УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2014 р. Київський
районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді
Зуб Г.А.

при секретарі
Левченко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Харкова
подання державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції в
Харківській області ОСОБА_1 про
обмеження виїзду за межі України в
порядку ст. 377-1 ЦПК України,-

встановив:

24.11.2014 року до суду надійшло подання
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ в Харківській
області ОСОБА_1 про вирішення питання
про тимчасове обмеження боржника
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
без вилучення паспортного документа до
виконання зобов’язань, покладених на
нього згідно рішення суду. В
обґрунтування підстав для тимчасового
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2 державний виконавець
зазначив, що в його провадженні
знаходиться виконавчий лист №2/614/239/13
виданий 01.10.2013 року Борівським районним
судом Харківської області про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
боргу за договором позики в сумі 3 934 074,56
грн., 3% річних від простроченої суми
боргу в розмірі 310 627,65 грн., відсотків в
сумі 928 865,59 грн. За вказаним виконавчим
листом відкрито виконавче провадження.
На даний момент рішення суду боржником
не виконано. Боржник ОСОБА_2 на прийом
до державного виконавця не
з’являється, що перешкоджає виконанню
рішення суду. Отже, наявність у
боржника невиконаних зобов’язань,
покладених на нього судовим рішенням, є
підставою для обмеження його у праві
виїзду за межі України.

Розглянувши подання державного
виконавця, вивчивши матеріали справи,
суд вважає, що подання не підлягає
задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Згідно вимог п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження",
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника -фізичної особи
за межі України -до виконання
зобов'язань за рішенням.

Норми ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України
передбачають, що питання про тимчасове
обмеження боржника – фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

За вимогами ч.2 ст. 377-1 ЦПК України, суд
негайно розглядає подання, зазначене в
частині першій цієї статті, без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до положень ст. 6 Закону
України "Про порядок виїзду і в'їзду в
Україну громадян України",
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадках, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), до
виконання зобов'язань. Громадянинові
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, -до виконання
зобов'язань. При цьому, паспорт може
бути тимчасово затримано чи вилучено у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті, або в разі
використання паспорта для вчинення
злочину, або виявлення у ньому
підробки, а також у випадках припинення
громадянства України. Тимчасове
затримання або вилучення паспорта у
таких випадках здійснюється судом,
органами прокуратури, внутрішніх
справ, служби безпеки, Державної
прикордонної служби України,
військовими комісаріатами та
консульською службою України.

Згідно до вищевказаних норм
вбачається, що необхідною умовою для
застосування видів тимчасового
обмеження у виїзді за кордон є
встановлення факту ухилення боржника -
фізичної особи від виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець здійснює необхідні заходи
щодо своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів подання,
державним виконавцем 20.02.2014 року
відкрито виконавче провадження про
стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 борг за договором позики у сумі 3
934 074,56 грн., 3% річних від простроченої
суми боргу в розмірі 310 627,65 грн.,
відсотків в сумі 928 865,59 грн., надані
запити до відповідних органів щодо
наявності майна боржника, 04.04.2014 року
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони його
відчуження, направлені виклики щодо
явки та 31.10.2014 року винесено постанову
про стягнення з боржника виконавчого
збору. Але окрім, наданих документів,
на підтвердження даного подання
державним виконавцем Відділу ПВР УДВС
ГУЮ в Х/о ОСОБА_1 не надано доказів того,
що державним виконавцем вживались всі
можливі заходи для виконання рішення
суду, передбачених Законом України
«Про виконавче провадження». Суду не
надано доказів, які б підтвердили, що
боржник ОСОБА_2 ухиляється від
виконання рішення суду, оскільки
відсутні відомості про отримання
боржником викликів державного
виконавця, а також відсутні докази
того, що боржник виїжджає за кордон.
Державний виконавець, заявляючи вимогу
про тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника за кордон без вилучення
паспортного документа, окрім посилання
на нормативні акти, не зазначив, в чому
проявляється ухилення ОСОБА_2 від
виконання зобов'язань та його
намагання виїхати за межі України, щоб
уникнути цивільно-правової
відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, а також
враховуючи конституційні права
громадянина України щодо його права у
виїзді з України та в’їзду в Україну,
які у разі задоволення подання можуть
бути істотно порушені, суд вважає, що у
задоволенні даного подання слід
відмовити за відсутністю для цього
законних підстав.

Керуючись ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України
Законом України «Про виконавче
провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції в Харківській
області ОСОБА_1 про обмеження виїзду за
межі України в порядку ст. 377-1 ЦПК
України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -