Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
УХВАЛА

іменем України

22 грудня 2014 року
м. Коростень
Житомирської області

Суддя Коростенського міськрайонного
суду Житомирської області Коренюк В.П.,
розглядаючи подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Коростенського міськрайонного
управління юстиції Житомирської
області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України ОСОБА_2
без вилучення паспортного документа, -

встановив :

Головний державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Коростенського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 звернулася в
суд з поданням про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України ОСОБА_2
без вилучення паспортного документа.

При цьому зазначає, що у
відділі ДВС Коростенського
міськрайонного управління юстиції
Житомирської області на примусовому
виконанні знаходиться виконавче
провадження №30273559 про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання
дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2 частини всіх
видів доходу щомісячно, але не менше 30 %
від прожиткового мінімуму доходів
громадян, для дитини відповідного віку.

В порядку ст.377-1 Цивільного
процесуального кодексу України
просить вирішити питання про тимчасове
обмеження в праві виїзду за межі
України ОСОБА_2 без вилучення
паспортного документа.

Дослідивши матеріали подання, суд
приходить до наступного.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

За нормою п.18 ч.3 ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Також, вимоги до подання державного
виконавця передбачені розділом ХІ
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року № 512/5. Таке подання в
обов’язковому порядку має містити
підтвердження факту ухилення боржника
від виконання зобов’язань. Про
направлення подання до суду
повідомляється боржник.

Згідно зі ст.6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" передбачає,
що громадянинові України, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, якщо діють
неврегульовані невиконані
зобов'язання, а також якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням -
до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 8 ст.19 Закону України
"Про державну прикордонну службу
України" на Державну прикордонну
службу України відповідно до
визначених законом завдань
покладається запобігання та
недопущення в'їзду в Україну або виїзду
з України осіб, яким згідно із
законодавством не дозволяється в'їзд в
Україну або яких тимчасово обмежено у
праві виїзду з України.

Однак відповідно до ст.33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
території України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Як вбачається з матеріалів подання,
державним виконавцем 08.12.2011 року
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження про стягнення
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання
дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2 частини всіх
видів доходу щомісячно, але не менше 30 %
від прожиткового мінімуму доходів
громадян, для дитини відповідного віку.

Разом з тим, зміст подання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України обставин щодо вчинення
державним виконавцем всіх можливих
заходів щодо виявлення майна боржника
та їх результатів не містить.

Так, матеріали подання не містять
відомостей, що державним виконавцем
вживались усі можливі дії в межах
виконання виконавчого провадження, та
не містить жодних фактів та посилання
на докази на підтвердження того, що
боржником було вчинено дії щодо
ухилення його виконання, а також
здійснені будь-які перешкоди для
держаного виконавця примусово
виконувати виконавчий лист.

Тоді як на момент звернення до суду з
даним поданням факт ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, повинен бути
об'єктивно наявним та вбачатись з
матеріалів виконавчого провадження.
Однак в матеріалах провадження
доказів, що боржником було вчинено дії
щодо свідомого ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, а також здійснені
будь-які перешкоди для держаного
виконавця примусово вчиняти необхідні
виконавчі дії, відсутні.

До того ж, державний виконавець,
заявляючи вимогу про тимчасове
обмеження у праві виїзду боржника за
межі України, окрім посилання на
нормативні акти, не зазначив, в чому
проявляється ухилення останнього від
виконання зобов'язань та його
намагання виїхати за межі України, щоб
уникнути цивільно-правової
відповідальності.

Крім того, матеріали подання не містять
необхідних відомостей про ОСОБА_2
зокрема, громадянство, дані документа,
який дає право на виїзд з України та
посвідчують особу, що могло б дозволити
провести однозначну ідентифікацію її
особи для забезпечення чіткого
виконання ухвали суду.

Таким чином, виходячи з положень ст.33
Конституції України, ст.1 Закону
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України", суд
вважає, що вжиття обмеження у праві
виїзду за межі України на даний час не є
єдиним можливим та необхідним способом
забезпечення примусового виконання
боржником вищезазначеного виконавчого
документу.

З огляду на наведене, проаналізувавши
зміст подання та приймаючи до уваги
правові позиції Верховного суду
України від 01.02.2013 р. "Судова практика
щодо вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзді за межі
України", в обґрунтування якого не
надано жодних доказів, суд приходить до
висновку, що викладені обставини та
матеріали справи не підтверджують
факт, що ОСОБА_2 ухиляється від
виконання судового рішення, а тому
подання головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Коростенського
міськрайонного управління юстиції
Житомирської області ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2 без вилучення
паспортного документа є безпідставним
та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.6-8 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України", п.8 ст.19, п.4
ст.20 Закону України "Про державну
прикордонну службу України", Законом
України "Про виконавче провадження", ст.
377-1 Цивільного процесуального кодексу
України, суддя, -

постановив :

В задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Коростенського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2 без вилучення
паспортного документа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через
Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області протягом п’яти
днів з дня її винесення, а особою, яка не
була присутня у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
може бути подана апеляційна скарга
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя Коростенського міськрайонного
суду

Житомирської
області

ОСОБА_7