АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 413/1672/12
Головуючий в 1 інстанції - Водоп'янов
Провадження №22ц/774/1003/К/14
Доповідач - Братіщева Л.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Братіщевої Л.А.

суддів: Грищенко Н.М.,
Турік В.П.

при секретарі: Кузьміній Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Кривому Розі,
відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без
фіксації судового засідання
технічними засобами, за відсутності
осіб, які беруть участь у справі, які
про час та місце розгляду справи
належним чином повідомлені, апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства "Євраз Суха Балка" на
рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 14 березня 2014 року по
справі за ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства "Євраз Суха
Балка" про стягнення недоплаченої
заробітної плати за час відпусток,-

особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання не з`явилися, про час
та місце розгляду справи належним
чином повідомлені.

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2012 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Євраз Суха Балка" (надалі -
ПАТ "Євраз Суха Балка") про стягнення
недоплаченої заробітної плати за час
відпусток, компенсації втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням
строків її виплати. Уточнивши позовні
вимоги, в останній їх редакції просив
суд стягнути з ПАТ "Євраз Суха Балка"
недоплачену заробітну плату за час
відпусток за період з 01.01.1995 року по
01.03.2010 року у сумі 3555 грн. 90 коп.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2
посилався на те, що у період з 11.12.1980
року по 08.12.2010 року він працював на
різних посадах у відповідача та за час
його роботи на підприємстві наказами
неодноразово підвищувались тарифні
ставки і посадові оклади, однак
нарахування заробітної плати за час
відпустки проводилось із порушенням
законодавства.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 14 березня 2014 року
позов ОСОБА_2 до ПАТ "Євраз Суха Балка"
задоволено. Стягнуто з ПАТ "Євраз Суха
Балка" на користь позивача недоплачену
заробітну плату за час відпусток у
сумі 3555 грн. 90 коп. без утримання
податків та обов'язкових платежів.
Стягнуто з ПАТ "Євраз Суха Балка" на
користь держави судовий збір у розмірі
243,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ
"Євраз Суха Балка", посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду в частині
стягнення заборгованості по
заробітній платі за час відпусток у
розмірі 3555 грн. 90 коп. та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити ці позовні
вимоги у сумі 1738 грн. 45 коп. Зокрема,
посилається на те, що судом першої
інстанції допущено неповне з'ясування
обставин справи.

Так, з положень п. 10 Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого 08.02.1995 року ПКМУ №100 та
введеного в дію з 01.01.1995 року,
вбачається, що коригування на
коефіцієнт підвищення при обчисленні
середньої заробітної плати є
обов'язковим у випадках підвищення
тарифних ставок і посадових окладів на
підприємстві, в установі, організації
відповідно до актів законодавства, а
також за рішеннями, передбаченими в
колективних договорах (угодах).

З 01.01.2005 року на підприємстві було
підвищено тарифні ставки (оклади)
згідно наказу по ВАТ "Суха Балка" №83 від
24.01.2005 року з метою матеріальної
зацікавленості працівників,
підвищення ефективності виробництва
та перевиконання планових завдань. У
цьому ж році ВАТ "Суха Балка" на
підставі п. 3.1. розділу 3 Галузевої угоди
гірничо-металургійного комплексу
України на 2005-2006 роки та п. 3.27
Колективного договору ВАТ "Суха Балка"
на 2005 рік наказом по ВАТ "Суха Балка" №331
від 24.03.2005 року встановлено провести з
01.03.2005 року підвищення тарифних ставок
у 1,2014 рази, без зміни положень про
оплату праці.

Оскільки підприємством не порушено
умови Галузевої угоди
гірничо-металургійного комплексу
України на 2005-2006 роки та п. 3.27
Колективного договору ВАТ "Суха Балка"
на 2005 рік та було проведено підвищення
тарифних ставок з 01.01.2005 року з власної
ініціативи, на думку відповідача,
відсутні підстави для застосування до
наказу №83 від 24.01.2005 року положень 10
Порядку обчислення середньої
заробітної плати та врахування цього
коефіцієнту при обчисленні
недоплаченої заробітної плати за час
відпусток. Крім того, судом не взято до
уваги, що на госпрозрахункових
підприємствах і в організаціях
коригування заробітної плати та інших
виплат провадиться з урахуванням їх
фінансових можливостей, та не
враховано, що підприємство на власний
розсуд вже визначило корегуючі
коефіцієнти для визначення середньої
заробітної плати у випадках підвищення
тарифних ставок і посадових окладів у
відповідності з актами законодавства і
прийняло рішення про розрахунок цих
суми за формулою: корегуючий
коефіцієнт = 1 + розмір підвищення
тарифних ставок та окладів (в частках
одиниці) Х 0,71, а тому незастосування
судом цієї формули є незаконним.

Крім того позивач звернувся до суду з
позовом із пропуском тримісячного
строку для звернення до суду за
вирішенням трудового спору з вимог, що
випливають з питань оплати праці.

Також, судом порушено норми
процесуального права та не враховано,
що згідно положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
сторони звільняться від доведення
обставин, встановлених судовим
рішенням у цивільній справі, яка
стосується однієї зі сторін спору, а
рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 06.02.2012
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» про
стягнення недоплаченої заробітної
плати за час відпусток, компенсації
втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням строків її
виплати, яке набрало законної сили та
на теперішній час є чинним, встановлено
правомірність дій ПАТ «ЄВРАЗ Суха
Балка» при застосуванні коригуючого
коефіцієнта за формулою: 1 + розмір
підвищення тарифних ставок та окладів
(в частках одиниці) Х 0,71.

В запереченнях на апеляційну скаргу
представник позивача ОСОБА_4 просить
апеляційну скаргу відхилити, як
необґрунтовану та безпідставну а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог, доводів апеляційної
скарги та заперечень на неї, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено та сторонами не
оспорюється, що у період з 11.12.1980 року по
08.12.2010 р. ОСОБА_2 працював на ПАТ «ЄВРАЗ
Суха Балка» на різних посадах (а.с.5-6).

Протягом роботи на підприємстві
неодноразово знаходився у відпустці.

При звільненні отримав нараховані йому
суми заробітної плати.

Спір виник з приводу порядку
розрахунку середньої заробітної плати
при нарахуванні сум оплати за час
відпусток, починаючи з 1995 року.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2,
суд першої інстанції виходив із
доведеності позову у зв'язку з
порушенням відповідачем п.п. 10 Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №100 від 08.02.1995 року
(далі - Порядок), що потягло
неправильність нарахування заробітної
плати за час відпусток та
несвоєчасного проведення розрахунку.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України
«Про відпустки» порядок обчислення
заробітної плати працівникам за час
відпусток, додаткових відпусток у
зв'язку з навчанням, творчої відпустки,
додаткової відпустки працівникам, які
мають дітей та компенсації за
невикористані відпустки
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Кабінетом Міністрів України
Постановою №100 від 08.02.1995р. затверджено
Порядок обчислення середньої
заробітної плати, який застосовується
при наданні працівникам відпусток.

Пунктом 10 Порядку передбачено, що у
випадках підвищення тарифних ставок і
посадових окладів на підприємстві, в
установі, організації відповідно до
актів законодавства, а також за
рішеннями, передбаченими в колективних
договорах (угодах), як у розрахунковому
періоді, так і в періоді, протягом якого
за працівником зберігається середній
заробіток, заробітна плата, включаючи
премії та інші виплати, що враховуються
при обчисленні середньої заробітної
плати, за проміжок часу до підвищення
коригується на коефіцієнти підвищення.
На госпрозрахункових підприємствах і в
організаціях коригування заробітної
плати та інших виплат провадиться з
урахуванням їх фінансових можливостей.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідачем з 01.04.1995 року по 04.03.2004 року
в тому числі в період роботи ОСОБА_2
підвищувались тарифні ставки і
посадові оклади на підставі наказів №
543 від 29.07.1994; № 786 від 31.10.1994; №191 від
28.02.1995; № 84 від 31.01.1996; №462 від 28.06.1996; №522
від 29.07.1997; №312 від 25.04.2000; № 1252 від 19.12.2001;
№637 від 29.07.2003; №717 від 20.08.2003.

Таким чином суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
необхідність коригування заробітної
плати при розрахунку середнього
заробітку для нарахування оплати часу
відпусток, отже недоплата заробітної
плати за спірний період склала 3555 грн.90
коп.

Спільною постановою Генерального
директора ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» та
профспілкових комітетів №3 від 06.02.2012 р.
та наказу № 295 від 16.02.2012 року,
відповідачем визнано порушення п.10
Порядку (а.с.7).

Відповідач погоджується із
застосуванням коефіцієнтів підвищення
тарифних ставок і посадових окладів
згідно вище зазначених наказів при
розрахунку середньої заробітної плати
для нарахування оплати за час
відпусток ОСОБА_2., але з урахуванням
спільної постанови Генерального
директора та профспілкових комітетів
№3 від 06.02.2012 р.

Колегією суддів відхиляються доводи
апеляційної скарги у цій частині,
оскільки пунктом 10 Порядку
передбачено коригування заробітної
плати на коефіцієнти підвищення при
обчисленні середньої заробітної плати
у випадках підвищення тарифних ставок
і посадових окладів на підприємстві, в
установі, організації відповідно до
актів законодавства, а також за
рішеннями, передбаченими в колективних
договорах (угодах).

Госпрозрахункові підприємства,
виходячи із своїх фінансових
можливостей самостійно визначають
зростання коефіцієнтів тарифних
ставок (посадових окладів) та терміни
їхнього запровадження відповідно до
фінансових можливостей та граничного
розміру коефіцієнтів підвищення
тарифних ставок та посадових окладів,
вказаних в Постановах КМУ за
погодженням із профспілковими
органами підприємства, що відповідно
відзначалося в Спільних Постановах
адміністрації та профспілкових
організацій, які встановлювали розмір
підвищення тарифних ставок та
посадових окладів.

Як вбачається з матеріалів справи, ВАТ
«Суха Балка», на теперішній час ПАТ
«ЄВРАЗ Суха Балка», відповідно до
наказу №83 від 24.01.2005 року, який
доповнено наказом №85 від 25.01.2005 року, по
підприємству, в межах своїх
повноважень та, виходячи із своїх
фінансових можливостей, визначило
розмір коефіцієнта зростання тарифних
ставок і посадових окладів з 01 січня 2005
року.

Зазначений наказ є законним та не
порушує права та інтереси працівників,
а тому є обов'язковим до виконання.

Доводи ж апеляційної скарги в цій
частині фактично зводяться до вільного
тлумачення представниками відповідача
ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №100 від 08.02.1995 року.

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності підстав для застосування
коефіцієнтів 1,5 з 01.06.1996 року відповідно
до наказу №462 від 28.06.1996 року та 2,5 з
01.01.1996 року відповідно до наказу №84 від
31.01.1996 року, оскільки наказом №114 від
12.02.1996 року було визначено інший
порядок застосування коефіцієнтів
підвищення при розрахунку середнього
заробітку за розрахункові місяці 1995 та
1996 років, колегією суддів не можуть
взяті до уваги, оскільки згідно з
належним чином завіреного підписом
уповноваженої особи та печаткою ПАТ
«ЄВРАЗ Суха Балка» переліку
коефіцієнтів підвищення тарифних
ставок по ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» з
липня 1994 року по січень 2010 року, у
січні 1996 року тарифні ставки
підвищились на коефіцієнт 2,50 у
відношенні до діючих тарифів на
підставі наказу №84 від 31.01.1996 року, у
червні 1996 року - на 1,50 на підставі
наказу №462 від 28.06.1996 року, а наказом №114
від 12 лютого 1996 року не було здійснено
їх зміну чи скасування.

Доводи апеляційної скарги щодо
невірного розрахунку сум, належних до
виплати ОСОБА_2 колегією суддів
відхиляються, оскільки ПАТ «ЄВРАЗ Суха
Балка» визнано порушення п. 10 Постанови
при нарахування та виплати відпусток
працівникам у період з 1995 року по
березень 2010 року, а визначення
пунктом 1.3 Постанови від 06.02.2012 року
коригуючого коефіцієнта, який підлягає
застосуванню для проведення
розрахунку заборгованості, у вигляді: 1
+ розмір підвищення тарифних ставок та
окладів (в частках одиниці) Х 0,71, без
скасування раніше визначених
підприємством коефіцієнтів тарифних
ставок (посадових окладів) та термінів
їхнього запровадження, є незаконним.

Посилання представника відповідача на
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 06.02.2012
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» про
стягнення недоплаченої заробітної
плати за час відпусток, компенсації
втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням строків її
виплати, як на підставу звільнення від
доказування згідно положень ч. 3 ст. 61
ЦПК України колегією суддів
відхиляються з огляду на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, або особа, щодо
якої встановлено ці обставини. Тобто,
даною нормою встановлено
преюдиціальність певних фактів,
встановлених при розгляді справи, а не
визначених судом, у порядку ст. 215 ЦПК
України, правовідносин відповідно до
встановлених фактів.

Таким чином, преюдиціальним фактом
встановленим рішенням апеляційного
суду Дніпропетровської області від
06.02.2012 року може бути факт застосування
ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» коригуючого
коефіцієнту при визначенні розміру
недоплаченої заробітної плати за час
відпусток, однак не висновки суду щодо
оцінки таких дій та їх правомірності є
обов'язковими.

Обов'язковими ж для суду є лише
висновки Верховного Суду України,
викладені у рішеннях, прийнятих за
результатами розгляду заяв про
перегляд судового рішення з підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України (ч. 2 ст. 214 ЦПК
України).

Не може погодитись колегія суддів і з
доводами апеляційної скарги щодо
пропуску позивачем строку для
звернення до суду за захистом свого
порушеного права з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦПК України перебіг
позовної давності починається від дня
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач дізнався про порушення свого
права лише із Спільної постанови
Генерального директора та
профспілкових комітетів від 06.02.2012
року, і саме з цього часу починається
перебіг позовної давності, а підстави
для застосування до правовідносин
сторін обмеженого строку позовної
давності тривалістю три місяці у
відповідності до трудового
законодавства, яке було чинне на час
порушення ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка»
трудових прав позивача щодо оплати
праці відсутні.

Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України, в
редакції чинній станом на 06.02.2012 року,
у разі порушення законодавства про
оплату праці працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення належної йому заробітної
плати без обмеження будь-яким строком.

Рішенням Конституційного Суду України
від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 у справі за
конституційним зверненням громадянки
ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення
положень частини другої статті 233
Кодексу законів про працю України,
статей 1, 12 Закону України "Про оплату
праці", визнано, що у разі порушення
роботодавцем законодавства про оплату
праці не обмежується будь-яким строком
звернення працівника до суду з позовом
про стягнення заробітної плати, яка
йому належить, тобто усіх виплат, на які
працівник має право згідно з умовами
трудового договору і відповідно до
державних гарантій, встановлених
законодавством, зокрема й за час
простою, який мав місце не з вини
працівника, незалежно від того, чи було
здійснене роботодавцем нарахування
таких виплат.

Отже, доводи, викладені в апеляційній
скарзі, фактично зводяться до
переоцінки доказів та незгодою з
висновками суду по їх оцінці. Проте
відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України
оцінка доказів є виключною
компетенцією суду, переоцінка доказів
діючим законодавством не передбачена.
Судом першої інстанції повно та
всебічно досліджені обставини справи,
перевірені письмові докази та надано
їм належну оцінку.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303
ЦПК України і зважаючи на роз'яснення,
викладені в п. 15 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008
р., - під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені письмовими матеріалами
справи та поясненнями учасників
процесу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314,316
ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Євраз Суха
Балка" відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Кривого Рогу від 14 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: