Справа № 279/3251/14-ц
Провадження № 2/279/1141/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2014 р. Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді Cнігір В.М.

при секретарі Каленській І.О.

прокурора Клименка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Коростені Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє також в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5, Коростенського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів, зазначивши, що вона є власником будинку АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 самовільно вселилася в належний позивачу житловий будинок без дозволу попереднього власника будинку ОСОБА_6, який помер та без її дозволу. Крім того, в зазначеному житловому будинку значаться зареєстрованими, але фактично не проживають відповідач ОСОБА_3 разом зі своїми неповнолітніми дітьми ОСОБА_4, 2006 року народження, та ОСОБА_5, 2011 року. Вважає, що відповідачами порушується її право власності на нерухоме майно - житловий будинок. Просить визнати відповідача ОСОБА_3 разом з її неповнолітніми дітьми ОСОБА_4, 2006 року народження, ОСОБА_5, 2011 року народження, такими, що втратили право на житловий будинок АДРЕСА_1, зняти їх з реєстрації; визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на зазначене житло та виселити її з нього без надання іншого жилого приміщення.

Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримала з вищезазначених підстав та просила їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

ОСОБА_7, який згідно довіреності представляє інтереси відповідача ОСОБА_3, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні.

Прокурор Клименко В.М. в судовому засіданні просив відмовити в задовленні позовних вимог щодо визнання ОСОБА_3 разом з її неповнолітніми дітьми такими, що втратили право на користування спірним житловим будинком, щодо іншої частини позовних вимог, а саме, виселення ОСОБА_2 не заперечив.

Представник органу опіки та піклування Коростенської районної державної адміністрації в судовому засіданні пояснив, що при здійсненні обстеження умов проживання, про що було складено відповідний акт від 07.11.2014 року, ОСОБА_3 разом з старшою дитиною не проживають. Щодо доцільності задоволення судом позовних вимог підтримав думку прокурора .

Представник Стермигородської сілської ради в судовому засіданні пояснила, що реєстрація ОСОБА_3 в спірному житловому будинку була проведлена зі згоди попереднього власника .

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування житловим приміщенням, яке являється власністю позивача.

Так, позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.7,8).

За даними довідки виданої Стремигородської сілської ради за № 437 від 20 травня 2014 рокув житловому будинку АДРЕСА_1, значаться зареєстрованими ОСОБА_3 та її неповнолітні діти ОСОБА_4, 2006 року народження та ОСОБА_5, 2011 року народження. З 01.09.2013 року ОСОБА_3 разом зі старшим сином ОСОБА_4 не проживають в спірному житловому будинку понад рік, а проживають ОСОБА_2 (без реєстрації) з неповнолітнім ОСОБА_5 (а.с.9).

В даний час відповідач ОСОБА_3 житловим будинком позивача не користується, однак з реєстраційного обліку в добровільному порядку не знімається. Витрат по його утриманню житлового будинку не несе, добровільно припинила користування ним.

Вирішуючи питання про те, які правові норми за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст.58 Конституції України) підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи час їх виникнення, встановлено, що такими є ст.391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідачі не були наділені позивачем правом користуватись належним їй майном, одна із відповідачів ОСОБА_3 користування ним припинила добровільно, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, за користування ним позивачеві оплати не проводить, а відповідач ОСОБА_2 проживає без реєстрації в зазначеному житлі та як така, що вселилася самовільно в нього.

Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,6,11,15,60,209,212-218,226 ЦПК України, ст.ст.321,391,406 ЦК України, ст.41, ст.58 Конституції України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5, Коростенського районного сектору державного управління державної міграційної служби в Житомирської області про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартири, зняття їх з реєстрації та виселення задоволити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та її неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, такими, що втратили право на користування житлом - будинком АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_6, з житлового будинку АДРЕСА_1 без надання їй іншого жилого приміщення.

В задоволенні іншої частини позовнихї вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.М. Снігір