив слухати справу у
його відсутності, зазначивши, що не
заперечує проти ухвалення по справі
заочного рішення. Крім того під час
розгляду даної справи в суді
представником позивача було уточнено
(збільшено) позовні вимоги, а саме - крім
заявлених позовних вимог, просив суд
також стягнути з відповідачки в
користь позивача моральну шкоду за
завдані збитки в розмірі 5000 грн.
Відповідачка була своєчасно і належним
чином повідомлена про час і місце
розгляду справи, в тому числі і через
засоби масової інформації (газета
«Високий замок» № 176 (5240) за 28-30
листопада 2014 року), однак в суд не
з'явилася і не повідомила про причини
своєї неявки, а також від неї не
надходило клопотання про відкладення
розгляду справи.
Враховуючи наведене та беручи до уваги
думку представника позивача, який не
заперечує щодо можливості ухвалення
заочного рішення, суд вважає, що у
справі є в наявності достатньо
матеріалів про права і взаємовідносини
сторін для розгляду справи за
відсутності відповідачки і
постановлення заочного рішення,
оскільки прийняття такого рішення не
суперечить закону та відповідає
вимогам ст.224 ЦПК України.
Судом встановлено, що 30.12.2011 року
позивач надав відповідачці грошові
ставкою 6% річних, які остання
зобов'язувалася повернути до 01.12.2012
року. В підтвердження отримання
вищезазначеної суми грошей
відповідачка подала позивачу
власноручну розписку від 30.12.2011 року.
У відповідності до ст.1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Як вбачається зі змісту ст.1047 ЦК
України, договір позики укладається у
письмовій формі, на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей, а також
згідно вимог ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
Всупереч вимогам договору та закону
відповідачка не виконала свої
зобов'язання щодо повернення суми
боргу та сплати процентів за
У відповідності до вимог ст.ст.1049, 1050 ЦК
України, позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та порядок, встановлений договором.
Якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
Як встановлено судом, визначений
позивачем індекс інфляції наведений в
розрахунку збитків, завданих інфляцією
у період з грудня 2012 року по вересень 2014
року, відповідає індексам інфляції
встановленим Державною службою
статистики України. Так, сума
заборгованості із врахуванням індексу
грн. 00 коп. - сума збитків завданих
Однак суд, не може взяти до уваги,
долучений до матеріалів справи
розрахунок 6% річних, оскільки, як
вбачається з розписки, сторонами
узгоджено проценти за користування
позикою в розмірі 6 % річних, проте
жодним чином не згадується про
можливість стягнення процентів річних
за прострочення виконання грошового
У відповідності до ч.1 ст.1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.
Крім того, як вбачається зі змісту ст.625
ЦК України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Відтак, оскільки між сторонами було
узгоджено процентну ставку за
користування позикою в розмірі 6%
річних, то з відповідачки слід стягнути
вказану процентну ставку за період з
30.12.2011 року по 01.12.2012 року (тобто позивач
має право на отримання відсотків,
починаючи з дня укладення договору до
дня, коли сторонами було узгоджено дату
повернення позики), а що стосується
штрафних санкцій, то такі підлягають
стягнення лише за порушення
строковості даного договору, тобто з
дня наступного після остаточної дати
Таким чином, оскільки між сторонами при
укладенні договору не визначено
процентну ставку за порушення
грошового зобов'язання, то така у
відповідності до вимог ч.2 ст.625 ЦК
України, становитиме лише 3% річних від
Розрахунок процентної ставки за
користування позикою під 6% річних в
період з 30.12.2011 року по 01.12.2012 року
становить 553 грн. 98 коп. (сума санкцій = С
сума заборгованості, Д - кількість
Розрахунок 3% річних від простроченої
суми позики в період з 02.12.2012 року по
07.10.2014 року становить 553 грн. 98 коп. (сума
100, де С - сума заборгованості, Д -
кількість прострочених днів).
Що стосується заявлених стороною
позивача вимог щодо стягнення з
відповідачки 5000 грн. завданої
моральної шкоди, яка була заподіяна
йому внаслідок порушення
відповідачкою договірних зобов'язань,
то суд дійшов висновку в даній частині
відмовити, з наступних підстав.
В роз'ясненнях п.5 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995
року № 4 (з наступними змінами та
доповненнями), зазначається про
необхідність у кожному конкретному
випадку з'ясовувати характер
правовідносин і встановлювати, якими
правовими нормами вони регулюються та
чи допускає відповідне законодавство
відшкодування моральної шкоди.
Судом встановлено, що правовідносини,
які виникли між сторонами, належать до
Положення ст.611 ЦК України визначає
правовим наслідком порушення
зобов'язання відшкодування моральної
шкоди, але якщо це встановлено
договором або законом.
Так, договором, укладеним між
сторонами, не передбачено
відшкодування моральної шкоди. Чинним
законодавством відшкодування
моральної шкоди за невиконання
позичальником взятих на себе
зобов'язань за договором позики також
З огляду на наведені обставини, суд
приходить до висновку, що відсутні
правові підстави для задоволення
позовних вимог в частині відшкодування
Згідно вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, так як зобов'язання
повинно виконуватись належним чином та
у встановлені строки у відповідності
до умов договору або вимог чинного
У відповідності ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Таким чином, підсумовуючи все вище
наведене, суд, виходячи з загальних
принципів процесуального права сторін,
де суд повинен сприяти повному та
всебічному з'ясуванню обставин справи,
вважає за доцільне задоволити даний
позов частково, шляхом призначення
стягнення з відповідачки у користь
грошових коштів, з урахуванням
встановленого індексу інфляції за
увесь час прострочення, 3% річних від
простроченої суми (згідно вимог ст.625 ЦК
України) в сумі 553 грн. 98 коп., а також
визначених договором 6% за користування
чужими коштами (у відповідності до
вимог ст.1048 ЦК України) в сумі 553 грн. 98
коп. В задоволенні решти позовних вимог
суд дійшов висновку відмовити.
Також у відповідності до вимог ст.88 ЦПК
України (оскільки позивач звільнений
від сплати судового збору, так як
являється інвалідом ІІ-ої групи)
підлягають стягненню з відповідачки
судові витрати по сплаті судового
збору в сумі 243 грн. 60 коп.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.16, 23, 525, 526, 530, 611, 625, 1046-1050 ЦК
України, ст.ст.11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК
України, суд -
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1),
ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1, в
користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя
АДРЕСА_2, грошові кошти за борговою
сімсот дев'яносто сім) гривень 96 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у дохід
держави в сумі 243 (двісті сорок три)
гривні 60 коп., які перерахувати на
платежу «судовий збір, п.1.1 Закону».
В задоволенні решти позовних вимог -
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
10-ти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Мостиський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СуддяВ.В. Борисенко