Провадження № 2/263/3670/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Жовтневий районний суд
м. Маріуполя Донецької області в складі
головуючого судді Степанової С.В., при
секретарі Соколової О.Б., за
відсутністю сторін, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Маріуполі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою про визнання ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 такими, що втратили право
користування жилим приміщенням. В
позовній заяві вказав, що йому на
підставі договору дарування від 27.10.2010
року належить квартира АДРЕСА_1. В
спірній квартирі зареєстровані
відповідачі, які з 1997 року добровільно
виселилися із вказаної квартири та
проживають за іншою за адресою,
особистих речей відповідачів у
квартирі не має. Позивач вважає, що його
право власності порушується, оскільки
реєстрація відповідачів у квартирі
перешкоджає йому вільно володіти,
користуватися та розпоряджуватися
квартирою, тому просив визнати
відповідачів такими, що втратили право
користування жилим приміщенням.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явився, надав суду заяву з
клопотанням розглянути справу у його
відсутність, просив позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі та не
заперечував проти ухвалення заочного
рішення.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове
засідання не з'явились з невідомих суду
причин, про час та місце розгляду
справи були повідомлені у
встановленому законом порядку.

Враховуючи те, що по справі достатньо
матеріалів про права та
взаємовідносини сторін, зі згоди
позивача, суд ухвалив рішення при
заочному розгляді, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України та
відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без
фіксування судового засідання
технічними засобами.

Суд, дослідивши письмові докази по
справі, вважає, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
договору дарування від 27.10.2010 року
ОСОБА_1 належить на праві власності
квартира АДРЕСА_1 (а.с.7).

З відповіді № 25-3526 від 01.112014 року з
Жовтневого РВ у місті Маріуполі ГУДМС
України в Донецькій області
вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.18).

Згідно актам № 70 та 71 від 16.10.2013 року,
складеними працівниками ККП «КК
«Західна», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 1997 року не
проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до ст. 150 ЖК України,
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші
не заборонені законом угоди.

Згідно ст. 391 ЦК України одним із
засобів захисту права власності є
усунення перешкод у здійсненні
власником майна права користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 ЖК України, до
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Таким чином, враховуючи, що відповідачі
на день ухвалення судового рішення не
мешкають в спірному приміщенні більше
року, а також не встановлено поважність
причин відсутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за
місцем їх реєстрації, суд вважає
необхідним задовольнити позовні
вимоги позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК, в зв'язку з
задоволенням позову, суд стягує з
відповідачів на користь позивача
судові витрати, а саме судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі ст.ст. 63, 150 ЖК України, ст.ст.
319, 312, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 8,
10, 11, 88, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право
користування жилим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у
розмірі 121 грн. 80 коп. з кожної.

На рішення позивачем може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Суддя
С.В.
Степанова