22-ц/775/1671/2014(м)
У х в а л а

Іменем України

17 грудня 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області у
складі:

Головуючого Бугрим
Л.М.

Суддів
Зайцевої С.А., Лоленко А.В.

При секретарі
Бєльченко Б.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 третя особа: служба у справах
дітей Жовтневої районної
адміністрації Маріупольської міської
ради про усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною та визначення
порядку та способу участі у
спілкуванні з дитиною за апеляційною
скаргою представника відповідача
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Жовтневого
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 21 жовтня 2014 року

В С Т А Н О В И Л
А :

У серпні 2014 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2
звернулись з позовом до ОСОБА_3 про
усунення перешкод у спілкуванні з
неповнолітньою дитиною ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є донькою ОСОБА_1 та
онукою ОСОБА_2. В обґрунтування
позовних вимог посилались на те. що з
25.10.2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3
перебувають в зареєстрованому шлюбі,
від якого мають малолітню дитину -
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2. На теперішній час
шлюбні стосунки між ОСОБА_3 та ОСОБА_1
фактично припинені, сторони мешкають
окремо, вирішується питання щодо
розірвання шлюбу. Неповнолітня дитина
мешкає разом із матір'ю - ОСОБА_3, за
адресою АДРЕСА_1. Н теперішній час
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мешкають за адресою
АДРЕСА_2. Між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
існує спір щодо порядку спілкування
позивачів з малолітньою дитиною -
ОСОБА_7 , який вони не можуть вирішити
мирним шляхом. Відповідачка , стала
чинити перешкоди позивачам у
спілкуванні з дитиною . порушуючи їх
права та законні інтереси на участь у
вихованні дитини, чим обумовлено
звернення до суду із даною
заявою..Просили встановити порядок їх
спілкування з дитиною - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до якого вони
можуть спілкуватись з дитиною
наступним чином: щотижня в період з 17-00
годин п'ятниці до 17-00 годин суботи, за
місцем проживання батька та бабусі
малолітньої ОСОБА_7 - АДРЕСА_2, - без
присутності матері дитини - ОСОБА_3 та
надати їм в один з літніх місяців
протягом 21 дня, крім періоду хвороби
дитини та вивозу дитини матір'ю ОСОБА_3
влітку у період її відпустки - без
присутності матері, право вивозу
дитини у місця відпочинку для
оздоровлення у супроводі батька -
ОСОБА_1 або бабусі дитини - ОСОБА_2

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 21
жовтня 2014 року були задоволені
частково позовні вимоги ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод
у спілкуванні з дитиною та визначення
порядку та способу участі у
спілкуванні з дитиною . Встановлено
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 час спілкування з
дитиною - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким
чином : щотижня в період з 17-00 годин
п'ятниці до 17-00 годин суботи, за місцем
проживання батька та бабусі
малолітньої ОСОБА_7 АДРЕСА_2, - без
присутності матері дитини -
ОСОБА_3.Також дозволено спілкування з
дитиною в один з літніх місяців
протягом 21 дня, крім періоду хвороби
дитини та вивозу дитини матір'ю - ОСОБА_3
влітку у період її відпустки, без
присутності матері, з наданням права
вивозу дитини у місця відпочинку для
оздоровлення у супроводі батька -
ОСОБА_1 або бабусі дитини - ОСОБА_2.

На вказане рішення суду представник
відповідача ОСОБА_3.- ОСОБА_5 подав
апеляційну скаргу у якій ставиться
питання про скасування судового
рішення та постановлення нового
рішення ,яким позивачам слід відмовити
у позові.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги посилався на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального закону. Зокрема,
апелянт зазначав по те, що в матеріалах
справи відсутній висновок органу опіки
та піклування відповідно способу та
порядку участі позивачів у вихованні
дитини , а тому у суду не було підстав
ля задоволення позову. Суд не звернув
увагу на те, що позивачі мають
можливість для спілкування з дитиною ,
перешкоди для спілкування з дитиною
відсутні. Однак своїм правом не
користуються та всупереч інтересам
дитини звернулись до суду. Позивачі не
цікавились життям дитини не проявляли
до неї інтересу та не надавали
матеріальну допомогу. Судом не
враховано , що відповідачка не згодна
на те щоби дитини залишалась за місцем
проживання позивачів у нічний час ,
оскільки це негативно вплине на
психоемоційний стан дитини. Зазначений
спір вирішений у відсутність
представника органу опіки та
піклування та у відсутність
відповідача , який знаходиться за
кордоном .

