Справа № 161/8803/14-ц
Провадження № 8/161/14/14
У Х В А Л А

18 грудня 2014 року
місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд
Волинської області

в складі: головуючого судді
Івасюти Л.В.

при секретарі
Сидоренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луцьку заяву ОСОБА_1
про перегляд рішення Луцького
міськрайонного суду у зв’язку з
нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03 червня 2014 року звернувся в суд
із заявою про перегляд рішення
Луцького міськрайонного суду від 01
листопада 2007 року у зв’язку з
нововиявленими обставинами по
цивільній справі № 2-1262/07 за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права
власності на ? частину спадкового майна
і виділ частки в натурі та ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання недійсними
свідоцтв про право на спадщину за
законом.

Заяву мотивує тим, що рішенням Луцького
міськрайонного суду від 01 листопада 2007
року задоволено позов ОСОБА_2 до нього
про визнання права власності на 1/2
частину спадкового майна і виділ
частки в натурі, визнавши за нею право
власності на 1/2 частину житлового
будинку з надвірними будівлями і
спорудами в с.Піддубці Луцького району
по вул. Київській, 102, та виділивши їй в
натурі 1/2 частину житлового будинку з
надвірними будівлями і спорудами в с.
Піддубці Луцького району по вул.
Київській, 102, що складається з
приміщення коридору (1-1), площею 7,3 кв.м,
кухні (1-6), площею 11,7 кв.м, кімнати (1-5),
площею 13,1 кв.м, 1/2 частини сараю (Б-1);
колодязь (В) - залишити в спільному
користуванні сторін; стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію
від вартості ідеальної частки в сумі 896
грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 1 868,40 грн. понесених судових
витрат; стягнуто з ОСОБА_1 в дохід
держави 187,09 грн. судового збору. Даним
рішенням було відмовлено в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання недійсними свідоцтв про право
на спадщину за законом від 29.03.1995 року
та від 24.06.2004 року.

Ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 30 січня 2008 року вищевказане
рішення суду в частині виділу в натурі
частки ОСОБА_2 в домоволодінні по
вулиці Київській, 102 в селі Піддубці
Луцького району скасовано, а справу
направлено на новий розгляд до того ж
суду в іншому складі; в решті - дане
рішення залишено без змін.

Після закінчення розгляду даної справи
були виявлені обставини, які свідчать
про недостовірність деяких документів,
на які суд посилався при вирішенні
даної справи і які привели до прийняття
необґрунтованих та незаконних судових
рішень. При вирішенні даної справи суд
виходив з того, що ОСОБА_3, яка померла
20.08.1992р., належав житловий будинок з
надвірними будівлями і спорудами в с.
Піддубці Луцького району по вул.
Київській, 102, який входить до складу
спадкового майна. Право власності на
дане домоволодіння оформлялось за
ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_1 на ім’я голови
Піддубцівської сільської ради від
28.01.1995 р. про надання дозволу на
переоформлення права власності на
житловий будинок, що по вул. Київській,
102, у с. Піддубці Луцького р-ну. У
зв’язку з чим суди, посилаючись на
законність набуття ОСОБА_3 права
власності на вказане майно, своїми
рішеннями визнали право власності на
1/2частину житлового будинку, що по
вул.Київській, 102, у с. Піддубці Луцького
району, за ОСОБА_2 в порядку спадкування
за законом та виділили дане майно в
натурі. Разом з цим, вважає, що документ,
на підставі якого оформлялось право
власності на майно за ОСОБА_3 є
підроблений, і ОСОБА_1 не писав заяви
про переоформлення права власності на
вищезазначений житловий будинок, за
померлою, на той час, ОСОБА_3, а тому
вказані вище обставини мають важливе
значення для вирішення справи і є
істотними для постановления
правильного рішення у справі, так як на
їх підставі можна зробити висновок про
те, що позовні вимоги ОСОБА_2 про
визнання права власності на 1/2 частину
спадкового майна не підлягають до
задоволення, а позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання недійсними
свідоцтв про право на спадщину за
законом від 29.03.1995 року та від 24.06.2004
року підлягають задоволенню у зв’язку
з тим, що дане майно не входить до
складу спадщини.

Рішенням, яким закінчено розгляд
справи про визнання права власності за
ОСОБА_2 на 1/2 частину спадкового майна
та про визнання недійсними свідоцтв
про право на спадщину за законом від
29.03.1995 року та від 24.06.2004 року с рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 01 листопада 2007
року, яке набрало законної сили. В
зв’язку з тим, що ухвала Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 24 квітня 2014 року набрала
законної сили 01.05.2014 року, вважає, що
строк для подання заяви про перегляд
рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 01 листопада 2007
року не пропущеним.

Посилаючись на вищенаведене, заявник
просить скасувати рішення Луцького
міськрайонного суду від 01 листопада 2007
року в частині визнання за ОСОБА_2 права
власності на спадкове майно на 1/2
частину житлового будинку з надвірними
будівлями і спорудами в с. Піддубці
Луцького району по вул. Київська, 102, та
постановити нове, яким в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.
Скасувати рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 01 листопада 2007 року в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
недійсними свідоцтв про право на
спадщину за законом від 29.03.1995 року та
від 24.06.2004рр., та постановити нове, яким
позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

В судове засідання сторони не
з’явилися, однак це не є перешкодою для
розгляду заяви по суті. ОСОБА_2 подала
суду письмове заперечення,згідно з
яким просить відмовити ОСОБА_1 в
задоволенні заяви про перегляд рішення
суду у зв’язку з нововиявленими
обставинами з підстав пропущення
строку позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що в задоволенні
заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення
Луцького міськрайонного суду у
зв’язку з нововиявленими обставинами,
слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч.1,2 п.1 ст.361 ЦПК України
рішення або ухвала суду, якими
закінчено розгляд справи, що набрали
законної сили, а також судовий наказ
можуть бути переглянуті у зв’язку з
нововиявленими обставинами.
Підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв’язку з нововиявленими обставинами
є, в тому числі, істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Луцького міськрайонного суду
від 01 листопада 2007року задоволено
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про визнання
права власності на 1/2 частину
спадкового майна і виділ частки в
натурі. Постановлено: визнати за ОСОБА_2
право власності на 1/2 частину житлового
будинку з надвірними будівлями і
спорудами в с.Піддубці Луцького району
по вул. Київській, 102. Виділити ОСОБА_2 в
натурі 1/2 частину житлового будинку з
надвірними будівлями і спорудами в с.
Піддубці Луцького району по вул.
Київській, 102, що складається з
приміщення коридору (1-1), площею 7,3 кв.м,
кухні (1-6), площею 11,7 кв.м, кімнати (1-5),
площею 13,1 кв.м, 1/2 частини сараю (Б-1);
колодязь (В) - залишити в спільному
користуванні сторін. Стягнути з ОСОБА_2
в користь ОСОБА_1 грошову компенсацію
від вартості ідеальної частки в сумі 896
грн.; стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2
1 868,40 грн. понесених судових витрат,
стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 187,09
грн. судового збору. Даним рішенням
було відмовлено в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
недійсними свідоцтв про право на
спадщину за законом від 29.03.1995 року та
від 24.06.2004 року.

Ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 30 січня 2008 року рішення
Луцького міськрайонпого суду
Волинської області від 01 листопада 2007
року в частині виділу в натурі частки
ОСОБА_2 в домоволодінні по вулиці
Київській, 102 в селі Піддубці Луцького
району скасовано, а справу направлено
на новий розгляд до того ж суду в іншому
складі; в решті позову - дане рішення
залишено без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 361 ЦПК України
підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи; 2) встановлені вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправдиві показання свідка, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; 3) скасування судового рішення,
яке стало підставою для ухвалення
рішення чи постановления ухвали, що
підлягають перегляду; 4) встановлена
Конституційним Судом України
неконституційність закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

Як вбачається з роз'яснень Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в пунктах 3, 4 постанови від 30
березня 2012 року "Про застосування
цивільного процесуального
законодавства при перегляді судових
рішень у зв'язку з нововиявленими
обставинами", нововиявлені обставини -
це юридичні факти, які мають істотне
значення для розгляду справи та
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі заявнику, а
також обставини, які виникли після
набрання судовим рішенням законної
сили та віднесені законом до
нововиявлених обставин (частина друга
статті 361 ЦПК). Необхідними умовами
нововиявлених обставин, визначених
пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК, є те, що вони
існували на час розгляду справи; ці
обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі. Вирішуючи
питання про наявність нововиявлених
обставин, суд повинен розмежовувати
нововиявлені обставини та нові
обставини. Обставини, що обґрунтовують
вимоги або заперечення сторін чи мають
інше істотне значення для правильного
вирішення справи, існували на час
ухвалення судового рішення, але
залишаються невідомими особам, які
беруть участь у справі, та стали
відомими тільки після ухвалення
судового рішення, є нововиявленими
обставинами. Обставини, які виникли чи
змінилися тільки після ухвалення
судового рішення і не пов'язані з
вимогою в цій справі, а тому не могли
бути враховані судом при ухваленні
судового рішення, є новими обставинами
і можуть бути підставою для
пред'явлення нової вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для перегляду судового
рішення є те, що 24 квітня 2014 року
Луцький міськрайонний суд Волинської
області, розглянувши у судовому
засіданні кримінальне провадження по
обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.І ст. 366 КК
України, ухвалив: ОСОБА_4 звільнити від
кримінальної відповідальності за ч. 1
ст. 366 КК України на підставі ч. 1 п. 2 ст. 49
КК України у зв’язку із закінченням
строків давності, тобто виніс ухвалу, а
не вирок.

Як слідує із роз’яснення Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в пункті 8 постанови від 30 березня
2012 року «Про застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв’язку з
нововиявленими обставинами», завідомо
неправдиві показання свідка, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, які потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
судового рішення, як підстави для його
перегляду у зв’язку з нововиявленими
обставинами (пункт 2 частини другої
статті 361 ЦПК) мають існувати на момент
ухвалення судового рішення, але про їх
недостовірність заявнику не було
відомо. Такі нововиявлені обставини
мають бути підтверджені вироком суду у
кримінальній справі, що набрав
законної сили.

У випадках коли відносно особи, яка
вчинила суспільно небезпечне діяння,
провадження у кримінальній справі в
силу закону не може бути закінчено
постановлениям вироку (у зв’язку із
закінченням строків давності,
внаслідок акта амністії, помилування,
недосягнення віку кримінальної
відповідальності, у зв’язку зі смертю)
на підтвердження наявності вказаних
обставин суд може врахувати постанову
органів дізнання та досудового
слідства, а також постанову суду про
закриття кримінальної справи з
підстав, зазначених у статті 7-1
Кримінально-процесуального кодексу
України, прийнятих за результатами
проведеного в порядку кримінального
судочинства розслідування за умови
визнання їх істотною для справи
обставиною відповідно до пункту 1
частини другої статті 361 ЦПК України.

Як встановлено судом, у
вищезазначеному кримінальному
провадженні не досліджувалося, чи мав
право ОСОБА_1 на ? частину житлового
будинку і кому б належав будинок в
подальшому, якби цієї заяви не було, а
підтвердився факт написання заяви від
імені ОСОБА_1 ОСОБА_4 власноручно. У
даній заяві не має вказівки на кого
оформляти право власності на спірний
житловий будинок.

Судом встановлено, що провадження у
зазначеній справі зупинялося на
підставі ухвали від 14 жовтня 2014 року до
вирішення по суті справи за № 161/13789/14-ц.
16 жовтня 2014 року Луцький міськрайонний
суд Волинської області по справі №
161/13789/14-ц ухвалив: закрити провадження у
справі за позовом ОСОБА_1 до
Піддубцівської сільської ради
Луцького району, ОСОБА_2 про визнання
недійсним рішення Піддубцівської
сільської ради та свідоцтва про право
особистої власності на житловий
будинок (ухвала набрала законної сили
22.10.2014 року).

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 27 січня 2010 року
було відмовлено в позові ОСОБА_1 до
Піддубцівської сільської ради
Луцького району Волинської області,
ОСОБА_2 про визнання недійсними рішення
сільської ради та свідоцтва про право
власності на житловий будинок, яке було
підтверджене в апеляційному суді
Волинської області. У позовній заяві
про визнання недійсними рішення
сільської ради та свідоцтва про право
власності на житловий будинок, як на
одну з підстав ОСОБА_1 посилався на те,
що він не подавав заяву в сільську раду
про оформлення права власності на
будинок. Зазначеній обставині суди
дали правову оцінку.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК, обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року обставини,
на які посилалася особа, яка брала
участь у справі, у своїх поясненнях, в
апеляційній або касаційній скарзі чи в
заяві про перегляд судового рішення
Верховним Судом України або які могли
бути встановлені при всебічному і
повному з'ясуванні судом обставин
справи, тобто при виконанні вимог
частини четвертої статті 10 ЦПК, не є
нововиявленими обставинами.

Таким чином, не можуть бути визнані
нововиявленими нові, тобто такі, що
виникли чи змінилися після ухвалення
рішення обставини, а також обставини,
які могли бути встановлені судом при
виконанні сторонами і судом вимог ст. 10
ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 60, 361-365ЦПК України,
суд –

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
перегляд рішення Луцького
міськрайонного суду від 01 листопада 2007
року у зв’язку з нововиявленими
обставинами по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права
власності на ? частину спадкового майна
і виділ частки в натурі та ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання недійсними
свідоцтв про право на спадщину за
законом - відмовити .

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя Л.В.
Івасюта