Провадження № 2/344/4431/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді
Пастернак І.А.

секретаря
Кушнір М.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Укрсиббанк" в
особі відокремленого підрозділу в
м.Івано-Франківську, ОСОБА_2 про
визнання недійсним договору поруки
№1/0 від 06.08.2007 року, стягнення
судових витрат, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом
до ПАТ "Укрсиббанк" в особі
відокремленого підрозділу в
м.Івано-Франківську, ОСОБА_2 про
визнання недійсним договору поруки
№1/0 від 06.08.2007 року, стягнення
судових витрат, мотивуючи тим, що ПАТ
"Укрсиббанк" звернулося до неї із
позовними вимогами про стягнення з неї
як з поручителя заборгованості по
договору споживчого кредиту №0 в
розмірі 487 008,51 грн. 20.02.2013 року в
судовому засіданні позивачка
встановила, що договір поруки від 06.08.2007
року вона не підписувала, що
підтверджується висновком експерта
№09/03-122 від 04.06.2013 року. Просила позов
задоволити, визнати недійсним договір
поруки №1/0 від 06.08.2007 року.

Представник позивачки в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
мотивів викладених в позовній заяві,
просив задоволити.

Представник відповідача ПАТ
"Укрсиббанк" в особі відокремленого
підрозділу в м.Івано-Франківську в
судовому засіданні позов не визнала,
при прийнятті рішення послалась на
розсуд суду.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове
засідання не з"явилася повторно, про
причини неявки суд не повідомила, хоча
про час та місце розгляду справи була
повідомлена належним чином (а.с.25, 26, 29-31,
36).

Дослідивши матеріали справи,
беручи до уваги пояснення учасників
процесу, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
06.08.2007 року між АКІБ "Укрсиббанк" та
ОСОБА_1 було укладено договір поруки №
1/0 (а.с.4).

Відповідно до ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Правочин має вчинятися у
формі, встановленій законом.

Згідно ст. 205 ЦК України правочин
може вчинятися усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом. Правочин, для
якого законом не встановлена
обов'язкова письмова форма, вважається
вчиненим, якщо поведінка сторін
засвідчує їхню волю до настання
відповідних правових наслідків.

Статтями 546, 547 ЦК України
встановлено, що виконання зобов"язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком. Правочин щодо
забезпечення виконання зобов"язання
вчиняється у письмовій формі.

За приписами ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку. Правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами).

Судом встановлено, що 20.02.2013 року
під час розгляду цивільної справи за
позовом ПАТ "Укрсиббанк" про стягнення
з позивачки як з поручителя
заборгованості по договору споживчого
кредиту №0 в розмірі 487 008,51 грн., в
судовому засіданні позивачка
встановила, що договір поруки від 06.08.2007
року вона не підписувала.

Для підтвердження даного факту,
нею було заявлено клопотання про
проведення почеркознавчої експертизи
на вирішення якої поставлено питання:
чи виконано підпис на договорі поруки
№1/0 від 06.08.2007 року власноручно
ОСОБА_1, чи іншою особою.

На виконання ухвали
Івано-Франківського міського суду
судовим експертом Лямпель В.І. НДЕКЦ
при УМВС в Івано-Франківській області
надано висновок експерта від 04.06.2013
року №09/03-122 відповідно до якого
підписи в графі "Поручитель" від імені
ОСОБА_1 у договорі поруки №1/0 від
06.08.2007 року виконані не ОСОБА_1, а іншою
особою (а.с.43-46).

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд прийшов
до висновку, що оскільки, договір
поруки №1/0 від 06.08.2007 року
позивачкою ОСОБА_1 не підписувався, нею
не визнається, то відповідно до
вищенаведених норм закону є недійсним,
а тому, позовні вимоги підлягають до
задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Тому з
відповідачів також слід стягнути на
користь позивачки понесені нею судові
витрати.

На підставі наведеного, ст. ст. 203,
205, 207, 215, 546, 547 ЦК України, ст. 197
Цивільного процесуального кодексу
України, керуючись ст. ст. 88, 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ПАТ "Укрсиббанк" в
особі відокремленого підрозділу в
м.Івано-Франківську, ОСОБА_2 про
визнання недійсним договору поруки
№1/0 від 06.08.2007 року, стягнення
судових витрат - задоволити.

Визнати недійсним договір поруки
№1/0 від 06.08.2007 року укладеним між
ОСОБА_1 та ПАТ "Укрсиббанк".

Стягнути з ПАТ "Укрсиббанк", місце
знаходження якого м.Харків,
пр.Московський, 60, код 09807750, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою:
АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 - по
121 грн.80 коп. витрат по оплаті судового
збору.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Пастернак І.А.