У судовому засіданні апеляційного суду
представник відповідачки ОСОБА_5
підтримував доводи апеляційної скарги
та просив рішення суду скасувати, у
позові відмовити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилась, змінила місце
проживання та тимчасово виїхала з
дитиною до м. Києва за повідомленням
її представника.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явивсяґ. Про час т місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

Позивачка ОСОБА_2 та її представники
ОСОБА_8, та ОСОБА_9 просили рішення суду
залишити без зміни.

Заслухавши суддю-доповідача
вислухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши обставини
справи, надані докази, доводи скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Відповідно вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено і це підтверджено
матеріалами справи, що сторони ОСОБА_1
та ОСОБА_3 знаходяться у юридичному
шлюбі від якого мають неповнолітню
дитину ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2. Після
припинення шлюбних відносин між ними
виникли неприязні стосунки внаслідок
чого відповідачка перешкоджає
позивачам спілкуватись з дитиною.

Між тим , згідно з положеннями ст.
ст..141 Сімейного Кодексу України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того,чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їх прав та обов'язків
щодо дитини.

Згідно зі ст. 153 СК України мати батько
та дитина мають право на безперешкодне
спілкування між собою, крім випадків,
коли таке право обмежене законом.

Відповідно з положеннями ч.1 ст. 151
СК України батьки мають право обирати
форми та методи виховання, крім тих,
які суперечать моральним засадам
суспільства

Згідно з положенням ст. 157 СК
України , той батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язані брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею. Той з
батьків, з ким проживає дитина, не має
право перешкоджати тому з батьків хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

При розгляді справи судом першої
інстанції не встановлено , а
відповідачкою не надано доказів тому ,
що спілкування дитини з її батьком та
бабусею буде суперечить інтересам
дитини . Встановивши , що відповідачка
перешкоджає участі батька та бабусі у
спілкуванні з дитиною ОСОБА_7 та у її
вихованні , суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про те
, що у позивачів у позивачів виникло
право на визначення способу та порядку
їх участі у вихованні дитини.

Визначаючи певний порядок участі
позивачів у виховані дитини суд
правильно вважав , що він не суперечить
інтересам дитини .

Не можна погодитись з доводами
апеляційної скарги про те, що слід
було обрати такий порядок спілкування
відповідно до якого спілкування з
дитиною позивачів повинно відбуватись
у присутності відповідачки та не за
адресою їх місця проживання і лише в
денний час без залишення дитини на ніч..
Вказана обставина обмежує права
позивачів на вільне спілкування з
дитиною батька та бабусі, тим більш що
права та обов'язки у батьків по
відношенню до дитини є рівними .

Доказів того , що дитині за станом
здоров'я не можна знаходитись в нічній
час у батька та бабусі і що це негативно
впливає на психоемоційний стан дитини
відсутні.

Хоча судом першої інстанції
порядок та спосіб участі позивачів у
вихованні дитини було визначено без
попереднього висновку органів опіки та
піклування, однак такий висновок було
надано органом опіки та піклування на
запит апеляційного суду , тому вказана
обставина не є підставою для
скасування рішення суду та відмові у
позові.

Інші доводи скарги також висновків
суду спростовують , тому відсутні
підстави для скасування судового
рішення та про відмову у позові .

Керуючись ст. ст..ст. 303, 304 ,307, 315
ЦПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити

Рішення Жовтневого районного суду м.
Маруполя Донецької області від 21
жовтня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді :