Справа № 574/1031/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 року
м. Буринь

Буринський районний суд Сумської
області в складі:

головуючого судді: Комлєва В. С.

при секретарі: Лігерко Т. О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Буринь справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання заповіту недійсним

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась із позовом до
ОСОБА_3 про визнання заповіту
недійсним, мотивуючи слідуючим:

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в місті Буринь помер
батько позивачки - ОСОБА_5, місцем
постійного проживання якого було місто
Буринь. Після його смерті залишилось
спадкове майно, яке складається із
домоволодіння за номером тридцятим по
вулиці імені Крупської в місті Буринь.
При зверненні з питання оформлення
спадкових прав дізналася, що за життя -
04 липня 2013 року - від імені батька
ОСОБА_5 приватним нотаріусом
Буринського районного нотаріального
округу ОСОБА_6 посвідчено заповіт, яким
він все своє майно заповідав
відповідачці, яка на момент
посвідчення заповіту здійснювала за
ним догляд та допомагала по
господарству. Вважає, що вказаний
заповіт посвідчено з порушенням вимог
законодавства, поскільки батько за
станом здоров»я, підписуючи заповіт, не
розумів значення своїх дій, що
суперечить ст. 1257 ч.2 ЦК України і тому
просить визнати вказаний заповіт
недійсним.

В судовому засіданні позивачка та її
представник ОСОБА_7 позов підтримали і
пояснили, що поведінка ОСОБА_5 - батька
позивачки - в останній час викликала
тривогу - в зимові місяці 2012 - 2013 років
позивачка приїхала з чоловіком, але
батько в будинок їх не впустив. Коли
вона звернулась за допомогою до
двоюрідної сестри - ОСОБА_8, яка мешкає
поруч з будинком батька і з якою
прийшли до господарства, де жив батько -
той направив на них повітряну
гвинтівку, але на вмовляння в будинок
так і не впустив і на слідуючий день
вони з чоловіком поїхали додому в
Донецьку область. Вказаний факт
свідчить про те, що у батька були
розлади у психічному стані і при
підписанні заповіту він не розумів що
робить, так як позивачка є його єдиною
донькою, яка допомагала йому весь час.

Відповідачка позов не визнала і
пояснила, що по оголошенню в газеті
«Рідний край» за 08.06.2013 року почала
здійснювати догляд за ОСОБА_5 та
надавати необхідну допомогу у веденні
домашнього господарства. Ознак
психічних розладів чи хвороби ОСОБА_5
не виявляв, був завжди доброзичливий,
задоволений її роботою. 14.07.2013 року вона
прибула до ОСОБА_5 в обідню пору і
виявила його лежачим у дворі. Тут же
викликала медиків, які забрали його в
лікарню, де він ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер.
Ініціатива складення заповіту
виходила від самого ОСОБА_5 Заповіт
посвідчувався у кабінеті нотаріуса,
куди їх возив автомобілем ОСОБА_9 за її
проханням.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору ОСОБА_6 з позовом
не згодний і по погодженню із ОСОБА_3
показав, що дійсно 04.07.2013 року
посвідчував від імені ОСОБА_5 заповіт,
яким будинок та земельну ділянку по
АДРЕСА_1 заповідав ОСОБА_3. Нотаріальна
дія вчинялась в нотаріальній конторі. В
ході спілкування з ОСОБА_5 у нього не
виникло сумніві у його дієздатності -
поведінка ОСОБА_5 була адекватною, він
нормально спілкувався, відповідав на
запитання, розповідав необхідну для
вчинення нотаріальної дії інформацію.
Перед цим він також посвідчував від
імені ОСОБА_5 заповіт на сторонню особу,
яка начебто доглядала за ним, але потім,
приблизно у травні 2013 року заповідач
заявою скасовував його. При цьому
поводив себе без проявів психічних
розладів, був у доброму гуморі,
необхідну в такому випадку інформацію
подавав чітко, в зрозумілій формі.

Суд, дослідивши обставини справи,
представлені докази та давши їм оцінку,
вважає, що позов задоволенню не
підлягає.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в місті Буринь
помер ОСОБА_5, постійним місцем
проживання якого було місто Буринь
Сумської області, АДРЕСА_1. Після його
смерті відкрилася спадщина, яка
складається із домогосподарства та
земельних ділянок, розташованих у
місті Буринь АДРЕСА_1. Покійний ОСОБА_5
має доньку ОСОБА_1, що є позивачкою по
справі. За життя - 04 липня 2013 року -
ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений
приватним нотаріусом Буринського
районного нотаріального округу ОСОБА_6
04.07.2013 року за р.№797, яким належні йому
житловий будинок з господарськими і
побутовими будівлями та спорудами та
земельні ділянки по АДРЕСА_1 в місті
Буринь заповів ОСОБА_3 - відповідачці по
справі. Вищевказане підтверджується
поясненнями сторін, свідків ОСОБА_8,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, копією
св-ва про смерть серії НОМЕР_1, , копією
св-ва про народження ОСОБА_14 та про її
шлюб із ОСОБА_11, копією заповіту,
посвідченого приватним нотаріусом
Буринського районного нотаріального
округу ОСОБА_6 04.07.2013 року за р.№797.

Позивачка підставою для визнання
заповіту недійсним зазначає, що стан
здоров»я покійного ОСОБА_5 в останні
роки життя дає підстави вважати, що,
підписуючи заповіт, який оспорюється,
на ім»я ОСОБА_3, заповідач не розумів
значення своїх дій та наслідків, які
від цього будуть. По вказаній підставі
стороною надано та судом добуто
слідуючі докази:

Свідок ОСОБА_8 показала, що покійний
ОСОБА_5 був її рідним дядьком - братом її
батька і мешкав по сусідству. Постійну
допомогу у виконання об»ємних та
важких робіт йому надавала донька -
ОСОБА_1 - постійно приїздили з чоловіком
обробляти та копати город, надала гроші
для газифікації будинку. Останнім
часом - а саме після смерті дружини у 2010
році в поведінці дядька відбулися
зміни - він став поводити себе дивно,
іноді ні з ким не спілкувався, не
виходив на вулицю, Але проходив якийсь
час і нормальна поведінка
відновлювалась. У серпні - вересні 2012
року, точніше дати не пам»ятає - на
прохання ОСОБА_1, яка приїхала з
чоловіком до батька, але той відмовився
впустити їх у будинок, визвала ОСОБА_5 з
будинку, але останній наставив на неї
повітряну рушницю і не впустив доньку в
хату. ОСОБА_1 переночувала в неї і
вранці поїхала додому. Через декілька
днів на її розповіді про те що
трапилося, дядько повідомив, що нічого
не пам»ятає. На його прохання була
знайдена так звана доглядальниця -
ОСОБА_17 - на ім»я якої за погодженням із
ОСОБА_1 складався заповіт, яким все
майно ОСОБА_5 заповідалось їй, але вона
його обікрала і зникла. Через деякий
час за дядьком почала доглядати
відповідачка, приїздивши кожен день
для виконання хатньої роботи. Десь
через місяць дядькові стало зле, він
впав у дворі із-за чого потрапив у
лікарню, де і помер. Про те, що дядько
незадовго до смерті посвідчив заповіт
на ім»я відповідачки дізналася після
його смерті.

Свідок ОСОБА_10 показала, що востаннє
ОСОБА_5 бачила 16 чи 17 липня 2013 року - він
виходив купувати хліб та ковбасу до
автомобіля, що вранці возить продукти
харчування на продаж по їх вулиці, де
вони спілкувалися як завжди. Згодом
дізналася, що після цього йому стало
зле і він впав у дворі і його відвезли в
лікарню, де він і помер. Про наявність
заповіту на ім»я відповідачки
дізналася після його похорон.Чому він
посвідчив заповіт на ім»я чужої людини
при наявності доньки, яка весь час йому
допомагала при потребі - сказати не
може. Не пам»ятає від кого на вулиці
чула, що ОСОБА_5 влітку 2012 року
наставляв на доньку та її чоловіка
повітряну рушницю і не впустив у
будинок, але сама свідком цієї події не
була.

Свідок ОСОБА_11 показав, що з батьком
дружини, а його тестем - ОСОБА_5, у нього
були хороші відносини - останній час
вони з дружиною у всьому допомагали
покійному і навіть домовилися, що вони
заберуть його проживати до себе у
Донецьку область. По приїзді десь у
серпні 2012 року до батька в місто Буринь
виявилось, що будинок вже замкнений і
на їх прохання відкрити хату батько
відповів відмовою і у нього склалося
враження, що він їх з дружиною не
впізнав. За отриманням допомоги вони
звернулись до його рідної племінниці
ОСОБА_8, яка живе рядом. Вона зуміла
викликати ОСОБА_5 з будинку, але він
вийшов звідти з рушницею. Наводив її на
них і вони змушені були ночувати у
ОСОБА_8 Вранці вони поїхали додому. Про
неадекватну поведінку батька нікому не
повідомили і аналізу поведінки не
робили. Потім дізналися, що батько
знаходиться у лікарні, де і помер через
декілька днів. Після цього виявилося,
що батько залишив заповіт на ім»я
відповідачки.

Свідок ОСОБА_12 показала, що померлий
ОСОБА_5 був її рідним братом і вони
перебували у хороших родинних
стосунках. Після смерті два роки назад
його дружини, він сам став потребувати
уваги та деякого догляду. Донька ОСОБА_1
проживає далеко і таку допомогу та
догляд не могла надавати. У неї самої
здоров»я погане і тому за братом
доглядали чужі люди. Як плату за догляд
- брат писав заповіт на своє
домогосподарство на ім»я того, хто
доглядав. На прохання брата вона дала
об»яву в районну газету про догляд за
братом і через декілька днів брат
зателефонував їй і повідомив, що
відгукнулась жінка - як пізніше вона
дізналась - ОСОБА_3 і запропонувала свої
послуги по догляду. На якість догляду
за ним зі сторони ОСОБА_3 брат не
скаржився, навпаки - був дуже
задоволений і повідомив їй, що хоче
посвідчити заповіт, яким будинок та
земельну ділянку заповідати саме
ОСОБА_3 У неї заперечень не було, що вона
братові і сказала. Через деякий час
дізналась, що братові стало зле, його
відвезли до лікарні, де він і помер.
Повідомила, що брат відхиленнями у
психіці не страждав і контролював та
розумів свої вчинки. З донькою останнім
часом не дуже розумівся і тому виникали
ситуації, що він писав заповіти на
інших людей, які доглядали його.

Свідок ОСОБА_4 показала, що приблизно у
кінці червня 2013 року разом з чоловіком
та ОСОБА_3 витягували з погребу в
господарстві ОСОБА_5 картоплю і
забирали її для згодовування в своєму
підсобному господарстві. Покійний
ОСОБА_5 зустрів їх привітно, на протязі
всього часу перебування їх у його
господарстві розмовляв з ними,
жартував, розповідав про випадки з
життя і у неї підозри про те, що він має
психічні захворювання не виникло.

Свідок ОСОБА_15 показала, що побачила в
газеті «Рідний край» оголошення про те,
що потрібна жінка по догляду і
повідомила про це співробітницю
ОСОБА_3, поскільки та працювала у них на
0,5 ставки і потребувала додаткових
коштів. ОСОБА_3 забрала в неї газету і
через декілька днів повідомила, що вона
здійснює догляд за ОСОБА_5 по АДРЕСА_1.
До ОСОБА_5 ОСОБА_3 їздила кожен день,
возила продукти харчування, робила по
дому необхідну роботу. На прохання
ОСОБА_3 допомагала їй в кінці червня 2013
року знищувати колорадських жуків на
огороді ОСОБА_5 Останній зустрів їх
привітно, невимушено розмовляв з ними і
в неї сумнівів у його психічному
здоров»ї не виникло.

Свідок ОСОБА_13 показала, що являється
донькою ОСОБА_3 На початку літа 2013 року
мати повідомила про оголошення в
газеті з потребою про догляд за літнім
чоловіком і що вона хоче поговорити та
побачитись із тим чоловіком, на що
свідок дала свою згоду. Після відвідин
ОСОБА_5 у них склалось хороше враження
про нього. Мати кожен день їздила до
ОСОБА_5, возила приготовану вдома їжу,
дещо там готувала, робила необхідну
хатню роботу. Вона особисто допомагала
матері білити будинок у ОСОБА_5 Бувало,
що мати передавала прохання ОСОБА_5, щоб
свідок приїхав до нього і вона це
виконувала. По приїзді спілкувалась з
дідусем, виконувала нескладні прожання
- як принести води, десь підмести.
ОСОБА_5 завжди був ввічливий, зустрічав
її привітно, а потім сказав, що хоче
посвідчити заповіт на будинок на її
матір. Мати спочатку хотіла привозити
нотаріуса додому, але останній порадив
привезти дідуся в нотконтору, що мати і
зробила.

Свідок ОСОБА_9 показав, що на прохання
ОСОБА_3 влітку 2013 року возив до
нотаріуса ОСОБА_5 В автомобілі ОСОБА_5
вів себе адекватно, розмовляв. Після
відвідин нотаріуса він відвіз ОСОБА_3
та ОСОБА_5 до садиби останнього, отримав
розрахунок і поїхав. Підозри в тому, що
ОСОБА_5 був психічно хворий у нього не
виникло.

Свідок ОСОБА_16показав, що являється
далеким родичем ОСОБА_5, жив з ним на
одній вулиці. Знає, що у ОСОБА_5 були
хвороби, пов»язані із серцем. Скарг на
якість догляду, який здійснювала
ОСОБА_3, дядько не виказував.

Із копії свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 видно, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в
місті Буринь помер ОСОБА_5

Із копії заповіту, посвідченого
приватним нотаріусом Буринського
районного нотаріального округу ОСОБА_6
04.07.2013 року за р.№797 видно, що ОСОБА_5
належні йому садибу та земельні
ділянки по АДРЕСА_1 в місті Буринь
заповів ОСОБА_3

Із висновків посмертної
судово-психіатричної експертизи №125
від 17.04.2014 року видно, що ОСОБА_5 з
урахуванням виявлених у нього при
судово-медичному дослідженні
захворювань, при складанні 04 липня 2013
року заповіту хронічним психічним
захворюванням, тимчасовим хворобливим
розладом психічної діяльності не
страждав, за своїм психічним станом міг
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними.

Заповіт як односторонній правочин
підпорядковується загальним правилам
ЦК України щодо недійсності
правочинів. Недійсним є заповіт, в
якому волевиявлення заповідача не було
вільним і не відповідало його волі.
Відповідно до вимог ст.1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.
Згідно до ст.1254 ч.2 ЦК України за позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі. Відповідно до
роз»яснень Верховного суду України, що
містяться у п.18 Постанови Пленуму від 30
травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» за позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо він був
складений особою під впливом фізичного
або психічного насильства, або особою,
яка через стійкий розлад здоров»я не
усвідомлювала значення своїх дій та
(або) не могла керувати ними.

Вищевказані докази не суперечать один
одному, взаємоузгоджені між собою,
свідки не зацікавлені в результатах
справи, тому суд визнає їх
достовірними, але вони не дають суду
підстав зробити висновок про те, що на
момент підписання заповіту 04 липня 2013
року ОСОБА_5 через хворобливий стан
здоров»я не усвідомлював значення
своїх дій та не міг керувати ними. При
цьому суд приймає до уваги те, що
ОСОБА_5, залишившись один після смерті
дружини, користувався послугами
сторонніх жінок по його догляду і
необхідним забезпеченням
життєдіяльності; за домовленістю із
донькою ОСОБА_1 та рідною сестрою
ОСОБА_12 - платою за таку роботу було
посвідчення заповіту на належне йому
домоволодіння на користь особи, яка
здійснює догляд, що не заперечує і сама
позивачка. Також суд звертає увагу на
те, що позивачка питання про
недійсність заповіту, який
посвідчувався на ім»я сторонньої
особи, що здійснювала догляд за ОСОБА_5
перед ОСОБА_3 не ставила і не ставить.
Той факт, що між датою посвідчення
заповіту та датою смерті ОСОБА_5
пройшов незначний проміжок часу не
може слугувати підставою для того, щоб
вважати, що при посвідченні спірного
заповіту ОСОБА_5 виявляв ознаки
хворобливого розладу психіки і тому не
розумів своїх дій та не міг керувати
ними. Навпаки, поведінка ОСОБА_5 після
підписання заповіту і до дня смерті
свідчить про те, що він у повному обсязі
розумів значення свого вчинку по
посвідченню заповіту, поскільки
беззаперечно отримував від ОСОБА_3 в
цей період матеріальні цінності та
фізичну допомогу і був цим задоволений
- про що повідомили в судовому
засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_10,
ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_15, ОСОБА_13, ОСОБА_16

Крім того, судом враховується і той
факт, що при посвідченні заповіту
нотаріус перевіряв дієздатність
ОСОБА_5, бо в іншому випадку цей заповіт
не був би посвідчений, що підтвердив у
судовому засіданні нотаріус ОСОБА_6

З огляду на викладене суд вважає, що
позивачем не надано доказів в
підтвердження позовних вимог, добути
такі докази суд неспроможний, а тому в
задоволенні позову про визнання
заповіту недійсним необхідно
відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 59, 60 ЦПК України,
ст. ст.15, 16, 31, 203, 225, 1257, 1261, 1270 ЦК України,
Законом України «Про нотаріат», суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
про визнання недійсним заповіту,
посвідченого приватним нотаріусом
Буринського районного нотаріального
округу ОСОБА_6 04.07.2013 року за р.№797 від
імені ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2
року в місті Буринь, на користь ОСОБА_3 -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Сумської області через
Буринський районний суд на протязі
десяти днів з дня проголошення.

Головуючий