АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/3614/2014
Головуючий в І інстанції:
Доповідач: Вейтас І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року грудня місяця 22 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Вейтас
І.В.Суддів:Цуканової І.В. Склярської
І.В.При секретарі:Благовещенській О.О.

За участю прокурора: Волкової Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5на
рішення Генічеського районного суду
Херсонської області від 27 жовтня 2014
року у цивільній справі за позовом
прокурора Генічеського району
Херсонської області в інтересах
держави в особі Генічеської районної
державної адміністрації до ОСОБА_5 про
визнання недійсним договору про
виконання робіт з утримання об'єкту
благоустрою - пляжної території від 20
грудня 2009 року та зобов'язання
повернути земельну ділянку,-

В С Т А Н О В
И Л А:

В листопаді 2014 року прокурор
звернувся до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що 20.12.2009 року між
Генічеською районною державною
адміністрацією та відповідачем
укладено договір про виконання робіт з
утримання об'єкта благоустрою, згідно з
умовами якого відповідачу передано
об'єкт благоустрою - пляжну територію,
яка прилягає до бази відпочину
«Колос», орієнтовною площею 0,12 га
строком на 49 років. Прокурор вказує, що
за умовами вказаного договору
відповідачу фактично передано
земельну ділянку - пляжну територію в
оренду, тобто договір від 20.12.2009 року є
недійсним, оскільки є удаваним
правочином, вчиненим для приховання
іншого правочину - договору оренди
землі. Однак договір оренди земельної
ділянки, який сторони мали на увазі,
також є не дійсним, оскільки суперечить
вимогам чинного законодавства. Просив
визнати недійсним договір про
виконання робіт з утримання об'єкта
благоустрою - пляжної території від 20
грудня 2009 року.

Рішенням Генічеського районного
суду Херсонської області від 27 жовтня
2014 року позов прокурора Генічеського
району Херсонської області задоволено.
Визнано недійсним договір про
виконання робіт з утримання об'єкту
благоустрою - пляжної території від 20
грудня 2009 року, укладений між
Генічеською районною державною
адміністрацією та ОСОБА_5. Зобов'язано
ОСОБА_5 повернути Генічеській районній
адміністрації Херсонської області по
акту приймання-передачі земельну
ділянку - об'єкт благоустрою: пляжну
територію орієнтованою площею 0,12 га.
Вирішено питання по стягненню судового
збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5
посилається на те, що рішення суду
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та просить рішення суду скасувати
ухвалити нове, яким відмовити
прокурору в задоволенні позову.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу не надходили.

ОСОБА_5 в судове засідання
апеляційного суду не з'явилась
повторно, належним чином повідомлена
про час і місце розгляду справи шляхом
направлення судової повістки в
електронній формі за допомогою SMS
повідомлення, відповідно до її заяви.

Заслухавши доповідача, пояснення
прокурора, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
укладений між Генічеською районною
державною адміністрацією та ОСОБА_5
договір про виконання робіт з
утримання об'єктів благоустрою, є
удаваним правочином - фактично
прихованим договором оренди, який
суперечить вимогам ст.ст.120,123,125 ЗК
України. Колегія вважає такий висновок
суду правильним.

З матеріалів справи слідує, що на
підставі розпорядження голови
Генічеської районної державної
адміністрації від 26 листопада 2009 року
№ 861 «Про благоустрій рекреаційних
територій району» 15 грудня 2009 року
проведено конкурс з відбору осіб
(балансоутримувачів) з утримання
об'єктів благоустрою рекреаційних
територій за межами населених пунктів
району. За результатами конкурсу за
фізичною особою ОСОБА_5 закріплено
пляжну територію.

20 грудня 2009 року між позивачем та
відповідачем на підставі конкурсу від
15 грудня 2009 року укладено договір про
виконання робіт з утримання об'єкта
благоустрою, згідно з умовами якого
відповідачу передано об'єкт
благоустрою: пляжну територію
орієнтованою площею 0,12 га строком на 49
років.

Відхиляючи доводи апеляційної
скарги стосовно того, що суд прийшов до
помилкового висновку про удаваність
спірного договору, колегія суддів
виходить з наступного.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Засади благоустрою населених
пунктів визначаються ЗУ «Про
благоустрій населених пунктів».
Частиною 3 ст.15 вказаного Закону
передбачено, що орган державної влади
або орган місцевого самоврядування за
поданням підприємства чи
балансоутримувача щорічно затверджує
заходи з утримання та ремонту об'єкта
благоустрою державної або комунальної
власності на наступний рік та
передбачає кошти на виконання цих
заходів. Орган державної влади та орган
місцевого

самоврядування, підприємство та
балансоутримувач несуть
відповідальність за виконання
затверджених заходів у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 792 ЦК України
за договором найму (оренди) земельної
ділянки наймодавець зобов'язується
передати наймачеві земельну ділянку на
встановлений договором строк у
володіння та користування за плату.
Земельна ділянка може передаватись у
найм разом з насадженнями, будівлями,
спорудами, водоймами, які знаходяться
на ній, або без них. Відносини щодо
найму (оренди) земельної ділянки
регулюються законом.

Згідно ст.1 ЗУ «Про оренду землі»
оренда землі - це засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві

для проведення підприємницької та
інших видів діяльності.

За умовами оспорюваного договору
ОСОБА_5 передано земельну ділянку
строком на 49 років. Згідно п.2.1. договору
вона утримує вказаний об'єкт з
розташованими на ньому об'єктами
благоустрою, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки котів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим об'єктом і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно законодавства. Пунктом 3.2.
райдержадміністрація зобов'язалась
забезпечити ОСОБА_5 пріоритетне право у
використанні закріпленої території
шляхом надання йому права на
розміщення малих архітектурних форм,
некапітальних пунктів
дрібно-роздрібної торговельної мережі,
інших будівель та споруд, рекламних
носіїв, тощо, а також вжити заходів з
припинення на закріпленій за ОСОБА_5
території протиправних дій третіх
осіб, таких як стихійна торгівля,
розміщення без погодження об'єктів
інших суб'єктів господарювання.
Пунктом 3.5.1. ОСОБА_5 надано право
надавати платні послуги на території
переданої їй земельної ділянки.

Проаналізувавши зміст оспорюваного
договору про виконання робіт з
утримання об'єкта благоустрою, суд
першої інстанції прийшов правильного
висновку, що він містить ознаки
притаманні договору оренди і тому він є
удаваним, оскільки сторони вчинили
його для приховання іншого правочину -
договору оренди землі.

Оскільки вказаний договір не
відповідає вимогам, що передбачені ЗУ
«Про оренду землі», що не оспорюється
апелянтом, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
визнання договору недійсним.

Доводи апеляційної скарги стосовно
відсутності у прокурора повноважень на
пред'явлення вказаного позову колегія
суддів не бере до уваги, як такі, що є
юридично безпідставні, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України з
метою представництва інтересів
громадянина або держави в суді
прокурор в межах повноважень,
визначених законом, звертається до
суду з позовною заявою (заявою), бере
участь у розгляді справ за його
позовами, а також може вступити за
своєю ініціативою у справу,
провадження у якій відкрито за позовом
інших осіб, на будь-якій стадії її
розгляду, подає апеляційну, касаційну
скаргу, заяву про перегляд судового
рішення Верховним Судом України, про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами.

Статтею 36-1 Закону України «Про
прокуратуру» (чинної нас звернення до
суду) визначена одна з підстав
представництва прокуратурою у суді
інтересів держави - наявність порушень
або загрози порушень інтересів
держави.

З позовної заяви прокурора
Генічеського району Херсонської
області вбачається, що підставою для
представництва в суді є порушення
інтересів держави в особі Генічеської
районної державної адміністрації у
сфері регулювання земельних відносин.

Згідно рішення Конституційного Суду
України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 під
представництвом прокуратурою
інтересів держави треба розуміти
правовідносини, в яких прокурор,
реалізуючи визначені Конституцією
України повноваження, вчиняє в суді
процесуальні дії з метою захисту
інтересів держави з урахуванням того,
що "Інтереси держави" є оціночним
судженням, у зв'язку з чим прокурор чи
його заступник у кожному конкретному
випадку самостійно визначає з
посиланням на законодавство підставу
позову, та зазначає, в чому саме
відбулося чи може відбутися порушення
матеріальних або інших інтересів
держави, обґрунтовує у позовній заяві
необхідність їх захисту та зазначає
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Отже колегія суддів вважає, що судом
першої інстанції, з врахуванням
порушень законодавства допущених
Генічеською районною державною
адміністрацією та ОСОБА_5 при укладанні
оспорюваного договору дійшов
правильного висновку про порушення
інтересів держави в сфері регулювання
земельних відносин та обґрунтованості
позову прокурора і інтересах держави в
особі Генічеської районної державної
адміністрації, до повноважень якої
входить розпорядження землями
державної власності за межами
населених пунктів.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги щодо
незастосування судом першої інстанції
наслідків спливу строків позовної
давності, не є такими, що тягнуть
скасування рішення суду та ухвалення
рішення про відмову в задоволенні
позову з підстав пропуску строку
позовної давності, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Внесення прокурором Херсонської
області протесту щодо незаконності
розпорядження голови Генічеської
районної державної адміністрації від 26
листопада 2009 року № 861 «Про благоустрій
рекреаційних територій району», не є
підставою для висновку про пропуск
строку позовної давності та
необхідність застосування положень ст.
267 ЦК України, щодо вимог про визнання
договору про виконання робіт з
утримання об'єкта благоустрою.

Позов прокурора Генічеського району
Херсонської області про визнання
правочинів недійсними був поданий
23.05.2011 року і тому звернення прокурора
до суду з позовом в січні 2014 року не
свідчить про пропуск ним строку
позовної давності.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що рішення суду постановлено з
додержанням норм процесуального та
матеріального права і підстав для його
скасування не вбачає. Висновки суду в
спірних правовідносинах відповідають
обставинам справи в межах наданих
сторонами доказів та нормам
матеріального права, що їх регулюють.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,
-

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5відхилити.

Рішення Генічеського районного суду
Херсонської області від 27 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: