Справа № 296/6741/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
у складі:

головуючого - судді Анциборенко
Н.М.,

при секретарі Медведській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору завдатку,
стягнення суми завдатку та штрафу,-

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 та просить розірвати договір
завдатку від 03.07.2011 року, який був
укладений між сторонами внаслідок його
невиконання, стягнути з відповідача 16
000 грн., які були передані в якості
завдатку та 16 000 грн. штрафу за
невиконання умов договору, а також
понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що 03.07.2011 року між позивачем
та відповідачем було укладено договір
про надання завдатку, згідно якого
позивач передав у якості завдатку 16 000
грн., що підтверджується письмовим
доповненням до договору від 25.06.2011 року.
Згідно п.1.1 договору відповідач
зобов'язався продати позивачеві
нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1
за обумовлену ними суму. Продаж майна
відповідач мав вчинити до кінця 2011
року. Однак, відповідач зобов'язанння
не виконав та ухиляється від їх
виконання.

Позивач та представник позивача у
судовому засіданні підтримали позовні
вимоги з підстав, викладених у позовній
заяві.

Відповідач та представник відповідача
у судовому засіданні позовні вимоги не
визнали. Відповідач не заперечує
обставин укладення договору завдатку
03.07.2011 року та факту отримання коштів
від позивача, у тому числі дійсності
власноруч написаного тексту на звороті
договору. Просить застосувати позовну
давність, однак, підтверджує, що
востаннє сторони намагалися укласти
договір купівлі-продажу у нотаріуса у
2013 році. Вважає, що договір
купівлі-продажу квартири не був
укладений з вини позивача, який не мав
всієї обумовленої суми коштів.
Представник відповідача також просить
відмовити у задоволенні позову у
зв'язку зі спливом строку позовної
давності. Крім того, вважає, що договір
завдатку укладено без достатніх
правових підстав, оскільки відсутнє
основне зобов'язання.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні
пояснила, що працювала в ТОВ "Гарант" та
їй відомо, що оформлення договору
купівлі-продажу між сторонами не
відбулося, оскільки квартира не була
оформлена на відповідача. Укладення
договору відкладалося саме з цієї
причини і останній раз у серпні 2013 року
сторони з'явилися до нотаріуса, однак,
не приїхав справжній власник квартири,
який мав право підписати договір
купівлі-продажу.

Заслухавши пояснення сторін, свідка,
дослідивши матеріали справи, оцінюючи
в сукупності зібрані по справі докази,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст.61 ЦПК України.

Встановлено, що 03.07.2011 року ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 укладено договір, згідно умов
якого на виконання намірів укласти у
подальшому договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 відповідач
підтвердив отримання від позивача 4000
грн., а також збільшення отриманої суми
до 16 000 грн.. При цьому, позивач
зобов'язався залишок у сумі 96 000 грн.
передати під час укладення основного
договору, а саме договору
купівлі-продажу (а.с.21-23).

Як вбачається з договору
купівлі-продажу квартири від 13.12.2007
року ОСОБА_2 купив квартиру АДРЕСА_1 у
ОСОБА_4 (а.с.50).

Однак, відповідно до наданої станом на
08.12.2014 року Реєстраційною службою
Житомирського міського управління
юстиції Житомирської області
інформації з Реєстру прав власності на
нерухоме майно, Державного реєстру
іпотек, Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
(а.с.43-46) право власності на квартиру
АДРЕСА_1 було з 04.12.2007 року
зареєстровано за ОСОБА_4 та з 03.09.2013 року
право власності на зазначену квартиру
зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі
договору купівлі-продажу від 03.09.2013
року.

Відповідач у судовому засіданні не
заперечував, що право власності на
квартиру ним не було зареєстровано у
зв'язку з наявністю накладеного арешту
на його майно, тому при укладенні 03.07.2011
року договору з позивачем він мав намір
укладати договір купівлі-продажу по
довіреності від особи, на яку було
зареєстровано право власності.

Договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 між сторонами укладено не було.

Відповідно до положень ст.570 ЦК України
завдатком є грошова сума або рухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума,
сплачена в рахунок належних з боржника
платежів, є завдатком, вона вважається
авансом.

Правила ст.571 ЦК України про залишення
завдатку особі, яка його одержала, або
стягнення з неї подвійної суми
завдатку застосовуються в таких
випадках, коли між сторонами укладено
договір, проте він не виконується з
вини якоїсь із сторін. У разі коли
сторони лише домовилися укласти
договір, але відповідно його не
оформили, сплачені в рахунок виконання
договору платежі визнаються авансом і
мають бути повернуті в тому розмірі, в
якому вони надавалися. Внесення
завдатку як способу виконання
зобов'язання може мати місце лише у
випадку, якщо таке зобов'язання
випливає із договору, укладеного
сторонами.

Таким чином, внесення завдатку як
способу виконання може мати місце лише
у разі наявності зобов'язання, яке
повинно було виникати на підставі
договору купівлі-продажу квартири.

Враховуючи, що завдаток - це грошова
сума, що мала б бути видана продавцю
покупцем в рахунок належних з нього
платежів за вже укладеним договором
купівлі-продажу об'єкта нерухомого
майна, на підтвердження купівлі і на
забезпечення виконання покупцем або
продавцем умов уже укладеного
договору; договір купівлі-продажу між
сторонами у справі укладено не було, а
відсутність зобов'язання (укладеного
договору купівлі-продажу) виключає й
завдаток як засіб його забезпечення,
тому суд приходить до висновку, що
сплачені позивачем 16 000 грн. за фактично
попереднім договором є не завдатком, а
авансом.

Оскільки сторони не уклали основний
договір купівлі-продажу, тому
отриманий відповідачем аванс у розмірі
16 000 грн. підлягає поверненню
позивачеві. При цьому, підстави для
розірвання договору внаслідок його
невиконання, а також стягнення 16 000 грн.
штрафу за невиконання умов договору
відсутні.

Згідно ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи пояснення позивача та
відповідача щодо неодноразових спроб
укласти договір купівлі-продажу, у тому
числі у серпні 2013 року, суд приходить до
висновку про переривання пребігу
позовної давності та відстутність
підстав для застосування наслідків
спливу позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені ним і
документально підтверджені судові
витрати пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог. Оскільки
позовна вимога майнового характеру про
стягнення з відповідача 16 000,00 грн.
підлягає задоволенню, тому понесені
позивачем судові витрати за позовну
вимогу майнового характеру підлягають
стягненню з відповідача на його
користь у розмірі 243,60 грн..

Керуючись ст.570 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60,
88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І
Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16
000,00 грн. (шістнадцять тисяч грн. 00 коп.)
авансу та 243,60 грн. (двісті сорок три грн.
60 коп.) судового збору.

Решту позовних вимог залишити без
задоволення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду
Житомирської області шляхом подачі
апеляційної скарги через
Корольовський районний суд м. Житомира
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
Н. М. Анциборенко