Справа № 1316/1876/12
Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський
Провадження № 22-ц/783/3693/14
Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської
області у складі: головуючого - судді:
Берези В.І., суддів: Бойко С.М.,
Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря
судового засідання: Брикайло М.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 18 червня
2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання права власності на
? частку житлового будинку у спільній
сумісній власності,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням позов
задоволено. Визнано за ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2
частину будинковолодіння, яке
знаходиться по АДРЕСА_1.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2, яка
участі у справі не брала, однак вважає
порушеним своє право оскаржуваним
рішенням. В апеляційній скарзі
зазначає про те, що рішення не
відповідає вимогам чинного
законодавства, суд невірно застосував
норми матеріального права,
недоведеними є обставини, які суд
вважав встановленими. Відсутні докази
про те, що позивач ОСОБА_3 будувала
спірний будинок разом з ОСОБА_5, така,
позивач, перебувала з останнім лише у
фактичних шлюбних відносинах,
проживання однією сім`єю не є підставою
для виникнення у них прав та обов`язків
подружжя, тому майно одного з подружжя
є виключно майном ОСОБА_5 Відповідач
ОСОБА_4 не вчиняла жодних дій,
спрямованих на прийняття спадщини
після смерті батька ОСОБА_5 За життя
ОСОБА_5 складено заповіт на користь
невістки ОСОБА_6, яка є матір`ю апелянта
- ОСОБА_2, та яка проживала у спірному
будинку після смерті своєї матері
ОСОБА_6

В суді апеляційної інстанції до участі
у справі залучено правонаступника
позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_8, оскільки
позивач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 р. померла,
ОСОБА_8 є спадкоємцем такої.

Заслухавши представника апелянта -
ОСОБА_9, який підтримав апеляційну
скаргу, відповідача ОСОБА_4, яка таку
заперечила, ОСОБА_8 - правонаступник
позивача ОСОБА_3 до суду не з`явився, у
письмовій заяві просив справу слухати
у його відсутність, відносно
апеляційної скарги заперечує.
Перевіривши матеріали справи, межі та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
відхилення такої.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року у Польщі,
з 1964 року зареєстрована в АДРЕСА_1 та
постійно проживала за вказаною
адресою.

У 1987 році виконком Пустомитівської
районної ради зареєстрував за ОСОБА_5
на праві особистої власності будинок
АДРЕСА_1 /а.с.150/.

Згідно зі свідоцтвом про народження,
відповідач ОСОБА_4 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_3 р., її батьками значаться
ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про смерть
НОМЕР_1, ОСОБА_5 у віці 64 роки помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с.Сокільники
Пустомитівського району.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3
разом з ОСОБА_5 збудували житловий
будинок по АДРЕСА_1, та встановив ту
обставину, що будинок був їх спільною
сумісною власністю. За життя ОСОБА_5
своєю часткою не розпорядився, тому
після смерті такого ОСОБА_3 виявила
бажання виділити свою частку зі
спільного майна, відтак визнав за
позивачем ОСОБА_3 право власності на ?
частину будинковолодіння -спільної
сумісної власності.

З рішенням суду першої інстанції
погоджується і колегія суддів.

Як видно з матеріалів справи та апелянт
цього не оспорює, позивач ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 проживали однією сім`єю як
чоловік та дружина з червня 1944 року.
Шлюб не реєстрували.

У таких народилось троє дітей - двоє
синів - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відповідно 1946
та 1950 р.н. та дочка ОСОБА_4- 1953 р.н.

Син -ОСОБА_12 помер у 2003 році, син -
ОСОБА_11 помер у 2004 році /а.с.133-134/.

Як видно з заключення про можливість
оформлення права власності
Львівського Бюро техінвентаризації,
датованого 1986 р., гр. ОСОБА_5 на
виділеній йому земельній ділянці в
АДРЕСА_1, відповідно до рішення
виконкому Пустомитівського району за
№ 709 від 08.07.1959 р. побудував в 1959-1961
р.р. житловий будинок /а.с.148/.

Таким чином, в період народження усіх
трьох дітей та проживання однією сім`єю
з позивачкою ОСОБА_3 житловий будинок
був побудований та сім`я з часу його
побудови у такому стала проживати.
Позивач ОСОБА_3 у спірному будинку
разом з ОСОБА_5 проживала як дружина з
чоловіком однією сім`єю аж до його
смерті - до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції вірно встановив ту
обставину, що спірний будинок є
спільною сумісною власністю позивача
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та застосував до
спірних правовідносин норми
Цивільного кодексу 1963 року .

Главою 11 ЦК України ( в редакції 1963р.) (
статті 112-118) визначено, що майно може
належати на праві спільної власності
двом чи кільком громадянам.
Розрізняється спільна власність з
визначенням часток ( часткова
власність) або без визначення часток
(сумісна власність). Кожен із учасників
спільної власності має право вимагати
виділу своєї частки із спільного майна.

Згідно зі ст. 549 ЦК України ( в редакції
1963 р.), визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину, якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном.

Таким чином, позивач ОСОБА_3 як
співвласник спільної сумісної
власності має право виділу своєї
частки з спільного майна, що логічно
узгоджується з нормами ст.ст. 112-118 ЦК
України .

Встановлені судом першої інстанції
обставини свідчать про проживання
однією сім`єю позивача ОСОБА_3 та
ОСОБА_5, створення та володіння
спільною сумісною власністю та не
спростовує факту виникнення у них прав
та обов`язків співвласників спільного
майна, доводи апелянта встановлені
факти не спростовують.

Та обставини, про яку вказує апелянт в
апеляційній скарзі, що за життя ОСОБА_5
склав заповіт на невістку ОСОБА_6-
дружину померлого сина ОСОБА_13, ОСОБА_6
спадщини за заповітом не оформила,
склавши при цьому заповіт на дочку
ОСОБА_2 - апелянта у справі, такі
проживали у спірному будинку на час
смерті ОСОБА_5 та вважаються такими, що
прийняли спадщину, не порушує, на думку
колегії суддів, прав апелянта, оскільки
така вправі спадкувати ? частку
спільного майна, належну ОСОБА_5, та про
наміри такої спадкувати цю частку
свідчить і подана до Пустомитівської
держнотконтори нею, ОСОБА_2, заява про
видачу свідоцтва про прийняття
спадщини, де така зазначила
спадкоємцем на ? частку будинку дружину
спадкодавця ОСОБА_5 - ОСОБА_3 .

Враховуючи наведене, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, суд, з`ясувавши обставини
спору, проаналізувавши зібрані докази
та встановлені обставини, дав їм
належну правову оцінку і ухвалив
рішення, що відповідає вимогам закону.
А тому, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст. 308, ст.ст. 314,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х
в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 18 червня
2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскарженою в касаційному порядку
протягом двадцяти днів подачею
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Береза В.І.

Судді:
Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.