Справа № 689/1724/14-ц
Провадження № 2/689/415/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 листопада 2014 року
смт.
Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Кульбаби А.В.,

при секретарі Білоус
Г.В.,

з участю: прокурора Лазарєвої М.В.,
представника позивача ОСОБА_1.,
відповідача ОСОБА_2., представника
відповідача ОСОБА_3., представника
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні позивача, Орган опіки та
піклування Ярмолинецької селищної
ради,

Стасюка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні залі суду в смт. Ярмолинці
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, третя особа на стороні
позивача, яка не заявляє самостійні
вимоги щодо предмета спору, Орган опіки
та піклування Ярмолинецької селищної
ради, про позбавлення батьківських
прав,

встановив:

Позивач ОСОБА_4. звернулася в суд з
позовом до відповідача про позбавлення
батьківських прав. В позові зазначила,
що вона перебувала з відповідачем в
зареєстрованому шлюбі, який розірвано
на підставі рішення Ярмолинецького
районного суду 24 жовтня 2011 року. Від
шлюбу вони мають малолітню доньку -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження. З
осені 2011 року батько дитини, ОСОБА_2,
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків, хоча і сплачує
періодично аліменти. Востаннє він
бачився з донькою три роки тому, долею
дитини батько не цікавиться. Не було
таких випадків, щоб він зателефонував
та поцікавився життям дитини.
Абсолютно не турбується про фізичний
стан доньки, її духовний розвиток, не
цікавиться здоров'ям та підготовкою до
самостійного життя, не виявляє
інтересу до її внутрішнього світу. З 2012
року дитина відвідує дошкільний
заклад, у вихованні дитини приймає
участь мати ОСОБА_4. та вітчим ОСОБА_6
Батько, ОСОБА_2., участі в житті дитини
не приймає, не цікавиться станом
здоров'я дитини, її розвитком та
успіхами в дитячому садку, наявністю в
дитини змінного взуття та одежі, не
приймає участі в облаштуванні групи,
яку відвідує його донька. На запитання
відповідає, що її тата звати «ОСОБА_6».
Крім цього, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., є
вихованкою гуртка «Хореографічний»
Ярмолинецького Будинку дитячої та
юнацької творчості. Батько, ОСОБА_2.,
виховний заклад не відвідував,
навчанням доньки не цікавився, на
заняття гуртка дитину постійно
приводить вітчим, ОСОБА_6, та мати,
ОСОБА_4., які є присутніми на
батьківських зборах і виховних
закладах. Таке відношення негативно
позначається на самоствердженні
дитини як молодої особистості та
спричиняє їй душевні страждання.
Жодного разу батько не виявив бажання
зустрітися із донькою, що
підтверджується висновком Служби у
справах дітей Ярмолинецької РДА. З
цього випливає, що батько абсолютно не
цікавиться долею своєї дитини, її
здоров'ям та матеріальним становищем.
Вона неодноразово зверталася до батька
про надання дозволу на тимчасовий
виїзд дитини за кордон з метою
оздоровлення, оскільки донька часто
хворіє та потребує щорічного
оздоровлення в морській кліматичній
зоні. Однак, щоразу батько відмовляв їй.
У висновку органу опіки та піклування
Ярмолинецької селищної ради
вказується, що малолітня ОСОБА_5
проживає в трикімнатній квартирі з
усіма зручностями, їй виділено окрему
кімнату та створено усі необхідні
умови для проживання, виховання та
розвитку. Також органом опіки та
піклування надано висновок про
доцільність позбавлення ОСОБА_2
батьківських прав по відношенню до
малолітньої доньки, ОСОБА_5. Таким
чином, відповідач проявив
бездіяльність та безвідповідальність
по відношенню до виховання їхньої
доньки, не вживав жодних заходів щодо
реалізації своїх батьківських прав та
виконання своїх батьківських
обов'язків, не виявляв інтересу до долі
своєї дитини, не турбувався і не брав
абсолютно ніякої участі у її вихованні
та належному утриманні, в тому числі
оздоровленні.

