НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
№
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі: головуючого судді
Парфьонова Д.О., за участю секретаря
судового засідання Борух Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом Військового
прокурора Харківського гарнізону в
інтересах держави в особі Міністерства
оборони України, Харківського
університету Повітряних Сил ім. Івана
Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування
витрат, пов`язаних з навчанням і
утриманням у вищому військовому
навчальному закладі,-

встановив:

В провадженні Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області знаходиться цивільна справа за
позовом Військового прокурора
Харківського гарнізону в інтересах
держави в особі Міністерства обороно
України, Харківського університету
Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба до
ОСОБА_1 про відшкодування витрат,
пов`язаних з навчанням і утриманням у
вищому військовому навчальному
закладі, в якому позивач просить
стягнути з відповідача на користь
Харківського університету Повітряних
Сил імені Івана Кожедуба суму у розмірі
15924,93 грн. на відшкодування витрат,
пов'язаних з утриманням ОСОБА_1 у
Харківському університеті Повітряних
Сил

В обґрунтування заявленого позову
позивачі посилалися на те, що 01 вересня
2005 року відповідно до III "Положення про
проходження військової служби
(навчання) за контрактом у Збройних
Силах України курсантами (слухачами)
вищих військових навчальних закладів,
військових навчальних підрозділів
вищих навчальних закладів",
затвердженого Указом Президента
України від 07.11.2001р. № 1053/2001 між
Міністерством оборони України в особі
начальника Харківського університету
Повітряних Сил та ОСОБА_1 укладено
контракт про проходження військової
служби (навчання) строком до 24 червня 2009
року. 30 грудня 2007 року даний контракт
достроково розірваний на підставі пп.
«а» п.59 у зв'язку з недисциплінованістю,
та відповідач був виключений із
списків особового складу Університету
наказом начальника Університету (по
стройовій частині) від 29.12.2007 року № 297.
Згідно з ст. 25 Закону України «Про
військовий обов'язок і військову
службу», курсанти та слухачі в разі
дострокового розірвання контракту
через небажання продовжувати навчання
або через недисциплінованість та в
разі відмови від подальшого
проходження військової служби на
посадах осіб офіцерського складу після
закінчення вищого навчального закладу
відшкодовують Міністерству оборони
України та іншим центральним органам
виконавчої влади, яким підпорядковані
ці навчальні заклади, витрати,
пов'язані з їх утриманням у вищому
навчальному закладі, відповідно до
порядку і норм, встановлених Кабінетом
Міністрів України. У разі відмови від
добровільного відшкодування витрат
таке відшкодування здійснюється в
судовому порядку. Харківським
університетом Повітряних Сил
відповідно до вимог «Порядку
відшкодування витрат...» та «Порядку
розрахунку витрат...» були розраховані
фактичні витрати, пов'язані з
утриманням відповідача в Університеті
з дня його зарахування до Університету
по день виключення зі списків
особового складу Університету,
загальна сума яких склала 15924
(п'ятнадцять тисяч дев'ятсот двадцять
чотири) грн. 93 коп., що підтверджується
«Загальним розрахунком № 350/176/100/220
коштів на відшкодування витрат,
пов'язаних з утриманням курсанта
ОСОБА_1» від 30.12.2007 року. Відповідач дану
суму боргу не відшкодував, внаслідок
чого позивач просить стягнути витрати
з відповідача.

Прокурор, представники позивачів в
судове засідання не з'явились,
звернувшись до суду з заявами в якій
просили справу розглянути за їх
відсутності, в якій також позовні
вимоги підтримують у повному обсязі,
просять позов задовольнити, не
заперечують проти заочного розгляду
справи.

Відповідач в судове засідання не
з`явився, підстав неявки не повідомив,
заяв, повідомлень про розгляд справи за
його відсутності не надавав. Матеріали
справи містять заперечення
відповідача на позовну заяву, згідно
яких відповідач вказав, що пункт 1
Контракту вказує лише на ознайомлення
відповідача із Законами та іншими
нормативно-правовими актами України,
які регулюють порядок проходження
військової служби (навчання) за
контрактом у Збройних Силах України
курсантами (слухачами) вищих
військових навчальних закладів,
військових підрозділів вищих
навчальних закладів, але в Контракті
немає ніяких вказівок на те, що
відповідача знайомили із Законами та
іншими нормативно-правовими актами
України, які регулюють порядок
відшкодування витрат пов'язаних з
навчанням і утриманням у вищому
військовому навчальному закладі.
розділ ІІІ Положення регулює тільки
порядок присвоєння військових звань, а
не прийняття на військову службу та
укладення контракту. Позивачем не
враховано п. 11 ст. 25 Закону України «Про
військовий обов'язок і військову
службу», на підставі якого відповідач,
як відрахований з вищого військового
навчального закладу, вважається таким,
що відслужив встановлений строк
строкової військової служби строком у 1
рік, однак для цього він повинен був
відслужити 2 роки і відслужив їх, а саме
з 15.07.2004 року по 15.07.2006 року. Також
позивач не враховує 2 роки навчання, які
прирівнюються до 1 року строкової
служби, тому у відповідності до Порядку
позивач може розраховувати лише на
компенсацію, починаючи з 15.07.2006 року по
30.12.2007 року. Також вказує, що Постанова
Кабінету Міністрів України за № 964,
якою був затверджений Порядок прийнята
- 12.07.2006 року, а пункт 10 ст. 25 Закону
України «Про військовий обов'язок і
військову службу», на який посилається
позивач, в такій редакції як він є
прийнятий Верховною Радою України лише
- 11 квітня 2008 року Законом України за №
267-УІ (267-17) вже після того відрахування
відповідача з вищого навчального
закладу. Крім того, вимагаючи стягнення
витрат на медичну допомогу позивач
порушує вимоги ст.49 Конституції
України. Крім того, в зв`язку з
відсутністю роботи, вказує на
неможливість відшкодування. Зазначає,
що положення, викладені у п. 10 ст. 25
України Закону України «Про військовий
обов'язок і військову службу» про
відшкодування витрат пов'язаних з
навчанням і утриманням у вищому
військовому навчальному закладі
суперечить ч. 5 статті 17 Конституції
України.

В зв'язку з неявкою сторін фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає
за можливе задовольнити позовні вимоги
з огляду на наступні обставини.

Судом по справі встановлено, що 01
вересня 2005 року відповідно до п.14-17
"Положення про проходження військової
служби (навчання) за контрактом у
Збройних Силах України курсантами
(слухачами) вищих військових
навчальних закладів, військових
навчальних підрозділів вищих
навчальних закладів" між Міністерством
оборони України в особі начальника
Харківського університету Повітряних
Сил та ОСОБА_1 укладено контракт про
проходження військової служби
(навчання) на 4 роки строком до 24 червня
2009 року. У відповідності до умов
контракту відповідач зобов`язався,
проходити військову службу (навчання)
протягом строку дії контракту,
сумлінно виконувати вимоги військових
статутів, службові обов`язки,
продовжувати дальше проходження
військової служби на посадах
офіцерського складу протягом не менше
п`яти років після закінчення навчання
/а.с.15/.

30 грудня 2007 року даний контракт
достроково розірваний на підставі пп.
«а» п.59 у зв'язку з недисциплінованістю,
та відповідач виключений із списків
особового складу Університету Наказом
начальника Університету (по стройовій
частині) від 29 грудня 2007 року № 297.
Означеним наказом, крім іншого
визначено утримати суму в розмірі 15924,93
грн. за період навчання в університеті
з відповідача /а.с.14/.

Вказана сума складається з витрат по
грошовому забезпеченню - 2837,81 грн.; 6438,22
грн. - витрат по продовольчому
забезпеченню; 2990,34 грн. - витрат по
речовому забезпеченню; 322,00 грн. - сума
витрат на медичне забезпечення; 3336,56
грн. - комунальні послуги та вартість
спожитих енергоносіїв, що
підтверджується відповідними
розрахунками /а.с.7-13/.

Частиною 10 статті 25 Закону України «Про
військовий обов'язок і військову
службу» визначено, що курсанти та
слухачі в разі дострокового розірвання
контракту через небажання
продовжувати навчання або через
недисциплінованість та в разі відмови
від подальшого проходження військової
служби на посадах осіб офіцерського
складу після закінчення віщого
навчального закладу відшкодовують
Міністерству оборони України та іншим
центральним органам виконавчої влади,
яким підпорядковані ці навчальні
заклади, витрати, пов'язані з їх
утриманням у вищому навчальному
закладі, відповідно до порядку і норм,
встановлених Кабінетом Міністрів
України».

Таким чином законодавством
передбачено обов`язок відповідача, у
випадку відрахування дострокового
розірвання контракту через
недисциплінованість відшкодувати
витрати, пов'язані з їх утриманням у
вищому навчальному закладі. Матеріали
справи підтверджують той факт, що
контракт достроково розірваний
внаслідок недисциплінованості
відповідача.

Посилання відповідача на те, що він не
був обізнаний із обов`язком по
відшкодуванню витрат спростовується
підписом відповідача в контракті, яким,
зокрема передбачено зобов`язання
відповідача проходити службу... на
умовах установлених законами та іншими
нормативно-правовими актами України,
що регулюють порядок проходження
військової служби (навчання).

Посилання на те, що частина 10 статті 25
Закону України «Про військовий
обов'язок і військову службу»
доповнена 11 квітня 2008 року Законом
України за № 267-УІ (267-17) спростовується
тим, що станом на час укладання
контракту діяла частина 5 статті 25
означеного закону, яка передбачала, що
курсанти, які проходять підготовку
на посади осіб офіцерського складу, у
разі дострокового розірвання
контракту через небажання
продовжувати навчання або через
недисциплінованість та у разі відмови
від подальшого проходження
військової служби на посадах
офіцерського складу після закінчення
вищого навчального закладу
відшкодовують Міністерству оборони
України та іншим військовим
формуванням витрати, пов'язані з їх
навчанням і утриманням у вищому
навчальному закладі, відповідно до
порядку і норм, встановлених Кабінетом
Міністрів України. У разі відмови
добровільного відшкодування витрат
таке відшкодування здійснюється у
судовому порядку.

А станом на час розірвання контракту
стаття 25 Закону України «Про
військовий обов'язок і військову
службу» вже містила частину 10 зміст
якої наведено вище.

Також суд не приймає до уваги посилання
відповідача на ч.11 ст.26 Закону України
«Про військовий обов'язок і військову
службу», оскільки відповідач
відрахований від подальшого навчання
за недисциплінованість та контракт з
ним розірвано.

Так, згідно пп."а" п.59 Положення про
проходження військової служби
(навчання) за контрактом, у Збройних
Силах України курсантами (слухачами)
вищих військових навчальних закладів,
військових навчальних підрозділів
вищих навчальних закладів чинного
станом на час розірвання контракту,
підставами для дострокового
припинення (розірвання) контракту про
проходження військової служби
(навчання) курсантом (слухачем) вищого
військового навчального закладу,
підрозділу з курсантом (слухачем) є
недисциплінованість.

Пунктами 60, 62 наведеного Положення
визначає, що про дострокове
розірвання контракту начальник
вищого військового навчального
закладу, підрозділу повинен
попередити курсанта (слухача) не
пізніше ніж за місяць, крім випадків,
коли контракт розривається у зв'язку з
обвинувальним вироком суду, що набрав
законної сили, стосовно курсанта
(слухача), а також через його
академічну неуспішність та
недисциплінованість. У цей же строк
курсант (слухач) має повідомити в
порядку підпорядкованості начальника
вищого військового навчального
закладу, підрозділу про свій намір
достроково розірвати контракт, якщо
він виявляє такий намір. Курсант
(слухач), щодо якого прийнято рішення
про дострокове розірвання контракту,
має право оскаржити це рішення в
порядку, встановленому
законодавством України.

Наказ про розірвання контракту
відповідачем не оскаржено.

Згідно п.84 означеного Положення,
Курсанти, які проходять підготовку на
посади офіцерського складу, в разі
дострокового розірвання контракту
через небажання продовжувати
навчання або через
недисциплінованість та у разі відмови
від дальшого проходження військової
служби на посадах офіцерського
складу після закінчення вищого
військового навчального закладу
підрозділу відшкодовують Міністерству
оборони України та іншим військовим
формуванням витрати, пов'язані з їх
навчанням і утриманням у вищому
військовому навчальному закладі,
підрозділі. Відшкодування коштів
здійснюється в порядку і розмірах, що
встановлюються Кабінетом Міністрів
України.

Посилання відповідача про
неможливість застосування до нього
норм Постанови Кабінету Міністрів
України за № 964 "Про затвердження
Порядку відшкодування курсантами
витрат, пов'язаних з їх утриманням у
вищих навчальних закладах",
спростовується тим, що контракт з
відповідачем розірвано 30 грудня 2007
року, тобто на час дії постанови.

Щодо посилань на неправомірність
стягнення витрат на медичне
забезпечення, то п.3 Постанови Кабінету
Міністрів України від 20 липня 2006 року
№964 передбачає, що відшкодування
курсантами витрат, пов'язаних з їх
утриманням у вищих навчальних закладах
здійснюється у розмірі фактичних
витрат, пов'язаних з: грошовим,
продовольчим, речовим, медичним
забезпеченням; перевезенням до місця
проведення щорічної основної та
канікулярної відпустки та у зворотному
напрямку; оплатою комунальних послуг і
вартості спожитих енергоносіїв.
Розрахунок фактичних витрат
здійснюється вищим навчальним
закладом (п.4 Порядку). На виконання п. 3
Порядку, спільним наказом Міністерства
оборони України, Міністерства фінансів
України, Міністерства внутрішніх справ
України, міністерства транспорту та
зв'язку України, Адміністрації
Державної прикордонної служби України,
Управління державної охорони України,
Служби Безпеки України від 16.07.2007 року
№ 419/831/240/605/537/219/534, затверджений
«Порядок розрахунку витрат, пов'язаних
з утриманням курсантів у вищих
навчальних закладах». Нараховані
університетом витрати по утриманню
курсанта ОСОБА_1 здійснено відповідно
до цього Порядку, у зв'язку з чим його
посилання на їх безпідставність не
мають обґрунтування, крім того, сума
витрат, наведених в розрахунку витрат,
понесених позивачами окрім послуг на
медичне забезпечення в частині
неправомірності нарахування
відповідачем не оскаржується та
перевірена судом, внаслідок чого позов
підлягає задоволенню в повному обсязі
та з відповідача на користь
Харківського університету Повітряних
Сил ім. Івана Кожедуба підлягають
стягненню витрати в розмірі 15924,93 грн.,
що складаються з: витрат по грошовому
забезпеченню - 2837,81 грн., витрат по
продовольчому забезпеченню - 6438,22 грн.,
витрат по речовому забезпеченню - 2990,34
грн., витрат по медичному забезпеченню -
322,00 грн., витрат по оплаті комунальних
послуг і вартості спожитих
енергоносіїв - 3336,56 грн.

Вирішуючи при ухваленні рішення
питання про розподіл судових витрат
між сторонами, суд виходить з положень
ст. 88 ЦПК України, виходячи із ставок
державного мита, встановленого на час
звернення з позовом.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215
ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги Військового прокурора
Харківського гарнізону в інтересах
держави в особі Міністерства оборони
України, Харківського університету
Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба до
ОСОБА_1 про відшкодування витрат,
пов`язаних з навчанням і утриманням у
вищому військовому навчальному
закладі - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Харківського університету Повітряних
Сил імені Івана Кожедуба суму
відшкодування витрат, пов'язаних з
утриманням ОСОБА_1 у Харківському
університеті Повітряних Сил у розмірі
15924 (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот
двадцять чотири) грн. 93 коп., що в цілому
складається з: витрат по грошовому
забезпеченню - 2837,81 грн., витрат по
продовольчому забезпеченню - 6438,22 грн.,
витрат по речовому забезпеченню - 2990,34
грн., витрат по медичному забезпеченню -
322,00 грн., витрат по оплаті комунальних
послуг і вартості спожитих
енергоносіїв - 3336,56 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Державного бюджету судовий збір в
розмірі 159 (сто п`ятдесят дев`ять) грн. 25
коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Д.О. Парфьонов