Справа № 236/2345/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року Краснолиманський
міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді
Саржевської І.В.

при секретарі Олійник С.М.

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду м. Красний Лиман Донецької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Кіровської селищної ради
Краснолиманського району Донецької
області про визнання права забудовника
на житловий будинок, суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2014року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Кіровської селищної ради
Краснолиманського району Донецької
області про визнання права забудовника
на житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами.

Позивач належним чином повідомлений
про час та місце розгляду справи, з
поважної причини з*явиться у судове
засідання не може, просить розглянути
справу без його участі, про що надав до
суду відповідну заяву.

Відповідач Кіровська селищна рада,
яка належним чином повідомлена про
дату, час та місце розгляду справи
представника для участі в судовому
засіданні не направила, але надала до
суду заяву, згідно з якою відповідач
просить здійснювати розгляд справи без
участі свого представника, при цьому не
заперечує проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали цивільної
справи та подані документи, всебічно й
повно з*ясувавши всі обставини
справи, на яких грунтуються позовні
вимоги, об*єктивно оцінивши докази, що
мають значення для вирішення справи по
суті, встановив наступні фактичні дані.

Рішенням виконкому Кіровської
селищної ради № 245 від 11.09.1963року ОСОБА_3
відведено під будівництво земельну
ділянку площею 700 кв.м. в АДРЕСА_1 ( 16, 18).

На підставі вказаного рішення
виконкому про відвід земельної ділянки
для будівництва житлового будинку
ОСОБА_3 надано дозвіл від 24.10.1963року на
проведення робіт із забудови (а.с.17).

Забудовник ОСОБА_3 був зобов*язаний
закінчить будівництво житлового
будинку протягом трьої років (а.с. 17.19).

ОСОБА_3 на земельній ділянці,
розташованій за адресою ( на теперішній
час): АДРЕСА_1 (а.с.9), було споруджено
житловий будинок та господарські
будівлі. За даними технічного паспорту
на будинок, виготовленого 15.12.2014року
житловий будинок АДРЕСА_1 збудований у
1964році (а.с.37-41).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 є сином померлого
ОСОБА_3 (а.с. 6), відповідно до ст. 1261 ЦК
України являється спадкоємцем першої
черги за законом. Дочка померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 - ОСОБА_4
відмовилась від спадщини. Інших
спадкоємців немає (а.с. 11, 44).

Згідно ст.ст. 1268-1270 ЦК України позивач
ОСОБА_1 прийняв спадщину, оскільки
своєчасно подав до нотаріуса заяву про
її прийняття (а.с.44), проте постановою
державного нотаріуса від 14.05.2014року
йому відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
житловий будинок, оскільки
правоустановлюючи документи щодо
належності нерухомого спадкового
майна на ім*я спадкодавця відсутні
(а.с.13).

Суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню з
наступних пдстав.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право
власності на новостворене майно
(житлові будинки, будівлі, споруди тощо)
виникає з моменту завершення
будівництва (створення майна). Якщо
договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до
експлуатації.

Відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України
цивільна правоздатність фізичної
особи припиняється в момент її смерті.

Стаття 1216 ЦК України визначає, що
спадкуванням є перехід прав та
обов*язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
іних осіб (спадкоємців).

За змістом ст.ст. 269-270, 1219 ЦК України,
право померлого ОСОБА_3 як забудовника
не є таким, що неразривно пов*язане з
особою померлого, а отже, входить до
складу спадщини. Судовою практикою, що
склалася, також підтримується правова
позиція, згідно з якою у разі
здійсненння будівництва згідно з
законом, у разі смерті забудовника всі
його права та обов*язки як забудовника,
входять до складу спадщини ( п.8
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30.05.2008року № 7 "Про судову
практику у справах про спадкування").

Відповідно до ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово.

Позивач через несвоєчасне вирішення
питання про оформлення прийняття
житлового будинку до експлуатації
померлим ОСОБА_3 позбавлений
можливості оформити право на спадщину
в порядку вчинення нотаріальних дій, а
отже його право оспорюється. Способом
захисту цивільних прав і інтересів
може бути, зокрема, визнання права (ст. 16
ЦК України). Оскільки нерухоме майно,
відносно якого ставиться питання про
визнання за позивачем права
забудовника, було споруджене на
підставі відповідних дозволів та
згідно з нормами чинного на той час
законодавства, але не прийнято до
експлуатації, то за ОСОБА_1 слід визнати
право забудовника на нерухоме майно, це
його право входить до складу спадщини
після смерті ОСОБА_3

Враховуючи сукупність наведених
обставин суд вважає за можливе
задовольнити позовні вимоги позивача,
оскільки зазначене не заперечує закону
та інтересам сторін.

Керуючись ст.ст. 25.1216,1218,1222,1225,1261, 1270 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовльнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН
НОМЕР_1, право забудовника на житловий
будинок з господарьскими спорудами,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, після
смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Головуючий суддя: