Справа № 159/5663/14-ц
Провадження № 2/159/1292/14
Ковельський міськрасуд
в складі: головуючого - судді Логвинюк
при секретарі Щесюк Н.Й.,
за участю: позивача ОСОБА_1,
представника позивача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ковелі
Волинської обл. цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні жилим
приміщенням, вселення, та до ОСОБА_4 про
виселення без надання іншого жилого
приміщення, усунення перешкод у
користуванні жилим приміщенням,
Позивач звернулась до суду з
вказаним позовом, мотивуючи тим, що
вона одноособово є власником житлового
будинку з господарськими спорудами,
розташованого у АДРЕСА_1, а також -
земельної ділянки пл. 1 395 кв. м.,
розташованої за тією ж адресою, в
порядку спадкування після смерті її
брата - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
р.. За життя останній, подавши
оголошення, здав вказаний вище будинок
в оренду відповідачеві ОСОБА_3 разом з
дружиною - ОСОБА_7 на півроку без
укладення письмового договору оренди і
без реєстрації місця проживання. Про
отримання від відповідачів коштів за
оренду в сумі 1 500 доларів США 16.05.12 р.
ОСОБА_5 написав розписку. Термін дії
оренди закінчився 16.11.12 р.. На той час її
брат - ОСОБА_5 - уже помер. Жодних інших
домовленостей про проживання у будинку
відповідачі ні з ким не мали. Її як
спадкоємиці неодноразові, починаючи з
листопада 2012 р., вимоги про звільнення
займаного приміщення, відповідачі
ігнорували. Після спливу
шестимісячного строку з дня відкриття
спадщини вона знову вимагала звільнити
належне їй житло, однак, відповідачі не
реагують. 14.07.13 р. вона звернулась до
Ковельського МВ У МВ України у
Волинській області з приводу
неправомірних дій відповідача ОСОБА_3.
Висновком ДІМ Ковельського МВ У МВ
України у Волинській області від 17.07.13
р. було встановлено, що у спірному
будинку відповідачі проживають без
відповідних документів. 18.07.13 р. вона
надіслала нотаріально завірену вимогу
виселитись, звільнити спірний будинок
від належних відповідачам речей на
протязі одного місяця, що була залишена
без задоволення. У зв»язку з тим, що її
брат мав домовленість безпосередньо з
відповідачем ОСОБА_3, 19.08.13 р. вона
звернулась до Ковельського
міськрайсуду з позовом саме до нього
про виселення із спірного житлового
приміщення, надіючись, що останній
разом із дружиною - ОСОБА_7 - виселиться.
26.08.14 р. Ковельським міськрайсудом було
винесено рішення про задоволення
такого позову. Було вирішено виселити
ОСОБА_3 із спірного будинку без надання
іншого житла. На даний час рішення
Ковельського міськрайсуду від 26.08.14 р.
не виконується, відповідачі незаконно
проживають у спірному будинку. З вини
відповідачів вона позбавлена
можливості користуватись належним їй
майном. Відповідачі таке її право
заперечують, чинять їй перешкоди у
користуванні житлом, не впускають її у
будинок, вона не має змоги розмістити у
спірному будинку свої речі. Просить
позов задовольнити та виселити
відповідача ОСОБА_4 із спірного будинку
без надання іншого жилого приміщення,
зобов»язати відповідачів не чинити їй
перешкод у користуванні спірним
будинком, вселити її у спірний будинок.
Також просить стягнути з відповідачів
на її користь судові витрати у справі.
Позивач та її представник - адвокат - в
судовому засіданні позовні вимоги,
кожен зокрема, підтримали повністю,
обґрунтувавши їх вищенаведеними
доводами. Просять позов задовольнити,
стягнути з відповідачів на корить
позивача судові витрати у справі.
Позивач додатково пояснила, що надана
нею копія розписки - це копія тієї
розписки, що писав її покійний брат на
наявному у нього бланкові товариства
«Барс», де колись за життя працював;
надана нею суду копія оголошення - це
копія того оголошення, що давалось її
братом про здавання житла, що фактично
розташоване у районі вулиці
Володимирської у м. Ковелі Волинської
Представник позивача - адвокат -
додатково пояснив, що в даний час
проходить виконання рішення суду по
виселенню із спірного будинку
відповідача ОСОБА_3 В ДВС відповідно до
вищезазначеного судового рішення, що
набрало законної сили.
Відповідачі в судове засідання не
з»явились, хоча належно оповіщені. Про
причини неявки суду не повідомили.
Письмового заперечення проти позову до
суду не подали.
Зі згоди позивача та її представника -
адвоката - суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи відповідно до
положень ст.ст. 224 - 228 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
докази, зібрані у справі, врахувавши, що
позивач уточнила, що відповідач ОСОБА_7
і дійсності,. іменується відповідач -
ОСОБА_4, приходить до висновку, що
позовні вимоги підставні та підлягають
до повного задоволення.
Та обставина, що позивач є
власником спірного будинку,
стверджується копією витягу з
Держреєстру речових прав на нерухоме
майно про реєстрацію права власності №
638 70 89 від 18.07.13 р., виданого
реєстраційною службою Ковельського
МРУЮ Волинської області.
Як стверджується копіями:
оголошення про здавання будинку,
розташованого в районі вул.
Володимирської, в найом; розписки
ОСОБА_5 про отримання коштів за
квартиру 16.05.12 р., висновку Ковельського
МВ У МВС України у Волинській області
від 17.07.13 р. про результати розгляду
заяви гр. ОСОБА_1, нотаріально завіреної
заяви позивача від 18.07.13 р., адресованої
відповідачеві ОСОБА_8, брат позивача -
ОСОБА_5 - 06 - ІНФОРМАЦІЯ_1 р. вселив
відповідача ОСОБА_8 із дружиною
останнього за окрему платню на 6 міс. до
15.11.12 р. у власний будинок, розташований
по АДРЕСА_1. Позивач, набувши права
власності на вищевказаний будинок,
вимагає від відповідачів виселитись з
будинку, однак, останні відмовляються.
За змістом ст. 61 ЦПК України, серед
підстав звільнення від доказування є
наявність обставин, встановлених
судовим рішенням у цивільній справі, що
набрало законної сили.
Як слідує з копії виписки з рішення
Ковельського міськрайсуду Волинської
області від 26.08.14 р. у справі № 159/5 211/13 - ц
провадження № 2/159/21/14 за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про виселення з житлового
приміщення, ОСОБА_3 вирішено виселити
зі спірного будинку без надання іншого
Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності є
Згідно ст. 321 ЦК України право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.
За змістом ст. ст. 316, 317 ЦК України, право
власності передбачає право володіння,
користування та розпорядження з боку
власника своїм майном.
За змістом ст. 383 ЦК України, власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не
може бути обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
Ст. 150 ЖК України встановлено, що
громадяни, які мають у приватній
власності будинок, користуються ним
для особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.
Ст.169 ЖК України визначено, що у разі
припинення договору найму жилого
приміщення в будинку (квартирі), що
належить громадянину на праві
приватної власності, наймач і особи,
які проживають разом з ним, зобов'язані
звільнити жиле приміщення, а в разі
відмовлення - підлягають виселенню в
судовому порядку без надання іншого
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Оскільки позивач на законних підставах
набула права власності на вказаний
вище спірний будинок, вона має право
вимагати усунення будь - яких порушень
її права у т.ч. - усунення перешкод
шляхом виселення інших осіб із будинку.
Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч. 2, 3 ст. 27 ЦПК України особи,
які беруть участь у справі позовного
провадження, для підтвердження своїх
вимог або заперечень зобов'язані
подати усі наявні у них докази до або
під час попереднього судового
засідання, а якщо попереднє судове
засідання у справі не проводиться - до
початку розгляду справи по суті. Особи,
які беруть участь у справі,
зобов'язані добросовісно здійснювати
свої процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК
України суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.
Таким чином, судом встановлено, що
позивач є власником спірного житлового
будинку, у якому після припинення
договору найму житлового приміщення у
будинку, що за життя належав братові
позивача - ОСОБА_9, - у зв»язку із смертю
останнього, фактично без реєстрації
проживають відповідачі. Відповідача
ОСОБА_3 виселено з спірного будинку у
судовому порядку і рішення суду про це
набрало законної сили. Між попереднім
власником будинку та відповідачем
ОСОБА_4 не укладались будь - які
договори найму (оренди) житла,
домовленість про оплатне користування
спірним будинком була досягнута між
ОСОБА_9 за його життя та відповідачем
ОСОБА_10. ОСОБА_9 помер у 2012 р.. За судовим
рішенням відповідача ОСОБА_3 виселено
із спірного будинку без надання іншого
жилого приміщення. А тому слід
задовольнити позовні вимоги позивача в
частині виселення із спірного будинку
і члена сім»ї відповідача ОСОБА_3 - його
дружини - відповідача ОСОБА_4 без
надання іншого жилого приміщення. Слід
також задовольнити позовні вимоги
позивача в частині зобов»язання
відповідачів не чинити їй перешкод у
користуванні належним їй спірним
житловим будинком та вимоги позивача
про вселення її у спірний будинок.

Відповідачі, з часу відкриття
провадження у даній справі, будучи
належно оповіщеними, не надали суду
жодного письмового заперечення проти
позову чи доказу на обґрунтування
такого, чим би доводилось їх право
проживання у спірному будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, а тому з
відповідачів слід стягнути на користь
позивача судові витрати у справі у
повному обсязі.

Позивачем надано суду квитанцію про
сплату 243 грн. 60 коп. судового збору, що
підлягає стягненню з відповідачів на
користь позивача у рівних частках.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, ч. 1 ст. 16, ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 1 ст.
88, ст. ст. 60, 61, 212 - 218, 224 - 228 ЦПК України,
ст. 41 Конституції України, ст. ст. 9, 150, 169,
191 ЖК України, ст. ст. 15, 16, 391, 383, 316 ЦК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Виселити ОСОБА_4 з будинку
АДРЕСА_1 без надання іншого жилого
приміщення.

Зобов»язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не
чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні
будинком АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_1 у будинок АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 по 181 (сто вісімдесят
одній) грн. 80 коп. судових витрат з
кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської області через
Ковельський міськрайонний суд
Волинської області суд шляхом подання
в 10- денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому випадку строк на апеляційне
оскарження починається з дня винесення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Головуючий:І. М. Логвинюк