Справа №274/3670/14-ц
Провадження № 2/0274/1454/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И .

12.12.2014року.Бердичівський міськрайонний
суд в складі: головуючого -судді
Хавронюк О.Л., з участю секретаря -
Лободи В.Л.,позивача- розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м.Бердичеві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення пені за прострочення сплати
аліментів ,

В С Т А Н О В И В :

Позивачкою заявлено вимогу
про стягення з відповідача 1246,27 грн.
пені за прострочення сплати
аліментів,які він зобов"язаний
сплачувати на її користь на підставі
рішення суду від 3.11.2011 року.Станом на
1.06.2014 року заборгованість по аліментам
становить 4397,54 грн.

В судовому засіданні позивач заявлені
вимоги підтримала повністю.Відповідач
в судове засідання 12.12.2014 року не
з"явився.При розгляді справи позов
визнавав.Ствердив,що сплачував кошти
по своїм фінасовим можливостям.

При розгляді справи судом
встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Рішенням Бердичівського
міськрайонного суду від 3.11.2011 року
стягнуто з відповідача на користь
позивача аліменти на утримання
дитини: сина ОСОБА_3 в розмірі 300 грн.
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття , а також на утримання
позивачки в розмірі 300 грн. щомісячно до
20.07.2012 року (а.с.8-9).

З довідки розрахунку
заборгованості по виплаті аліментів
вбачається, що відповідач має
заборгованість, яка станом на 1.06.2014
року по двом виконавчим листам
становить 4397,54 грн. (а.с.3-5).

Згідно ч.1 ст. 196 Сімейного
кодексу України при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Пунктом 22 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 15
травня 2006 року № 3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів» передбачено, що
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК
України, настає лише за наявності вини
цієї особи, на платника аліментів не
можна покладати таку відповідальність,
якщо заборгованість утворилася з
незалежних від нього причин, зокрема, у
зв'язку з несвоєчасною виплатою
заробітної плати, затримкою або
неправильним перерахуванням аліментів
банками. В інших випадках стягується
неустойка за весь час прострочення
сплати аліментів.

Оскільки зобов'язання зі
сплати аліментів носить періодичний
характер і повинно виконуватися
щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір
несплачених аліментів по кожному з цих
періодичних платежів, встановити
строк, до якого кожне із цих зобов'язань
мало бути виконано, та з урахуванням
встановленого обчислити розмір пені,
виходячи із суми несплачених аліментів
за кожен місяць окремо від дня
порушення платником аліментів свого
обов'язку щодо їх сплати до дня
ухвалення судом рішення, підсумувавши
розміри нарахованої пені за кожен із
прострочених платежів та визначивши її
загальну суму (правова позиція
згідно з постановою Верховного Суду
України № 6-81цс13 від 11 вересня 2013 року).

Отже, представлені докази свідчать, що
сплату аліментів на утримання дитини
відповідачем прострочено за вересень
2012 року в сумі 300 грн. на 30 днів( пеня 90
грн.), за січень 2013 року в сумі 300 грн. на
31 день(пеня 93 грн., за березень 2013 року в
сумі 300 грн. на 31 день (пеня 93 грн.) , за
серпень 2013 року в сумі 1,49 грн. на 31
день(пеня 0,47 грн.) ,за листопад 2013 року в
сумі 101 грн. на 30 днів (пеня 30,30 грн), за
грудень 2013 року в сумі 300 грн. на 31 день
(пеня 93 грн.), за лютий 2014 року в сумі 300
грн. на 28 днів (пеня 84 грн.), за квітень 2014
року в сумі 300 грн. на 30 днів(пеня 90
грн.),за травень 2014 року в сумі 300 грн. на
31 день(пеня 93 грн.), а всього пеня
становить 666,77 грн. Сплату аліментів на
дружину в сумі 300 грн. щомісячно
відповідач прострочив наступним чином.
За листопад 2011 року сплачено - 297 грн. в
березні 2014 року , прострочка становить
851 день(пеня 2527,47 грн.) , за грудень 2012
року-не сплачено до дня постановлення
рішення, за січень 2012 року не
сплачено до дня постановлення рішення,
за лютий 2012 року не сплачено до дня
постановлення рішенн,за березень 2012
року не сплачено до дня постановлення
рішення, за квітень 2012 року не
сплачено до дня постановлення рішення,
за травень 2012 року не сплачено до дня
постановлення рішення, за червень 2012
року не сплачено до дня постановлення
рішенняза липень 2012 року не сплачено до
дня постановлення рішення.Розрахунок
позивачки щодо боргу за серпень 2012 року
суд до уваги не приймає, оскільки за
рішенням суду аліменти повинні були
сплачуватись до 20.07.2012 року.Суд
задовільняє вимоги про стягнення пені
за прострочення сплати аліментів на
утримання позивачки в межах заявленої
суми- 579,50 грн. , а всього на суму 1246,27
грн. пені .

Судові витрати по сплаті судового
збору суд стягує з відповідача на
підставі ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,
88,212-215,209,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення пені за прострочення сплати
аліментів задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 1246,27 грн. пені за прострочення
сплати аліментів , а також на користь
бюджету 243,60 грн. судового збору.

Рішення суду може бути
оскаржене в апеляційний суд
Житомирської області через
Бердичівський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя :