Справа №731/879/14
Провадження №2/731/232/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 року Варвинський
районний суд Чернігівської області

в складі судді
Семенченка О.М.,

з участю секретаря
Левуна С.С.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданих злочином, -

В С Т А Н О В И В:

6 листопада 2014 року до суду звернувся
ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, посилаючись на те, що
вироком Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 25
вересня 2014 року ОСОБА_2 було визнано
винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за
заподіяння йому легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я. В результаті
неправомірних та винних дій
відповідача ним були понесені витрати
на придбання медикаментів, лікарських
засобів та матеріалів медичного
призначення для лікування у розмірі 2
217,34 грн., які під час розгляду
кримінального провадження не
стягувалися, а тому вони підлягають
відшкодування відповідачем у повному
обсязі. Крім того, неправомірними
суспільно-небезпечними діями
відповідача ОСОБА_2 йому було заподіяно
немайнових втрат, спричинених
моральними та фізичними стражданнями,
які позначили негативні зміни у його
житті: щоденні думки та спогади про
наслідки психтравмуючої події, страх
можливого повторення подій, негативні
переживання та спогади, потреба в
уникненні зустрічей з відповідачем,
насторога, тривога, емоційні та тілесні
реакції при згадуванні; порушення сну,
неприємні сновидіння, нервозність,
дратівливість, почуття обурення,
приниження гідності; побоювання щодо
майбутнього стану здоров'я;
необхідністю сторонньої допомоги.
Моральну шкоду він оцінює у 5 000 гривень.

Позивач ОСОБА_1 просить стягнути з
ОСОБА_2 на його користь завдані
кримінальним правопорушення,
передбаченим ч. 2 ст. 125 КК України, 2217,34
грн. матеріальної шкоди та 5 000 гривень
моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав та пояснив, що
23 липня 2014 року близько 4 години ОСОБА_2,
перебуваючи поблизу першого
технологічного водоймища
Гнідинцівського ГПЗ в смт. Варва по
вулиці Космонавтів, на ґрунті раптово
виниклих неприязних стосунків наніс
йому декілька ударів по ногам, голові
та тілу, від яких він втратив
свідомість. Після чого залишив його у
безпорадному стані на місці побиття.
Діставшись додому, він викликав швидку
медичну допомогу та був
госпіталізований до неврологічного
відділення КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ», де
лікувався з 23 липня по 8 серпня 2014 року з
приводу закритої черепно-мозкової
травми із струсом головного мозку,
ушибами голови, тім'яної потиличної
області, ушибами обличчя з садинами,
гематомами обох очних областей з
травматичними крововиливами в склери
обох очей, ушибами грудної клітки
справа. Всього ним було затрачено на
своє лікування 2 217 гривень 34 копійки.
Цивільний позов під час розгляду
кримінального провадження по
обвинуваченню ОСОБА_2 ним не заявлявся.
Також відповідачем йому було заподіяно
моральну шкоду, що проявилося у
психосоматичних та психоемоційних
змінах в його організмі, а саме:
порушення сну, швидкої втоми,
пасивності, пригніченості,
дратівливості, нервозності тощо.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та
пояснив, що документи, які надані
позивачем, не відповідають дійсності.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2 та дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
слід задовольнити частково з таких
підстав.

Судом встановлено, що 23 липня 2014 року
ОСОБА_2 близько 4 години, перебуваючи
поблизу 1-го технологічного водоймища
Гнідинцівського ГПЗ в смт. Варва по
вулиці Космонавтів, на грунті
неприязних стосунків умисно наніс
декілька ударів кулаками рук по ногам
та голові і тілу ОСОБА_1, заподіявши
таким чином йому легкі тілесні
ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я.

Зазначені обставини та вина
відповідача у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
підтверджуються вироком Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області від 25 вересня 2014 року, що набрав
законної сили, яким ОСОБА_2 було
засуджено до покарання у виді 200 годин
громадських робіт (а.с. 3).

Відповідно до ст. 61 ЦПК України вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цієї особою.

Під час розгляду кримінального
провадження ОСОБА_1 з цивільним позовом
не звертався, а тому завдана йому
матеріальна шкода відшкодована не
була.

Ч. 7 ст. 128 КПК України передбачає, що
особа, яка не пред'явила цивільного
позову в кримінальному провадженні, а
також особа, цивільний позов якої
залишено без розгляду, має право
пред'явити його в порядку цивільного
судочинства.

У відповідності з ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно довідок, виданих КЛПЗ
«Варвинська ЦРЛ», ОСОБА_1 за період з 23
липня 2014 року по 8 серпня 2014 року було
використано цілий ряд медичних
препаратів на загальну суму 2 217 гривень
34 копійки. Хворий лікувався за власні
кошти, ліки були придбані в аптечній
мережі (аптека № 57) (а.с. 4, 6).

З огляду на вище викладене суд вважає,
що матеріальна шкода в сумі 2 217,34 грн.
підлягає стягненню з відповідача,
оскільки у відповідності з ч. 1 ст. 1195 ЦК
України фізична або юридична особа, яка
завдала шкоди каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я фізичній особі,
зобов'язана відшкодувати потерпілому
заробіток (дохід), втрачений ним
внаслідок втрати чи зменшення
професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

Що стосується відшкодування моральної
шкоди слід зазначити наступне.

Згідно ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

У відповідності з ч. 3 ст. 23 Цивільного
кодексу України, розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
ступеня вини особи, яка завдала
моральної шкоди, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення.

Згідно з рекомендаціями п. 9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого -
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

При визначенні розміру моральної
шкоди, враховуючи характер дій
заподіювача шкоди, моральні страждання
потерпілого, матеріальний стан
відповідача, виходячи із засад
розумності, виваженості та
справедливості, суд приходить до
переконання про необхідність
часткового задоволення позовних вимог
та стягнення на користь ОСОБА_1 2 000
гривень в якості відшкодування
моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 за подання позову про
відшкодування матеріальних збитків,
завданих внаслідок вчинення злочину,
звільнений від сплати судового збору
на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір». Відповідно до ч. 3
ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на
користь якого ухвалено рішення,
звільнено від сплати судового збору,
він стягується з відповідача в дохід
держави пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог. Тому з
відповідача в дохід держави підлягає
стягненню судовий збір в розмірі 243,6
грн.

При подачі позову позивачем було
сплачено 243,6 грн. за вимогу про
відшкодування моральної шкоди, а тому
зазначена сума підлягає стягненню з
відповідача на користь ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд
-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданих злочином,
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1 2 217 грн. 34 коп. на
відшкодування матеріальної шкоди та 2
000 гривень на відшкодування моральної
шкоди, завданих злочином, та 243,6 грн.
понесених судових витрат, а всього 4 460
(чотири тисячі чотириста шістдесят)
гривень 94 копійки.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок
три) гривні 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Чернігівської
області через Варвинський районний
суд.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя О.М.
Семенченко