До початку розгляду справи по суті
відповідач подав до суду заперечення
проти позову. В них зазначив, що
твердження позивача ОСОБА_4. про те, що
він з осені 2011 року ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов'язків є безпідставним, оскільки
зустрічам з його донькою перешкоджає
саме позивач. Активна протидія
позивачки його зустрічам з дитиною
змушує його цікавитися фізичним
станом, духовним розвитком та
внутрішнім світом доньки у кумів і
родичів. Доказів того, що він
ухиляється від участі у вихованні
їхньої доньки ОСОБА_5 ОСОБА_4. суду не
надала, в той час як він постійно просив
відповідачку надати йому таку
можливість для зустрічей з дитиною. Він
неодноразово при зустрічі працівників
Ярмолинецького Центру розвитку дитини
«Калинка» та батьків дітей, що
навчаються разом з ОСОБА_5, цікавився
успіхами та розвитком доньки. В службу
у справах дітей Ярмолинецької РДА він
дійсно не звертався, але причиною цього
було прагнення добровільно налагодити
відносини із ОСОБА_4. та її теперішнім
чоловіком ОСОБА_6. Також зазначає, що, не
надавши дозвіл на виїзд доньки та
подружжя ОСОБА_6 до Республіки
Болгарія, він фактично довів свою
турботу про безпеку та здоров'я своєї
доньки. Він працює державним
службовцем, в роботі та побуті
дисциплінований, охайний, ввічливий.
Для позбавлення його батьківських прав
в ході судового процесу позивачем має
бути доведена обставина, що безперечно
підтверджує наявність вини батька в
ухиленні від виконання батьківських
обов'язків і факт того, що зміна
поведінки батька в кращу сторону
неможлива.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, пояснив, що є усі підстави
для позбавлення відповідача
батьківських прав. Факт ухилення
відповідача від виконання своїх
батьківських обов'язків
підтверджується тим, що останній не
ходив в садочок до вихователя щодо
успіхів своєї доньки, вперше дізнався з
позовної заяви про хореографічний
гурток; не оздоровлює дитину, а,
навпаки, чинить цьому перешкоди. Також
відповідач, зазначаючи, що йому активно
протидіє його зустрічам із донькою
позивач, не звертався із заявою до
органу опіки та піклування про
визначення порядку участі у вихованні
дитини, а звернувся вимушено лише після
звернення позивача до суду. Також
відповідач не спілкується з дитиною, не
надав він і доказів, що ходив із донькою
в кіно, театр тощо. Злісне ухилення
відповідача від виконання своїх
батьківських обов'язків
підтверджується також тим, що ОСОБА_2.
протягом 2 років не спілкується із
донечкою, не несе додаткових витрат
(добровільно) на дитину, що сприяли б її
культурному та духовному розвитку. При
цьому, жодних перешкод позивач у
побаченнях із дитиною відповідачу не
чинила.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечив, суду
пояснив, що позивач не надала жодних
доказів, які б свідчили про винну
поведінку відповідача. Вважає, що
позивач порушила права відповідача як
батька брати безпосередню участь у
вихованні доньки: вона змінила номер
телефону, не допускала відповідача до
свого помешкання. Тобто, відповідач не
бере участь у вихованні доньки через
неправомірну поведінку позивача.

Відповідач проти задоволення позову
заперечив, суду пояснив, що з жовтня 2011
року до січня 2012 року він регулярно
бачив свою доньку, але з березня 2012 року
його колишня дружина ОСОБА_4 почала
його уникати. Подружжя ОСОБА_6 почали
створювати конфліктні ситуації.
Останній раз у присутності матері він
бачив ОСОБА_5 9 березня 2012 року. Після
цього позивач фактично ізолювала від
нього дитину. Зокрема, в квітні 2012 року
він прийшов привітати донечку, але його
не пустив тесть ОСОБА_4. Він ще пару
разів приходив до них додому, але його
не пускав ОСОБА_6. В 2012 році він
неодноразово робив спроби відвідати
доньку разом з ОСОБА_7., зокрема на свята
(Новий Рік та Різдво Христове), однак
його не допускали. Так, 2 квітня 2013 року
він зустрівся з донечкою в садочку і
приніс подарунок, однак в той же день
ОСОБА_6 викинув цей подарунок під його
паркан. В червні 2014 року зустрівся з
донькою в садочку і подарував книжечку.
Після цього візиту приїхала ОСОБА_4 та
почала в садочку кричати. Також, в кінці
червня та в липні намагався відвідати
доньку разом із ОСОБА_8. однак його
знову ж таки не пустив ОСОБА_6 В
приватну клініку «Малятко» він не
звертався, щоб поцікавитися станом
здоров'я донечки. Також пояснив, що він
не бере участі у додаткових витратах на
дитину. Він не звертався із заявою до
органу опіки та піклування про
визначення участі у вихованні доньки,
адже не хотів, щоб це було примусово.

В судовому засіданні прокурор не
заперечила проти задоволення позову.

Представник третьої особи на стороні
позивача, яка не заявляє самостійні
вимоги щодо предмета спору, проти
задоволення позову не заперечував,
суду пояснив, що згідно висновку органу
опіки та піклування Ярмолинецької
селищної ради ОСОБА_2. доцільно
позбавити його батьківських прав по
відношенню до його малолітньої доньки,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.

Заслухавши учасників процесу,
допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази по
справі в їх сукупності, суд вважає, що
позов слід задоволити.

Судом встановлено, що ОСОБА_4
перебувала з ОСОБА_2 в зареєстрованому
шлюбі. Шлюб між ними розірвано на
підставі рішення Ярмолинецького
районного суду 24 жовтня 2011 року. Від
шлюбу вони мають малолітню доньку -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.
Після розлучення донька проживає з
позивачем за адресою: АДРЕСА_1
Вихованням малолітньої ОСОБА_5
займається мати, ОСОБА_4, та її чоловік,
ОСОБА_6.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного
кодексу України мати, батько можуть
бути позбавлені судом батьківських
прав, якщо вона, він ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Згідно абз. 2 п. 16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 березня
2007 року № 3 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» роз'яснено, що
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Пунктом 15 вказаної Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3
передбачено, що позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно її утримують, та ін.), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
дітей.

Відповідач, ОСОБА_2, з осені 2011 року
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків по вихованню
дитини - доньки, ОСОБА_5.

Факт ухилення відповідача від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини підтверджується
наступними доказами.

Відповідно до довідки, виданої
Ярмолинецьким центром розвитку дитини
(дитячий садочок «Калинка») 30.05.2014р., у
вихованні дитини приймає участь мати
ОСОБА_4. та вітчим ОСОБА_6 Батько,
ОСОБА_2., участі в житті дитини не
приймає: не цікавиться станом здоров'я
дитини, її розвитком та успіхами в
дитячому садочку; наявністю в дитини
змінного взуття та одежі; не приймає
участі в облаштуванні групи доньки (а.с.
5).

Згідно довідки Ярмолинецького
районного будинку дитячої та юнацької
творчості від 14.07.2014р. ОСОБА_5 є
вихованкою гуртка «Хореографічний».
Батько, ОСОБА_2, виховний заклад не
відвідував, навчанням доньки не
цікавився. На заняття гуртка дитину
постійно приводять вітчим, ОСОБА_6, та
мати, ОСОБА_4, які є присутніми на
батьківських зборах та виховних
закладах (а.с. 9).

Довідкою Служби у справах дітей
Ярмолинецької районної державної
адміністрації від 17.06.2014р.
підтверджується та обставина, що від
ОСОБА_2. до Служби у справах дітей не
надходило звернень щодо побачення з
біологічною донькою ОСОБА_5.,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. (а.с. 15).

Відповідно до виписки з амбулаторної
історії розвитку дитини
Ярмолинецького районного центру
первинної медико-санітарної допомоги
від 28.05.2014р. ОСОБА_5 неодноразово
лікувалася з приводу гострого
обструктивного бронхіту, перебуває на
«Д» обліку з 17.04.2012р. по обструктивному
бронхіту (а.с. 7). А згідно довідки на
одержання путівки від 19.04.2012р.
малолітній ОСОБА_5 рекомендоване
санаторно-курортне лікування в
санаторії матері і дитини
пульмонологічного профілю (Одеса,
Феодосія, Південне узбережжя Криму) -
а.с. 16.

Згідно висновку органу опіки та
піклування Ярмолинецької селищної
ради ОСОБА_2 фактично самоусунувся від
виконання своїх батьківських
обов'язків, тому його доцільно
позбавити батьківських прав по
відношенню до малолітньої доньки,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. (а.с. 6, 10).

Свідок ОСОБА_9. суду показала, що вона
працює вихователем дитячого садочка
«Калинка» в смт. Ярмолинці і ОСОБА_5 є її
вихованкою. Батька ОСОБА_5, відповідача
ОСОБА_2., в садочку вона не бачила і до
неї він не підходив. Йому ніхто не
забороняв відвідувати доньку. Життям
дитини цікавляться ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_10. повідомила суду, що
працює помічником вихователя дитячого
садочка «Калинка» і ОСОБА_5 є її
вихованкою. Крім цього, ОСОБА_5 є також
її сусідкою. Вона в дитячому садочку
відповідача не зустрічала. Також вона
постійно бачила ОСОБА_5 в дворі їх
будинку і ОСОБА_2. міг безперешкодно
побачити свою доньку.

Свідок ОСОБА_11. ствердила, що вона є
хресною родини ОСОБА_6. До них вона
приходила на свята і ОСОБА_2. вона
жодного разу не бачила. Також
повідомила, що грошових коштів на
відпочинок він не надавав.

Свідок ОСОБА_12. показала, що є колегою
по роботі позивача. Коли дитина
хворіла, то ОСОБА_4 неодноразово (біля 10
разів) телефонувала до відповідача і
просила матеріальну допомогу на
дитину.

Свідок ОСОБА_6 ствердив суду, що ОСОБА_2.
є бувшим чоловіком його дружини. З часу
його знайомства з ОСОБА_4 (осінь 2011 року)
відповідач не цікавився долею дитини.
Він жодного разу не бачив його. ОСОБА_4.
постійно просила дати гроші на ліки,
коли донька хворіла, але він не
реагував. Також зазначив, що відповідач
чинив перешкоди в оздоровленні дитини,
оскільки не надав дозвіл на виїзд
дитини на відпочинок до Болгарії. Не
приходив ОСОБА_2. і в дитячий садочок, і
не цікавився її успіхами щодо
відвідування хореографічного гуртка.
До їхнього помешкання відповідач також
жодного разу не приходив як особисто,
так і з іншими людьми.

Свідок ОСОБА_13 повідомив, що ОСОБА_5 є
його похресницею. За останні 2 роки 6
місяців він відвідував ОСОБА_5
самостійно біля 5 разів. Йому перешкоди
у побаченні з дитиною позивач та її
чоловік не чинили.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, а ч. 2 ст. 10
ЦПК України передбачає, що сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання доказів,
їх дослідження та доведення перед
судом їх переконливості. Відповідно до
ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень. А
згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не бере до уваги твердження
відповідача про те, що йому у
спілкуванні з донькою перешкоджають
колишня дружина, ОСОБА_4., та її чоловік,
ОСОБА_6, оскільки будь-яких належних і
допустимих доказів цього суду не надав.
Так, відповідач не заперечив ту
обставину, що він звернувся до органу
опіки та піклування з цього приводу
лише 23 червня 2014 року, тобто після
надання висновку органу опіки та
піклування про доцільність
позбавлення батьківських прав. Крім
цього, його доводи про те, що йому не
надають побачень з донькою
спростовуються і показаннями свідка
ОСОБА_13 (кума відповідача), який
ствердив, що особисто йому будь-яких
перешкод позивач не чинила.

Критично розцінює суд та не бере до
уваги показання свідків ОСОБА_8. та
ОСОБА_7 про намагання відповідача
відвідати свою доньку за місцем
проживання матері, оскільки вони є
неконкретними та суперечать
показанням свідка ОСОБА_6., який
категорично ствердив, що відповідач за
час їхнього проживання до їхньої
квартири для зустрічі з донькою не
приходив. Щодо показання свідка
ОСОБА_14, то вона зазначила, що про
перешкоди у зустрічах із донькою вона
дізналася саме від ОСОБА_2.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач не піклується про фізичний
та духовний розвиток дитини: не
забезпечує необхідного харчування,
медичного догляду, лікування дитини, що
негативно впливає на її фізичний
розвиток як складову виховання; не
спілкується з дитиною в обсязі,
необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надає дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяє
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляє інтересу до її
внутрішнього світу; не створює умов для
отримання нею освіти.

Так, в судовому засіданні відповідач не
заперечив ту обставину, що він не
цікавився станом здоров'я донечки та не
бере участі у додаткових витратах на
дитину. Жодних належних і допустимих
доказів того, що він створює умови для
отримання донькою освіти суду не надав.
Не цікавився успіхами своєї донечки в
дитячому садочку. Не ходив із донькою в
кіно, театр, цирк тощо. Протягом трьох
років бачив дитину лише декілька разів.
Не забезпечує дитину медичним
доглядом, лікуванням та оздоровленням,
враховуючи хворобливий стан здоров'я
ОСОБА_5.

Ці фактори розцінюються судом як винна
поведінка батька (ОСОБА_2.) та свідоме
нехтування ним своїми батьківськими
обов'язками.

Отже, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, необхідно позбавити
батьківських прав щодо його
малолітньої доньки, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача слід стягнути судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 19, 150, 155, 164 Сімейного Кодексу
України; ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК
України,

вирішив:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,
батьківських прав щодо його
малолітньої доньки, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 243 грн. 60
коп.

На рішення може бути подано
апеляційну скаргу в Апеляційний суд
Хмельницької області через
Ярмолинецький районний суд
Хмельницької області на протязі 10 днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Мотивувальна частина рішення
виготовлена 7 листопада 2014 року.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя
А.В.
Кульбаба