Справа № 461/6860/13
Головуючий у 1 інстанції: Городецька
Провадження № 22-ц/783/3970/14
Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді - Крайник Н.П.

суддів - Мельничук О.Я., Курій Н.М.

секретаря - Данилик І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на рішення
Галицького районного суду м. Львова від
08 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, Галицького
відділу Державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про визнання права власності
на автомобіль та зняття з нього арешту,
-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 08 квітня 2014 року позов
задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на
автомобіль марки ЗАЗ TF699P, седан-В 2008
року випуску, номер (кузова,рама) №
НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3 від
24.06.2008 року, державний номерний знак
НОМЕР_1.

Зобов'язано Галицький відділ державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції зняти
арешт, накладений згідно постанови ВП
№ 31882560 від 14.05.2012 року та повернути
ОСОБА_4 автомобіль марки ЗАЗ TF699P,
седан-В 2008 року випуску, номер
(кузова,рама) № НОМЕР_2, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_3 від 24.06.2008 року, державний
номерний знак НОМЕР_1.

Рішення суду оскаржив представник
ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3.

Вважає оскаржуване рішення незаконним,
необ'єктивним, необґрунтованим та
таким, що ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального
права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
укладення між сторонами письмового
договору купівлі-продажу автомобіля,
що підтверджується письмовою
розпискою про передачу грошей за
договором та фактична передача ОСОБА_4
права керування автомобілем, не є
підставою для визнання за ним права
власності на автомобіль, оскільки
чинним законодавством визначено
спеціальний порядок набуття права
власності на автомобіль.

Спірний автомобіль не був знятий з
обліку в органах ДАІ та є
зареєстрований за ОСОБА_5 Відтак,
сторонами після укладення письмово
договору купівлі-продажу автомобіля не
вжито заходів щодо переоформлення
автомобіля на ОСОБА_4 у порядку
визначеному Порядком державної
реєстрації та обліку автомобілів, а
тому відсутні правові підстави для
визнання права власності на автомобіль
за позивачем в судовому порядку.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з наступних
мотивів.

Встановлено, що 18.02.2010 року між ОСОБА_4
та ОСОБА_5 було укладено письмовий
договір купівлі-продажу автомобіля
марки ЗАЗ ТР699Р, седан-В 2008 року випуску,
номер ( кузова, рама) № НОМЕР_2,
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3 від
24.06.2008 року, державний номерний знак
НОМЕР_1, відповідно до якого ОСОБА_4
передав ОСОБА_5 32 000 грн. в оплату за
придбаний автомобіль, про що ОСОБА_5
була видана розписка. 18.02.2010 р. між
сторонами підписано акт
прийому-передачі автомобіля ( а.с.6-7).

18.02.2010 року ОСОБА_5 видав на ім'я ОСОБА_4
довіреність серії ВМК № 613975 на право
керування транспортним засобом та на
право представлення останнім його
інтересів в органах Державтоінспекції,
страхових органах з усіх питань,
пов»язаних з експлуатацією автомобіля
терміном на 18.02.2011 р. та передав
останньому свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3 від
24.06.2008 року (а.с.9).

В подальшому ОСОБА_5 була видана
повторна довіреність серії ВРД № 469980
з аналогічними повноваженнями
терміном до 19.02.2012 р. (а.с.10).

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 з 18.02.2010 р. користувався
автомобілем марки ЗАЗ ТР699Р, седан-В 2008
року випуску, номер ( кузова, рама) №
НОМЕР_2, проводив технічні огляди,
уклададав договори обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, що
підтверджується полісами № ВЕ 3061043, №
АА 5766323, № АВ І 7930965 (а.с.12-14).

При цьому, ОСОБА_5 не здійснив
переоформлення транспортного засобу
ЗАЗ ТР699Р, державний номерний знак
НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_4.

Відповідно до ч.І ст.317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно ст.328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема, із
правочинів.

Відповідно до ч.І ст.60 Закону України
«Про виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Встановлено, що 27.03.2012 р. державним
виконавцем Галицького ВДВС
Львівського МУЮ відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 2-2681, виданого 27.02.2012 р.
Галицьким районним судом м. Львова про
стягнення з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_2
577224,77 грн. боргу та постановою
державного виконавця від 14.05.2012 р.
накладено арешт на все майно, яке
належить боржнику в т.ч. і на спіний
автомобіль, який в подальшому було
затримано та скеровано на
арештмайданчик.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4,
визнаючи за ним право власності на
належний ОСОБА_5 автомобіль марки ЗАЗ
TF699P седан-В 2008 року № номер кузова,
рама) № НОМЕР_2 та зобов'язуючи
Галицький відділ державної виконавчої
служби Львівського міського
управління юстиції зняти арешт,
накладений на автомобіль постановою
ВП № 31882560 від 14.05.2012 року та повернути
такий позивачу, районний суд виходив з
того, що ОСОБА_4 набув права власності
на спірний автомобіль, оскільки
сплатив ОСОБА_5 . за договором
купівлі-продажу його вартість в сумі 32
000 грн. та такий було фактично передано
покупцю.

Однак, з таким висновком суду не можна
погодитися з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст. 34 Закону
України «Про дорожній рух» від 20 червня
1993 року №3353 порядок здійснення
відомчої реєстрації та ведення обліку
транспортних засобів визначається
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. п. 2,7, 8 Порядку
державної реєстрації та обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 7 вересня 1998 року № 1388 передбачено
порядок набуття права власності на
транспортний засіб з обов'язковою
реєстрацією власником придбаного
транспоргного засобу на підставі
документів, що підтверджують право
власності.

Відповідно до п. 7 Порядку державної
реєстрації та обліку автомобілів
власники транспортних засобів -
юридичні та фізичні особи або їх
представники зобов'язані
зареєструвати їх протягом 10 діб після
придбання або митного оформлення, чи
тимчасового ввезення на територію
України, або виникнення обставин, що є
підставою для внесення змін до
реєстраційних документів.

Відповідно до п. 8 Порядку державної
реєстрації та обліку автомобілів
реєстрація транспортних засобів
здійснюється на підставі заяви
власника, поданої особисто, і
документів, що посвідчують його особу,
правомірність придбання транспортного
засобу, відповідність конструкції
транспортного засобу встановленим
вимогам безпеки дорожнього руху, а
також вимогам, які є підставою для
внесення змін до реєстраційних
документів.

Для державної реєстрації транспортних
засобів, що перебували в експлуатації і
зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім
названих документів, додається
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу (технічний
паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про
зняття транспортного

Перед відчуженням такий транспортний
засіб повинен бути знятий з обліку в
ДАІ.

Відповідно до ст. 244 ЦК довіреність є
письмовий документ, що видається
однією особою іншій особі для
представництва її інтересів перед
третіми особами.

Згідно зі ст. ст. 238,244 ЦК України
довіреність не є правовим оформленням
переходу права власності.

Таким чином, видача довіреності на
право керування транспортним засобом
та на представництво інтересів
власника транспортного засобу у всіх
установах та організаціях без
укладеного належним чином договору
купівлі-продажу автомобіля та його
перереєстрації, не є підставою
переходу права власності на
автомобіль.

Спірний автомобіль не був знятий з
обліку в органах ДАІ та є
зареєстрований за ОСОБА_5

Тому, письмовий договір
купівлі-продажу автомобіля, що
підтверджується письмовою розпискою
про отримання коштів за договором , а
також фактичним наданням ОСОБА_4 права
на розпорядження автомобілем, не є
підставою для визнання за ним права
власності на автомобіль.

Враховуючи, що спірний автомобіль не
був переоформлений на позивача в
порядку, передбаченому Порядком
державної реєстрації та обліку
автомобілів, суд першої інстанції
безпідставно визнав такого власником
автомобіля.

З наведених підстав, рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням у
справі нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

У зв'язку з наведеним, керуючись ст. ст.
309,316,317,319 ЦПК України колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- адвоката ОСОБА_3 задоволити.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 08 квітня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_2, Галицького відділу Державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про
визнання права власності на автомобіль
та зняття з нього арешту відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: