АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 676/1575/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1820/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді Грох
Л.М.,

суддів: Костенка А.М., Гринчука Р.С.,

при секретарі: Гриньовій А.М.,

з участю представника
Кам'янець-Подільської районної
державної адміністрації Шклярука О.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Надра» на рішення
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 28 травня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Надра», ОСОБА_3, треті
особи: Служба у справах дітей
Кам'янець-Подільської районної
державної адміністрації, Приватний
нотаріус Кам'янець-Подільського
районного нотаріального округу -
ОСОБА_4, Зіньковецька сільська рада,
Реєстраційна служба
Кам'янець-Подільського міськрайонного
управління юстиції, про визнання
частково недійсним свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, визнання
права власності на частку в спільному
майні подружжя, визнання недійсним
іпотечного договору.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасника процесу, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а н о в и л а :

В лютому 2014 року ОСОБА_2, звертаючись до
суду з вказаним позовом до ОСОБА_3, ПАТ
КБ «Надра», вказувала, що 30 жовтня 1985
року її покійний чоловік ОСОБА_5
придбав житловий будинок АДРЕСА_1. 28
травня 1998 року шлюб між ними був
розірваний. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5
помер, після його смерті його донька
ОСОБА_3 оформила право власності на цей
будинок та отримала свідоцтво про
право власності на нього на підставі
рішення виконкому Зіньковецької
сільської ради від 08.08.2008 р. Проте ?
частина вищевказаного будинку, що є
спільною сумісної власності подружжя
як нажите майно під час шлюбу з ОСОБА_5,
повинна належати їй. 10 вересня 2008 року
між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Надра» було
укладено кредитний договір №04/МК/2008-980,
згідно з яким банк надав їй кредит в
сумі 150 тис. грн. строком на 10 років зі
сплатою 20,9 % річних. В забезпечення
виконання зобов'язань за вказаним
кредитним договором 10 вересня 2008 року
ОСОБА_3 з банком уклали договір іпотеки,
предметом якого є житловий будинок
АДРЕСА_1, чим порушено право позивача,
якій належить 1/2 частина будинку. Крім
того, договір іпотеки було вчинено без
згоди органу опіки та піклування попри
те, що в будинку зареєстрований та
проживає малолітній ОСОБА_6, син
відповідачки, чим порушено його право
користування будинком. Тому ОСОБА_2
просила суд визнати частково недійсним
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, визнати за нею право
власності на ? частину житлового
будинку та визнати недійсним
іпотечний договір.

Рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 28 травня 2014
року, з врахуванням змісту ухвали від
18.08.2014 року про виправлення описок,
позов задоволено частково.

Визнано недійсним свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 11
серпня 2008 року, видане Зіньковецькою
сільською радою в частині визнання за
ОСОБА_3 права власності на ? частину
домоволодіння по АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на ?
частину домоволодіння по АДРЕСА_1.

Визнано частково недійсним іпотечний
договір від 10 вересня 2008 року,
укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3,
посвідчений приватним нотаріусом
Кам'янець-Подільського районного
нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрований в реєстрі №4270 в частині
передачі в іпотеку домоволодіння по
АДРЕСА_1.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Надра»
вважає рішення суду незаконним,
необґрунтованим через недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить його
скасувати в частині визнання недійсним
іпотечного договору та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у позові в цій
частині. Вважає, що ОСОБА_2 не є
правосуб'ктною особою для звернення до
суду з позовом про визнання договору
іпотеки недійсним. Малолітній ОСОБА_6 є
сином відповідачки ОСОБА_3, яка є його
законним представником. Суд не
врахував, що даний договір іпотеки не
порушує законних інтересів позивачки,
в свою чергу вона не мала права
посилатися на порушення права дитини,
оскільки не є її законним
представником.

В засіданні апеляційного суду
представник третьої особи
Кам'янець-Подільської
райдержадміністрації просила
відхилити апеляційну скаргу як
безпідставну.

Інші особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явилися, будучи
належно повідомленими про розгляд
справи.

Колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч.1 ст. 217, ч.1 ст. 319 ЦК
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном; власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

В силу ч.1 ст. 215 ЦПК підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК.

За положеннями ч.1 ст. 203 ЦК зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Відповідно до ст. 5 Закону України „Про
іпотеку" частина об'єкта нерухомого
майна може бути предметом іпотеки лише
після її виділення в натурі і
реєстрації права власності на неї як
на окремий об'єкт нерухомості, якщо
інше не встановлено цим законом.

Судом першої інстанції встановлено, що
30 жовтня 1985 року під час перебування в
шлюбі з позивачкою, ОСОБА_5 відповідно
до договору купівлі-продажу,
посвідченого секретарем виконкому
Голосківської сільської ради, придбав
житловий будинок АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 є донькою позивача та ОСОБА_5

Рішенням виконкому Зіньковецької
сільської ради від 08.08.2008 року № 3(38)
надано дозвіл ОСОБА_3 на оформлення
права власності на житловий будинок в
АДРЕСА_1, на підставі якого їй видано
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно від 11.08.2008 року.

10 вересня 2008 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ
«Надра» було укладено кредитний
договір №04/МК/2008-980, згідно з яким банк
надав їй кредит в сумі 150 тис. грн.
строком на 10 років зі сплатою 20,9 %
річних. В забезпечення виконання
зобов'язань за цим кредитним договором
10 вересня 2008 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ
«Надра» укладено договір іпотеки,
предметом якого є житловий будинок з
господарсько-побутовими будівлями та
земельна ділянка площею 0,25 га цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1.

Наведені обставини підтверджуються
матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачці належить ? частина спірного
житлового будинку як об'єкта спільної
сумісної власності подружжя, до
укладення іпотечного договору частина
будинку відповідачки не була фактично
виділена, і не могла бути предметом
іпотеки, тому договір іпотеки в частині
передачі в іпотеку житлового будинку з
надвірними будівлями підлягає
визнанню недійсним як такий, що
суперечить закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивач не уповноважена посилатися на
порушення права дитини внаслідок
укладення договору іпотеки, оскільки
не є її законним представником, не
впливають на правильність висновку
суду, оскільки суд, задовольняючи позов
в частині визнання частково недійсним
договору іпотеки, виходив не з
порушення права дитини, а з того, що
відповідачка, передаючи будинок в
іпотеку, розпорядилася майном, яке їй
не належить, що суперечить закону.

Відповідно до ст. 15 ЦК кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Кожна особа має право звернутися за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу (ч.1 ст.
16 ЦК).

Посилання апелянта на те, що
оспорюваний договір іпотеки не
порушує прав та законних інтересів
позивачки, також є безпідставними,
оскільки, як встановлено судом першої
інстанції, спірний будинок є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя
відповідно до ст. 22 КпШС, що визначає
правовий режим цього майна, а частки
майна дружини та чоловіка є рівними (ч.1
ст.70 СК).

Апелянт не оскаржує зазначене рішення
в частині визнання частково недійсним
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно та визнання права
власності позивача на ? частину
спірного житлового будинку, відтак
рішення в цій частині відповідно до
роз'яснень пункту 15 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2008 року
№ 12 „Про судову практику розгляду
цивільних справ в апеляційному
порядку" в силу принципу
диспозитивності не перевіряється в
апеляційному порядку.

Інші доводи апеляційної скарги також
не спростовують висновків суду, тому
підстав для скасування рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Надра» відхилити.

Рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 28 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Л.М.Грох

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції: Бондар
О.О. Провадження № 22-ц/792/1820/14

Доповідач: Грох Л.М.
Категорія: 5