№ 2-4190-14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, третя особа: Арчіл Анджапарідзе
- про стягнення заборгованості, -
Публічне акціонерне товариство «ВТБ
Банк» звернулось до суду з позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: Арчіл
Анджапарідзе - про стягнення
Позивач при зверненні до суду
мотивував свої вимоги тим, що
відповідачі не виконують умови
від 14. 08. 2012 року, внаслідок чого станом
на 24. 09. 2013 року утворилась
заборгованість перед позивачем в сумі
259249 грн. 24 коп., яку позивач просить
стягнути солідарно з відповідачів.
Представник позивача в судовому
засіданні позовну заяву підтримав в
повному обсязі, просив суд про
задоволення позову та не заперечував
проти ухвалення по справі заочного
рішення.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явились, своїх
представників до суду не направили, про
час та місце судового засідання
повідомлялись належним чином, про
причини неявки до суду не повідомили,
жодних заяв чи клопотань до суду не
подавали.

Третя особа: Арчіл Анджапарідзе в
судовому засіданні не заперечував
проти задоволення позову.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Заслухавши пояснення сторін, присутніх
в судовому засіданні, вивчивши та
дослідивши матеріали справи,
об'єктивно оцінивши докази, які
містяться в справі, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 14. 08. 2012 року між
ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № R7B (а.с. 8-14).

Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. кредитного
договору, банк надав позичальнику
грошові кошти у користування (кредит) в
сумі 250 000 (двісті п'ятдесят тисяч) грн. 00
коп. під 24,5 (двадцять чотири цілих і
п'ять десятих) процентів річних, а
позичальник зобов'язався прийняти
кредит, використати його за цільовим
призначенням та повернути кредит в
строк до 14.08.2017 року або достроково,
також сплатити проценти за
користуванням кредитом, комісійну
винагороду та інші платежі в порядку,
на умовах та у строки, що встановлені
кредитним договором.

Згідно з п. 2.1. кредитного договору,
позичальник зобов'язується
використати кредит виключно за таким
цільовим призначенням: на споживчі
потреби в інтересах сім'ї.

Відповідно до п.3.9. кредитного договору,
кредит надається шляхом
безготівкового перерахування коштів
на поточний рахунок позичальника,
операції за якими можуть здійснюватися
з використанням спеціальних платіжних
засобів, НОМЕР_1 у відділенні «КВАЗАР»
ПАТ «ВТБ БАНК» (картковий рахунок).

Згідно з п. 3.11. кредитного договору,
підписанням цього договору
позичальник підтверджує, що він перед
укладанням цього договору письмово
ознайомлений з інформацією про особу і
місцезнаходження банку, про умови
кредитування та умови договорів
забезпечення, а також про орієнтовану
сукупну вартість кредиту та послуг з
оформлення договорів застави та
страхування, позичальник цим
підтверджує свою згоду із зазначеними
діючими умовами.

У відповідності до п. 5.1.1. кредитного
договору, позивач виконав свої
зобов'язання у повному обсязі, а саме
надав ОСОБА_1 кредитні кошти, що
підтверджується меморіальним ордером
№12458 від 14. 08. 2012 року.

Проте, всупереч вимогам кредитного
договору, позичальник не виконує
належним чином свої зобов'язання за
кредитним договором.

Відповідно до п.5.3.1 кредитного
договору, позичальник зобов'язаний
сплатити комісійну винагороду,
повернути банку отриманий кредит та
сплатити нараховані проценти за
користування кредитом у повному
обсязі, виконувати інші зобов'язання в
порядку та в строки, встановлені цим
договором.

Пунктом 9.4. кредитного договору
встановлено, сторони домовились, що
будь-яке порушення позичальником умов
цього договору повинно розглядатись як
істотне порушення цього договору, яке
надає право банку в порядку,
передбаченому цим договором та/або
чинним законодавством України,
незалежно від встановлених цим
договором строків виконання
зобов'язань, вимагати від позичальника
дострокового повернення
заборгованості за цим договором.

Пунктом 7.1. кредитного договору
зазначено, у разі прострочення
позичальником зобов'язань з повернення
кредиту та/або сплати процентів за його
користування та/або інших платежів
згідно з умовами договору позичальник
зобов'язаний сплатити на користь банку
пеню за кожен день прострочення у
розмірі 0,5% від суми прострочених
зобов'язань за кожен день прострочки.

Відповідно до п.5.2.1 кредитного
договору, банк має право вимагати
достроково повернути кредит, сплати
нарахованих процентів, можливої
неустойки, комісійної винагороди у
випадках, передбачених цим договором
або чинним законодавством України,
зокрема:

- порушення позичальником зобов'язань,
що впливають/впливатимуть з умов
кредитних договорів/договорів
забезпечення, що укладені/будуть
укладені у майбутньому між
позичальником та ПАТ «ВТБ БАНК», у
межах надання позичальникові
кредитних коштів;

- невиконання (неналежне виконання)
зобов'язань щодо сплати платежів, а
також комісійної винагороди, неустойки
тощо, передбачених умовами договору.

Відповідно до п.5.2.2. кредитного
договору, банк має право вимагати від
позичальника здійснити дострокове
повернення кредиту протягом 30
(тридцяти) календарних днів з дати
відправлення позичальнику
відповідного повідомлення банку з
вимогою дострокового повернення або у
інші строки, передбачені умовами цього
договору.

Пунктом 5.3.6. кредитного договору
визначено зобов'язання позичальника
здійснити дострокове повернення
кредиту у випадках, передбачених п.5.2.1.
кредитним договором, протягом 30
(тридцяти) календарних днів з дати
відправлення банком відповідної
вимоги.

Відповідно до п.9.5. кредитного договору,
сторони погодили, що зобов'язання
позичальника за цим договором не є
нерозривно пов'язаними з особою
позичальника та можуть бути виконанні
як самим позичальником, так і будь-якою
третьою особою.

Судом встановлено, що в забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_1 за
кредитним договором між банком та
ОСОБА_2 був укладений договір поруки
№R7B -П1 від 14. 08. 2012 року за яким
ОСОБА_2 поручилась перед банком за
виконання позичальником зобов'язань
щодо повернення кредиту, сплати
процентів за користування кредитом,
комісій, пені та збитків, розмір, термін
та умови повернення та сплати яких
встановлюється кредитним договором №
R7B від 14. 08. 2012 року та будь-якими
додатковими угодами до нього (в т.ч., що
збільшують основне зобов'язання).

У відповідності до пунктів 1.1., 2.1.
договору поруки, за цим договором
поручитель поручається перед банком за
невиконання позичальником зобов'язань,
що виникли на підставі кредитного
договору або можуть виникнути на
підставі нього у майбутньому. Сторони
договору визначають, що у випадку
порушення позичальником взятих на себе
зобов'язань за кредитним договором,
поручитель і позичальник несуть
солідарну відповідальність перед
банком у повному обсязі зобов'язань
позичальника за кредитним договором,
включаючи звернення кредиту, сплату
нарахованих процентів за користування
кредитом, комісійної винагороди,
неустойки пені, штрафів) та
відшкодування збитків, пов'язаних з
порушенням виконання зобов'язань
позичальником.

Вбачається, що позивачем було
направлено позичальнику та поручителю
письмові вимоги №2319/100-2 від 06.08.2013 року
та №2321/100-2 від 06.08.2013 року щодо
виконання порушеного зобов'язання за
кредитним договором, проте вказані
вимоги були залишені відповідачами без
реагування.

Таким чином, станом на 24 вересня 2013 року
загальна сума заборгованості за
кредитним договором та розрахунку суми
заборгованості становить 259249 гривень 24
копійки, з них: 218783,41 грн. - сума поточної
заборгованості за кредитом, 13135,61 грн. -
сума простроченої заборгованості за
кредитом, 90,32 грн. - сума 3% (трьох)
процентів річних за порушення
зобов'язань щодо повернення кредиту
(цивільно-правова відповідальність),
09,28 грн. - сума інфляційних витрат за
весь час прострочення сплати кредиту,
13827,30 грн. - сума простроченої
заборгованості по сплаті процентів, 1087,
90 грн. - сума заборгованості за
нарахованими процентами за період з 18.
09. 2013 року по 24. 09. 2013 року, 133,38 грн. - сума
3 (трьох) процентів річних за порушення
зобов'язань щодо сплати процентів
(цивільно-правова відповідальність), 19,
63 грн. - сума інфляційних витрат за
порушення зобов'язань щодо сплати
процентів, 12162,41 грн. - сума пені
нарахована за несвоєчасну сплату
кредиту та процентів в розмірі 0,5% від
суми боргу за кожен день прострочення.

Враховуючи наявність заборгованості
за кредитним договором, обов'язок
позичальника з погашення кредиту,
процентів за користування кредитом,
пені, штрафів та інших платежів
залишається невиконаними, на що слід
зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України,
зобов'язання мають виконуватись
належним чином та у встановлений строк.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин
за кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 ЦК України
(Позика). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України
передбачено, що якщо договором позики
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то вразі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на
неустойку виникає незалежно від
наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб.

Згідно зі ст. 554 ЦК України, поручитель
відповідає перед кредитором у тому ж
обсязі, що i боржник, включаючи сплату
основного боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу. Якщо позичальник
своєчасно не повернув речі, визначені
родовими ознаками, він зобов'язаний
сплатити неустойку відповідно до
статей 549-552 цього Кодексу, яка
нараховується від дня, коли речі мали
бути повернуті, до дня їх фактичного
повернення позикодавцеві, незалежно
від сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, в зв'язку з неналежним
виконанням відповідачами взятих на
себе зобов'язань за кредитним
договором № R7B від 14. 08. 2012 року та
договором поруки № R7B-П1 від 14. 08.
2012 року, станом на 24. 09. 2013 року
утворилась заборгованість перед
позивачем в сумі 259249 грн. 24 коп., яка не
погашена відповідачами.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу.

Відповідно ч. 4 цієї ж статті
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

За таких обставин та враховуючи, що
боржник та поручитель не виконали свої
зобов'язання перед позивачем, суд
приходить до висновку про солідарне
стягнення з відповідачів суми
заборгованості за кредитним договором
№ R7B від 14. 08. 2012 року, яка
утворилась станом на 24. 09. 2013 року в сумі
259249 грн. 24 коп.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про стягнення з
відповідачів на користь позивача суму
сплаченого судового збору у розмірі 2593
грн.

Керуючись статтями 509, 525, 526, 530, 546, 549, 550,
553, 554, 625, 1050, 1054 ЦК України, статтями 3, 4,
10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226, 228 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» заборгованість
за кредитним договором № R7B від 14.
08. 2012 року, яка утворилась станом на 24. 09.
2013 року в сумі 259249 грн. 24 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» витрати по
оплаті судового збору в сумі 2593 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення може бути переглянуто судом,
який його постановив, за письмовою
заявою відповідача, яка має бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Повторне заочне рішення позивач та
відповідач можуть оскаржити в
загальному порядку.

Суддя: