Справа пр. №2/756/5803/14
У Х В А Л А

07 листопада 2014 року

м. Київ

Суддя Оболонського районного
суду м. Києва Андрейчук Т.В., вирішуючи
питання про відкриття провадження у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням та зняття з реєстраційного
обліку, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
в порядку цивільного судочинства з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстраційного обліку.

Суддя, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовну заяву слід
залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК
України кожен має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Вимоги до форми та змісту
позовної заяви встановлені ст.119 ЦПК
України.

Відповідно до п.п.5,6 ч.2 ст.119
ЦПК України позовна заява повинна
містити виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги; зазначення
доказів, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Проте ОСОБА_1 вимоги,
передбачені вказаними законодавчими
нормами, не виконані, зокрема, немає
чіткого викладу обставин, якими
позивач обгрунтовує свої вимоги, не
зазначено доказів на підтвердження
кожної обставини, наявність підстав
для звільнення від доказування.

Так, позивач просить суд
визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування квартирою АДРЕСА_1,
посилаючись при цьому на ст.109
Житлового кодексу Української РСР,
хоча дана стаття Кодексу встановлює
порядок виселення громадян з жилих
приміщень, а не визначає умови та
порядок визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням.

Крім того, позивач вказує, що
їй належить на праві власності
квартира АДРЕСА_1, у позовній заяві вона
просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що
втратила право користування
зазначеною квартирою. Однак ОСОБА_1
обгрунтовує свій позов посиланням на
ст.109 Житлового кодексу Української
РСР, хоча ст.109 цього Кодексу визначає
підстави та умови виселення особи з
будинків державного і громадського
житлового фонду.

Таким чином, позивачеві слід
зазначити з посиланням на відповідні
норми чинного законодавства підстави
для визнання ОСОБА_2 такою, що втратила
право користування жилим приміщенням.

Ч.1 ст.121 ЦПК України
передбачає, що суддя, встановивши, що
позовну заяву подано без додержання
вимог, передбачених ст.ст.119,120 ЦПК
України, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення
позовної заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків.

На виконання зазначеної
ухвали позивач повинна подати до суду
позовну заяву в новій редакції
відповідно до вимог ст.ст.119,120 ЦПК
України, з урахуванням вимог про
усунення недоліків, викладених в цій
ухвалі.

Зважаючи на вищенаведене,
керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, -

у х в
а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням та зняття з реєстраційного
обліку залишити без руху та надати
позивачеві строк на усунення недоліків
у термін до 17.11.2014 року, але не пізніше
п'яти днів з дня отримання ним даної
ухвали.

У випадку, якщо недоліки позовної
заяви у визначений строк не будуть
виправлені, позовна заява
вважатиметься неподаною та буде
повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Суддя

Т.В. Андрейчук