Апеляційний суд Кіровоградської
№ 22-ц/781/3099/14 Головуючий у суді І-ї
інстанції Бойко П. М.
Доповідач Письменний О. А.
УХВАЛА

Іменем України

16.12.2014 р. колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич
Л.М.,

при секретарі - Лазаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Долинського районного
суду Кіровоградської області від 03.11.2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4, про відшкодування
майнової та моральної шкоди, -

Встановила :

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася в суд
з позовом, яким просила відшкодувати за
рахунок ОСОБА_2 завдану їй майнову
шкоду у розмірі 8120 грн., упущену вигоду -
3590, 37 грн., моральну шкоду - 3000 грн. та
судові витрати.

Мотивувала свої вимоги тим, що 23.05.2014,
під час випасання худоби в громадській
череді, відповідальними за яку в той
день були ОСОБА_2 та ОСОБА_4, через
неналежне виконання останніми своїх
обов'язків, у зв'язку із падінням у
каналізаційний люк, загинула її корова
породи українська червоно- ряба,
молочна, що спричинило їй майнову шкоду
у розмірі 8120 грн., відповідно до цінової
інформації експертного агентства.

Зазначає, що корова була єдиним
джерелом доходів. Згідно договору
оренди майна №UA (а.с. 10-12), який діє
до 31 грудня 2014, позивач до закінчення
його дії могла отримати за здане молоко
дохід у розмірі 3590,37 грн., якого вона
позбавилась внаслідок загибелі корови.

Вказала, також, що через загибель
корови зазнала моральних страждань та
перенесла емоційний стрес, пов'язаний з
втратою майна.

Ухвалою суду 09.10.2014 р. за клопотанням
позивача до участі в справі було
залучено ОСОБА_4 в якості
співвідповідача з солідарною
відповідальністю.

Рішенням Долинського районного суду
Кіровоградської області від 03.11.2014 року
позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_3 солідарно з
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 8120 грн., в рахунок
відшкодування майнової шкоди, 3590,07 грн.
упущеної вигоди, 500 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з даним рішенням
відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, де посилається на порушення
норм матеріального та процесуального
права. Зазначив, що не вбачає своєї вини
у загибелі корови позивача, оскільки не
знав про наявність відкритого
каналізаційного колодязя в місці
випасання череди. Крім того не згоден з
вартістю матеріальних збитків та
наявністю упущеної вигоди. Ставить
питання про скасування рішення суду
першої інстанції, та просить ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_3

Заслухавши доповідача, пояснення
позивача, яка заперечувала проти
апеляційної скарги і просила залишити
рішення суду першої інстанції без змін,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
її в межах, передбачених ст. 303 ЦПК
України, законність і обґрунтованість
судового рішення, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 627, ст. 629 ЦК України
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа,
яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Місцевим судом встановлено і не
заперечувалося сторонами, що між
власниками корів с. Олександрівка
Долинського району була укладена усна
угода про випас корів у спільній череді
почергово, відповідно до якої пастухи
несуть відповідальність за збереження
кожної із переданих їм на випас корови.
22 травня 2014 року відповідно до
визначеної черговості випас череди
здійснювали відповідачі.

Судом також було встановлено і не
заперечувалося при розгляді справи, що
внаслідок неналежного виконання
договору про випас корів, відповідачі
загубили належну позивачці корову, яка
була знайдена мертвою у
каналізаційному колодязі 23 травня 2014
року. При розтині тварини було
встановлено, що вона загинула від
чисельних травм, ран та переломів в
результатів падіння в каналізаційний
люк.

Відповідачі не надали суду будь яких
доказів про те, що вони вжили всіх
залежних від них заходів щодо
належного виконання своїх зобов'язань.

Неналежне виконання обов'язків, на
думку колегії суддів, полягає у виборі
небезпечного місця для випасання
худоби.

Встановивши такі обставини, місцевий
суд прийшов до правильного висновку
про порушення відповідачами своїх
зобовязань за договором, вірно
визначив вартість завданих збитків і
обґрунтовано частково задовольнив
заявлені вимоги.

Статтею 1166 ЦК визначено загальні
підстави відповідальності за завдану
майнову шкоду. Майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ст.1166 ЦК єдиною
підставою для цивільно-правової
відповідальності за завдання шкоди є
правопорушення, що включає як складові
елементи: шкоду; протиправне діяння
особи, яка її завдала; причинний зв'язок
між ними, а також вину заподіювача
шкоди.

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справи, що корова породи
червоно - ряба молочна за кличкою
Нуська, належить ОСОБА_3, відповідно до
паспорта великої рогатої худоби серії
СС № 886550 (а.с. 6) загинула за наступних
обставин.

23.05.2014 року під час випасання
громадської череди жителів с.
Олександрівка Долинського району,
корова позивачки загинула через
падіння у відкритий каналізаційний люк
та отримання численних ран та
переломів, відповідно до протоколу
розтину трупа тварини від 24.05.2014 року
(а.с. 7).

В день загибелі корови відповідальними
за випасання худоби були ОСОБА_2 та
ОСОБА_4, що не оспорюється сторонами.

Суд першої інстанції дійшов висновку, з
яким погодилась колегія, що через
неналежне виконання відповідачами
своїх обов'язків позивачці ОСОБА_3 була
нанесена майнова шкода у розмірі 8120
грн. (а.с. 8).

Відповідно до статті 22 ЦК України,
упущена вигода - це доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене.

Вирішуючи питання про відшкодування
упущеної вигоди, суд правильно дійшов
висновку про наявність підстав для її
відшкодування позивачці за рахунок
відповідачів, зважаючи на укладений
договір про постачання молока
сільськогосподарському виробничому
кооперативу «МОЛОКО-КРАЇНА», який
внаслідок загибелі корови позивачка не
має можливості виконати до його
закінчення, а саме до 31.12.2014 року, і
отримати розрахований доход в сумі 3590,
37 грн. (а.с. 10-11).

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

При відшкодуванні моральної шкоди
необхідно з'ясувати чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом,
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення, що узгоджується з
роз'ясненням Пленуму Верховного Суду
України постанови від 31 березня 1995 року
№ 4 "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" (зі змінами).

Оскільки, ОСОБА_3 зазнала моральних
страждань та перенесла емоційний
стрес у зв'язку з втратою корови,
виходячи з засад розумності та
справедливості, розмір відшкодування
моральної шкоди судом першої інстанції
визначено вірно.

Вказані вище та інші, наведені в
апеляційній скарзі, доводи висновків
суду не спростовують.

Оскільки зі змісту апеляційної скарги
не вбачається порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу відхилити та
залишити без змін рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Долинського районного суду
Кіровоградської області від 03.11.2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: