Справа №573/1448/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Кліщ О. В.Номер провадження
22-ц/788/1826/14 Суддя-доповідач - Лузан Л. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Дубровної В. В. , Сибільової Л.
О.

за участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Білопільського районного
суду Сумської області від 30 липня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3

про відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок злочину,

в с т а н о в и
л а :

Рішенням суду від 30 липня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2000
грн. в рахунок відшкодування завданої
моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про зміну рішення суду та зменшення
суми відшкодування моральної шкоди до
500 грн. з тих підстав, що у справі не були
доведені обставини, що мають значення
для справи, які суд визнав
встановленими, що висновки суду не
відповідають обставинам справи та що
судом були порушені норми
матеріального і процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається наступне.

Ухвалою Білопільського районного суду
Сумської області від 18 червня 2014 року
встановлено, що 29 жовтня 2013 року
близько 15 години ОСОБА_3, перебуваючи
біля свого будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, різав ручною ножівкою
гілля дерев. В цей час мимо нього
проходив ОСОБА_4, з яким у ОСОБА_3 були
неприязні стосунки. Коли ОСОБА_4
підійшов до ОСОБА_3 ближче, то між ними
виникла словесна сварка, в ході якої
ОСОБА_3 умисно, тримаючи у руках
ножівку, якою пиляв гілля дерев, наніс
ОСОБА_4 близько п'яти ударів по голові,
рукам та шиї .

В результаті протиправних дій ОСОБА_3
позивач ОСОБА_4 отримав тілесні
ушкодження у вигляді: ран - в
тім'яно-потиличній ділянці посередині,
в тім'яно-скроневій ділянці справа, в
ділянці лоба зліва; саден - на спинці
носа посередині, п'яти саден на задній
поверхні правої кисті, які відносяться
до тілесних ушкоджень легкого ступеню
тяжкості.

ОСОБА_3 притягувався до кримінальної
відповідальності. Ухвалою
Білопільського району Сумської
області від 18 червня 2014 року ОСОБА_3
звільнено від кримінальної
відповідальності за вчинений ним
злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України
на підставі п "г" ст. 1 Закону України
"Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014
року. Кримінальне провадження відносно
ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України закрите,
внесене в Єдиний реєстр досудових
розслідувань 31 жовтня 2013 року за
№0000884 (а.с.3-4).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що внаслідок
протиправних дій відповідача позивачу
завдано моральних страждань, які
виражались в психологічному стресі,
погіршенні фізичного та емоційного
стану, порушенні звичного ритму життя.
Оцінивши обсяг моральних страждань
позивача, зокрема їх тривалість, вплив
на звичайний ритм його життя, суд
прийшов до висновку, що позивачу була
завдана моральна шкода саме в тому
розмірі, який він просить стягнути з
відповідача - 2000 грн.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову,
висновки суду відповідають матеріалам
справи та вимогам закону, а доводи
апеляційної скарги про протилежне не
можна визнати обґрунтованими. При
цьому виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. 2. Моральна шкода, зокрема,
полягає: 1) у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої. 3. Моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Стаття 1167 ЦК України передбачає, що
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

З роз'яснень, наданих у постанові
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року N 4 "Про судову практику
в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" :

п. 3. Під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні нормальних
життєвих зв'язків через неможливість
продовження активного громадського
життя, порушенні стосунків з
оточуючими людьми, при настанні інших
негативних наслідків.

п. 9. Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
час та зусилля, необхідні для
відновлення попереднього стану. При
цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Зі змісту апеляційної скарги
вбачається, що ОСОБА_3 не погоджується з
постановленим у справі рішенням лише у
частині розміру суми, стягнутої з нього
в рахунок відшкодування заподіяної
позивачу моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що визначений
судом розмір суми, стягнутої на користь
позивача, відповідає характеру
вчинених відносно нього відповідачем
протиправних дій та психічного стресу,
отриманого позивачем під час вчинення
цих протиправних дій; також відповідає
розміру моральних страждань від
отриманих позивачем тілесних
ушкоджень та тяжкості вимушених змін у
його житті у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, часу та зусиль, необхідних для
відновлення попереднього стану і т.і.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищенаведеного колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції були повно та всебічно
встановлені обставини справи,
правильно застосовані норми
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, доводи,
викладені в апеляційній скарзі,
висновків суду не спростовують, а тому
рішення суду у оскаржуваній частині
слід залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308,
313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л
а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Білопільського районного суду
Сумської області від 30 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -