Номер провадження 4-с/754/81/14
Справа № 754/5670/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

12.08.2014 Деснянський районний суд м. Києва
в складі:

головуючого суддіСаламон О.Б.з
участю секретаряСолодухіної Н.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Києві скаргу
ОСОБА_3 на дії державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції Черуха О.М., -

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі
скаргою на дії державного виконавця
ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Черуха
О.М., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
державний виконавець всупереч вимогам
чинного законодавства здійснив
порушення, яке полягає у невжитті
заходів щодо належного та своєчасного
повідомлення про відкриття
виконавчого провадження, чим порушив
його право на своєчасне та належне
виконання рішення суду. Про видачу
виконавчого листа і про факт відкриття
виконавчого провадження дізнався лише
з постанови державного виконавця про
арешт майна боржника.

В судовому засіданні ОСОБА_3
скаргу підтримав, посилаючись на
викладені в ній обставини, просив суд
про її задоволення. Зокрема, зазначив,
що на теперішній час рішення суду
виконане у повному обсязі, однак про
відкриття провадження йому стало
відомо лише з постанови про накладення
арешту.

Державний виконавець ВДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві просив
відмовити у задоволенні скарги,
мотивуючи тим, що ним як державним
виконавцем були виконані дії у
відповідності до Закону України «Про
виконавче провадження».

Заслухавши пояснення ОСОБА_3
та державного виконавця, дослідивши
письмові докази по справі, суд дійшов
висновку, що скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч. 2 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Судом встановлено, що 26 грудня 2013 року
Деснянським районним судом м. Києва
було видано виконавчий лист про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
компенсацію частки вартості
автомобіля в сумі 36 695,34 грн. та судових
витрат.

23 січня 2014 року до ВДВС Деснянського
РУЮ у м. Києві надійшов виконавчий лист
№ 2-153913 від 26.12.2013

24 січня 2014 року державним виконавцем
ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві, у
відповідності до вимог ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження,
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа № 2-153913 від 26.12.2013,
виданого Деснянським районним судом м.
Києва, та надано боржнику строк для
самостійного виконання рішення до 7 - ми
днів, при цьому зазначено, що при
невиконанні рішення в наданий строк
виконання буде проводитися в
примусовому порядку зі стягненням з
боржника виконавчого збору та витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій.

Ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлено, що у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені ч. 2 ст. 25 цього Закону, для
самостійного виконання рішення
документального підтвердження
повного виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Таким чином, за відсутності даних
документального підтвердження повного
виконання боржником рішення суду,
державний виконавець зобов'язаний
розпочати примусове виконання рішення
суду.

Зокрема, ст. 31 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
копії постанов про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення.

На підтвердження зазначеного вище,
згідно з реєстром пощтових відправлень
рекомендованих листів з повідомленням
за № 117 від 27.01.2014 та чеком № 5941, ОСОБА_3
надіслана постанова про відкриття
виконавчого провадження (а.с.30)

Проте як випливає з матеріалів справи,
за даними відстеження пересилання
поштових відправлень, вбачається про
повернення рекомендованого листа за
зворотною адресою «за закінченням
встановленого терміну зберігання».

Тобто, як і зазначає ОСОБА_3, постанови
про відкриття виконавчого провадження
він не отримував.

У відповідності до Інструкції з
організації примусового виконання
рішень державний виконавець, починаючи
виконувати рішення, повинен
пересвідчитись чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи здійснені
ним дії, спрямовані на добровільне
виконання рішення у встановлений
постановою строк. Постанова про
відкриття виконавчого провадження
вважається врученою боржнику за
адресою, зазначеною у виконавчому
документі, за умов, передбачених для
вручення судових повісток.

Державним виконавцем, в провадженні
якого знаходиться відповідне
виконавче провадження, всупереч
вимогам ст. 31 Закону, не надіслано,
відповідно ОСОБА_3 не отримано
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення поштового відправлення
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Зокрема, Законом України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
при невиконанні рішення в наданий
строк, рішення має бути виконано в
примусовому порядку зі стягненням з
боржника виконавчого збору та витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій.

Оскільки ОСОБА_3 постанови про
відкриття провадження не отримано, а
постанову про накладення арешту на
майно отримано у березні 2014 року, при
цьому боргові зобов'язання за
виконавчим листом виконано у повному
обсязі самостійно, що позбавляє нести
відповідальність щодо сплати
виконавчого збору та витрат, пов'язаних
з провадженням виконавчих дій.

Неотримання постанови про відкриття
виконавчого провадження у
встановлений законом спосіб
перешкодило реалізації права на
самостійне, добровільне, без примусу,
виконання рішення суду передбачене ст.
ст. 11,12,25 Закону України «Про виконавче
провадження».

Таким чином, у зв»язку з порушенням
вимог закону щодо неналежного
повідомлення боржника про факт
відкриття виконавчого провадження,
постанова від 21 березня 2014 року про
арешт майна боржника (тобто постанова
про вчинення примусової дії) є такою, що
підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Виходячи з наведеного, суд дійшов
висновку про часткове задоволення
скарги в частині визнання
неправомірними дій державного
виконавця щодо неповідомлення у
передбачений законом спосіб про
відкриття виконавчого провадження та
скасування постанови державного
виконавця ВДВС Деснянського районного
управління юстиції Черуха О.М. від 21
березня 2014 року про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.10, 60, 212 - 215, 383, 384, 385 ЦПК
України, ст. 11, 25, 27, 31 Закону України
«Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції Черуха
О.М. щодо неповідомлення у передбачений
законом спосіб про відкриття
виконавчого провадження.

Скасувати постанову державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції Черуха
О.М. від 21 березня 2014 року ВП № 41678181 про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду м. Києва шляхом
подання через Деснянський районний суд
м. Києва протягом п'яти днів з дня її
проголошення, апеляційної скарги.

Суддя Деснянського районного суду м.
Києва О.Б. Саламон