Провадження № 2/750/3111/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2014 року
м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у
складі:

головуючого - судді Лямзіної Н.Ю.

при секретарі - Латенко О.В.,

за участю позивача, відповідача,
представника третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Чернігові
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про позбавлення батьківських
прав,-

встановив:

03.10.2014 року ОСОБА_1 подала позов до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що
відповідачі ухиляються від виконання
батьківських обов'язків по вихованню
ОСОБА_5, матеріальному утриманню та
спілкуванню з дитиною.

У судовому засіданні позивач
підтримала заявлений позов та просила
його задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов не визнав, пояснивши,
що він не ухиляється від виконання
батьківських обов'язків та виконує їх
належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилася про час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, про причини неявки суду не
повідомила.

Представник третьої особи органу опіки
та піклування Деснянської районної у
місті Чернігові ради позовні вимоги
підтримала та просила їх задовольнити.

Заслухавши сторони, свідків,
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується свідоцтвом про
народження (актовий запис № 1519 від
06.03.2007 року), виданого повторно відділом
реєстрації актів цивільного стану
Чернігівського міського управління
юстиції, Україна, Серія НОМЕР_1 (а.с.7).

Відповідно до ст.150 ч.2 Сімейного
Кодексу України батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дітей, їх
фізичний, духовний та моральний
розвиток.

Згідно ст. 164 ч.1 п.2 Сімейного Кодексу
України батьки можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання батьківських
обов'язків.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України
батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини. Ухилення батьків від виконання
батьківських обов'язків є підставою
для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

У відповідності до п.2 ч. 1 ст. 164 СК
України мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він: ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Як роз'яснив у п. 15 Постанови "Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав" від 30
березня 2007 року Пленум Верховного Суду
України позбавлення батьківських прав
є крайнім заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного і об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, з 2004 року позивач
виховує неповнолітнього онука ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебувала в декретній
відпустці по догляду за онуком. З 2005
року відповідачі виїхали до м. Київ та
з цього часу вони перестали взагалі
піклуватися про сина. З 2006 року
відповідачі розлучилися.
Неповнолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
цього часу знаходиться на повному
забезпеченні позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК
України батько може бути позбавлений
судом батьківських прав, якщо він
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Свідок ОСОБА_7 повідомила суду, що
вона є головою батьківського комітету.
Всі питання щодо навчання ОСОБА_5 в
школі вирішуються завжди через дідуся
та бабусю.

Свідок ОСОБА_13 показала, що вона є
репетитор ОСОБА_5 з англійської мови. Її
найняла та оплачує заняття бабуся
ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_6 показав, що він є сусідом
позивача з 2008 року, про ОСОБА_5 завжди
піклуються дідусь та бабуся. Мати та
батька ОСОБА_9 бачив декілька разів.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11
показали, що вони є сусідами позивача.
Всі питання щодо навчання, одягу,
екскурсій ОСОБА_5 в школі вирішуються
завжди через дідуся та бабусю, вони
його виховують та доглядають.

Відповідно до ст. 165 СК України право на
звернення до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав мають
один з батьків, опікун, піклувальник,
особа, в сім'ї якої проживає дитина,
заклад охорони здоров'я, навчальний або
інший дитячий заклад, в якому вона
перебуває, орган опіки та піклування,
прокурор, а також сама дитина, яка
досягла чотирнадцяти років.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1- ч. 4 ст. 150 СК України
батьки зобов'язані виховувати дитину в
дусі поваги до прав та свобод інших
людей, любові до своєї сім'ї та
родини, свого народу, своєї
Батьківщини. Батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя. Батьки
зобов'язані поважати дитину.

Той з батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні, відповідно до ч. 1 ст. 157 СК
України.

Згідно ч. 1 ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до Декларації прав дитини,
прийнятій Генеральною Асамблеєю 20
листопада 1959 року, яка знайшла своє
відображення і в Конвенції ООН про
права дітей від 20 листопада 1989 року
(ратифікована Україною Постановою
Верховної Ради України від 27 лютого 1991
року № 789-ХІІ) дитина, внаслідок її
фізичної і розумової незрілості,
потребує спеціальної охорони і
піклування, включаючи належний
правовий захист як до, так і після
народження. Дитина для повного і
гармонійного розвитку її особистості
потребує любові і розуміння. Вона
повинна, коли це можливо, зростати під
піклуванням і відповідальністю своїх
батьків і у всякому випадку в атмосфері
любові і морального та матеріального
забезпечення; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виключні обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 171 СК України дитина
має право на те, щоб бути вислуханою
батьками, іншими членами сім'ї,
посадовими особами з питань, що
стосуються її особисто, а також питань
сім'ї. Дитина, яка може висловити свою
думку, має бути вислухана при
вирішенні між батьками, іншими
особами спору щодо її виховання,
місця проживання, у тому числі при
вирішенні спору про позбавлення
батьківських прав, поновлення
батьківських прав, а також спору щодо
управління її майном.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК
України, відповідно до ст. 60 ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір. Докази не
можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до уваги докази,
які не стосуються предмета
доказування.

Заслухавши пояснення сторін по
справі, свідків, дослідивши матеріали
справи, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд прийшов до переконання
в тому, що позов підлягає задоволенню,
враховуючи наступні обставини.

В ході розгляду справи судом
встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є
батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження дитини. З відповідачі
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який було розірвано 2006 року. Батьки не
цікавяться здоров'ям дитини, не
займаються її вихованням, не прагнуть
зустрічі та спілкування з сином, хоча
не були позбавлений такої можливості,
що підтверджується поясненнями
позивача в судовому засіданні.

Відповідно до положень ст. 19 СК України
органом опіки та піклування подано до
суду письмовий висновок щодо вирішення
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
які бажають проживати з дитиною, брати
участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи. Доцільність
позбавлення батьківських прав
підтверджуються висновком виконавчого
комітету Деснянської районної у місті
Чернігові ради № 194 від 27.10.2014 року. Суд
погоджується з вище зазначеним
висновком, оскільки він є достатньо
обґрунтованим, не суперечить інтересам
дитини.

Згідно висновку органу опіки та
піклування Деснянської районної у
місті Чернігові ради від 27.10.2014 року
визнано за доцільне позбавити
батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
щодо неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з підстав: ухилення від
виконання обов'язків по вихованню
дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2
ухиляються від виконання своїх
батьківських обов'язків, не піклуються
про фізичний та духовний розвиток
дитини, її навчання, підготовку до
самостійного життя, зокрема: не
забезпечують необхідного харчування,
медичного догляду, лікування дитини, що
негативно впливає на її фізичний
розвиток як складову виховання; не
спілкуються з дитиною в обсязі,
необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умови
для отриманню ним освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, судом розцінюється як
ухилення від виховання дитини
батьками, внаслідок їхньої поведінки
та свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Зазначені вище обставини переконують
суд у наявності підстав для
задоволення позову щодо позбавлення
батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2
відносно їхнього неповнолітнього сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності до ч. 5 ст. 164 СК України,
рішення суду про позбавлення
батьківських прав після набрання ним
законної сили підлягає направленню до
державного органу реєстрації актів
цивільного стану за місцем реєстрації
народження дитини.

Враховуючи, що батьки повинні
утримувати неповнолітніх дітей, що
відповідачі працездатні і може
надавати матеріальну допомогу, інші
суттєві обставини справи, суд вважає за
необхідне стягнути аліменти з кожного
з відповідачів на користь позивача на
утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ?
частини заробітку (доходу), щомісячно,
але не менше ніж 30% відсотків
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку щомісячно з 03.10.2014
року до досягнення ним повноліття.

Суд вважає за необхідне роз'яснити
відповідачу, що ст. 169 СК України
особам, позбавленим батьківських прав,
надано право звернутися до суду з
позовом про їх поновлення.

Аналізуючи встановлені в
судовому засіданні обставини справи,
докази, їх юридичну оцінку, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею документально підтверджені судові
витрати. Отже, з відповідачів на
користь позивача підлягає стягненню
судовий збір в сумі 243, 60 гривень.

Враховуючи наведене, керуючись
Конвенцією ООН від 20 листопада 1989 р.
«Про права дитини» (ратифікована
Україною 27 лютого 1991 р.), ст.ст. 19, 141, ч. 1 -
ч. 4 ст. 150, ст. 155, ч. 1 ст. 157, ст.ст. 164, 165, ст.
169, ч. 1- ч. 2 ст. 171, ст. 180 СК України, ст.ст.
10, 11, 45, 57-60, 64, ч. 1 ст. 88, ст.ст. 179, 212-215, 218, 294
ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьківських прав відносно його
неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
батьківських прав відносно його
неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання дитини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини
заробітку (доходу), щомісячно, але не
менше ніж 30% відсотків прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку
щомісячно з 03.10.2014 року до досягнення
ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання дитини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини
заробітку (доходу), щомісячно, але не
менше ніж 30% відсотків прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку
щомісячно з 03.10.2014 року до досягнення
ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 121, 80 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 121, 80 гривень.

Рішення суду в частині стягнення
платежу за один місяць допустити до
негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Н.Ю.Лямзіна