АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
1-й інстанції: Оксюта Т.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Шахової О.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Осауленко О.А.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Державної служби інтелектуальної
власності України про визнання
недійсним свідоцтва України НОМЕР_1 на
знак для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1"
та зобов'язання вчинити певні дії, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Солом'янського районного суду міста
Києва від 6 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_2, Державної
служби інтелектуальної власності
України, в якому просив суд визнати
недійсним повністю свідоцтво України
НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг
"ІНФОРМАЦІЯ_1", видане 25 липня 2011 року на
ім'я ОСОБА_2; зобов'язати Державну
службу інтелектуальної власності
України внести зміни до Державного
реєстру свідоцтв України на знаки для
товарів і послуг стосовно визнання
недійсним повністю свідоцтва України
НОМЕР_1 та здійснити публікацію про це в
офіційному бюлетені.

В обґрунтування позову зазначав, що
знак для товарів і послуг за свідоцтвом
України НОМЕР_1 є схожим настільки, що
його можна сплутати зі знаком для
товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_2" за
свідоцтвом № НОМЕР_2, виданим 26 квітня
2011 року на його ім'я, оскільки воно
асоціюється з ним в цілому, незважаючи
на окрему різницю елементів (зображень
мишенят) і словесні позначення
"ІНФОРМАЦІЯ_1" і "ІНФОРМАЦІЯ_2", вказані
знаки збігаються за звуковою
(фонетичною), графічною(візуальною) та
смисловою (семантичною) схожістю.
Вважає, що оскільки його заявка на
реєстрацію знака для товарів і послуг
за свідоцтвом України № НОМЕР_2 була
подана раніше, ніж відповідачем ОСОБА_2,
то свідоцтво України НОМЕР_1 від 25 липня
2011 року підлягає визнанню недійсним
повністю.

Рішенням Солом'янського районного суду
міста Києва від 6 жовтня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Представники ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та
представник Державної служби
інтелектуальної власності України -
ЗапорожецьЛ.Г. заперечували проти
задоволення апеляційної скарги,
вважали, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

ОСОБА_1 в суд апеляційної інстанції не
з'явився, подав заяву про розгляд
справи за його відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого у справі рішення в цій
частині, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 26 квітня 2011 року
на підставі заявки про реєстрацію
знака для товарів і послуг від 17
березня 2010 року НОМЕР_4 Державний
департамент інтелектуальної власності
Міністерства освіти і науки України,
правонаступником якого є Державна
служба інтелектуальної власності
України, видав свідоцтво України №
НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг
"ІНФОРМАЦІЯ_2" на ім'я ОСОБА_1 та здійснив
про це публікацію в офіційному
бюлетені "Промислова власність" № 8 за
2011 рік.

Правова охорона знака поширюється на
товари 29 класу Міжнародної
класифікації товарів і послуг (МКТП):
"Насіння соняшника оброблене; насіння
соняшника очищене; насіння соняшника
смажене; насіння гарбуза оброблене;
насіння гарбуза очищене; насіння
гарбуза смажене".

25 липня 2011 року на підставі заявки про
реєстрацію знака для товарів і послуг
від 15 липня 2010 року НОМЕР_3 Державний
департамент інтелектуальної власності
Міністерства освіти і науки України,
правонаступником якого є Державна
служба інтелектуальної власності
України, видав свідоцтво України
НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг
"ІНФОРМАЦІЯ_1" на ім'я ОСОБА_2 та здійснив
про це публікацію в офіційному
бюлетені "Промислова власність" № 14 з
датою публікації 25 липня 2011 року.

Правова охорона знака також
поширюється на товари 29 класу
Міжнародної класифікації товарів і
послуг (МКТП): "М'ясо, риба, птиця, дичина;
м'ясні екстракти; законсервовані, сухі,
несирі фрукти та овочі; желе, повидла,
компоти; яйця, молоко та молочні
продукти; харчова олія і жири; арахіс
оброблений; боби законсервовані;
горіхи оброблені; горох
законсервований; гриби законсервовані;
гумос (паста з гороху нут); зацукровані
фрукти; ізюм (родзинки); кришеники
фруктові (сухі); насіння соняшника
очищене; насіння соняшника смажене;
насіння гарбуза смажене".

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції правильно виходив з
недоведеності того, що знак для товарів
і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" за свідоцтвом
України НОМЕР_1, виданим 25 липня 2011 року
на ім'я ОСОБА_2, є схожим настільки, що
його можна сплутати зі знаком для
товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_2" за
свідоцтвом № НОМЕР_2, виданим 26 квітня
2011 року на ім'я позивача. Крім того, суд
у своєму рішенні зазначив про те, що в
судовому засіданні позивачу були
роз'ясненні права передбачені ЦПК
України, в тому числі і право заявити
судову експертизу об'єктів
інтелектуальної власності, однак
вказаним правом позивач не
скористався, судову експертизу
об'єктів інтелектуальної власності не
заявляв.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту першого статті 5
Закону України "Про охорону прав на
знаки для товарів і послуг" (далі -
Закон) правова охорона надавалась
знаку, який не суперечить суспільним
інтересам, принципам гуманності і
моралі та на який не поширюються
підстави для відмови в наданні
правової охорони, встановлені цим
Законом.

Пунктом 4 статті 5 Закону передбачено,
що обсяг правової охорони, що
надається, визначається наведеними у
свідоцтві зображенням знака і
переліком товарів та послуг.

Підстави для відмови в наданні
правової охорони, як і для висновку про
невідповідність вже зареєстрованих
знаків умовам надання правової охорони
визначені статтею 6 Закону України "Про
охорону прав на знаки для товарів і
послуг". Розкриття змісту окремих
підстав для відмови у наданні правової
охорони наводиться у "Правилах
складання, подання та розгляду заявки
на видачу свідоцтва України на знак для
товарів і послуг", затверджених наказом
Державного патентного відомства
України від 28 липня 1995 року № 116.

Пунктом 3 статті 6 Закону визначено, що
не можуть бути зареєстровані як знаки
позначення, які є тотожними або схожими
настільки, що їх можна сплутати з:
знаками, раніше зареєстрованими чи
заявленими на реєстрацію в Україні на
ім'я іншої особи для таких самих або
споріднених з ними товарів і послуг;
знаками інших осіб, якщо ці знаки
охороняються без реєстрації на
підставі міжнародних договорів,
учасником яких є Україна, зокрема
знаками, визнаними добре відомими
відповідно до статті 6 bisПаризької
конвенції про охорону промислової
власності; фірмовими найменуваннями,
що відомі в Україні і належать іншим
особам, які одержали право на них до
дати подання заявки щодо таких же або
споріднених з ними товарів і послуг;
кваліфікованими зазначеннями
походження товарів, що охороняються
відповідно до Закону України "Про
охорону прав на зазначення походження
товарів"; знаками відповідності
(сертифікаційними знаками),
зареєстрованими у встановленому
порядку.

У пункті 1 статті 19 Закону зазначено, що
свідоцтво може бути визнано у судовому
порядку недійсним повністю або
частково у разі невідповідності
зареєстрованого знака умовам надання
правової охорони.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для
з'ясування обставин, що мають значення
для справи і потребують спеціальних
знань у галузі науки, мистецтва,
техніки, ремесла тощо, суд призначає
експертизу за заявою осіб, які беруть
участь у справі.

Так, при вирішенні спорів, пов'язаних із
визнанням недійсними свідоцтв на знаки
для товарів і послуг з підстав
невідповідності зареєстрованих знаків
умовам надання правової охорони, для
з'ясування питань, що потребують
спеціальних знань (зокрема, про те, чи
займає певний елемент домінуюче
положення у зображенні знака; чи є
підстави вважати, що знак може вводити
споживача в оману щодо місця
походження та якості товарів,
позначених цим знаком; які частини
зображення є тотожними з іншим
зображенням; чи є схожими знаки
настільки, що їх можна сплутати тощо)
суду необхідно, якщо схожість не має
очевидного характеру, призначати
судову експертизу, не перебираючи на
себе не притаманні суду функції
експерта. Так, суди не повинні
встановлювати схожість знаків для
товарів і послуг на власний розсуд.

Оскільки позивачем не було доведено
того, що знак для товарів і послуг
"ІНФОРМАЦІЯ_1" за свідоцтвом України
НОМЕР_1 від 25 липня 2011 року не
відповідає умовам надання правової
охорони, а саме, є схожим настільки, що
його можна сплутати зі знаком для
товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_2" за
свідоцтвом № НОМЕР_2 від 26 квітня 2011, а
клопотання про призначення у справі
судової експертизи об'єктів
інтелектуальної власності, необхідної
для встановлення схожості зазначених
знаків для товарів і послуг, ним не було
заявлено, то суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те, що
підстави для визнання недійсним
повністю свідоцтво України НОМЕР_1
відсутні та обґрунтовано відмовив у
задоволенні позову ОСОБА_1

Наведені в апеляційній скарзі доводи з
урахуванням вищенаведеного не
відносяться до тих підстав, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість ухвалення рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного
судового рішення.

Ураховуючи встановлені судом
обставини, рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, що відповідно до
ст. 308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
міста Києва від 6 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий
Я.В. Головачов

Судді:
О.В. Шахова

Л.Д.Поливач