Справа №591/8544/13 Головуючий у суді у 1
інстанції - ГрищенкоНомер провадження
22-ц/788/2129/14 Суддя-доповідач - Гагін М. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Рибалки В.
Г.

за участю секретаря - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Зарічного районного суду
м.Суми від 30 жовтня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до
прокуратури Сумської області,
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Сумській області, Охтирського міського
відділу головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Сумській області, Охтирського
міськрайонного суду Сумської області,
про стягнення майнової та моральної
шкоди, завданої незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду, -

в с т
а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вказаним позовом, мотивуючи
вимоги тим, що відносно нього були
порушені кримінальні справи, які були
закриті з реабілітуючих підстав.

За час перебування його під слідством
він втратив заробітну плату, частину
пенсії, знецінилися акції
підприємства, і загальний розмір
завданої йому майнової шкоди становить
237000 грн., з яких на його користь має бути
стягнуто 219000 грн., а решта - 18000 грн. на
користь Пенсійного фонду України.

Моральна шкода йому завдана у зв'язку з
незаконним розслідуванням та судовим
розглядом відносно нього кримінальних
справ, внаслідок чого були порушені
його звичайні життєві зв'язки, істотно
погіршився стан його здоров'я, і він
змушений протягом тривалого часу
докладати додаткових зусиль щодо
організації свого життя, тому розмір
моральної шкоди оцінив в 1144000 грн.

Просив стягнути на його користь з
Державного бюджету України майнову та
моральну шкоду.

Рішенням Зарічного районного суду
м.Суми від 30 жовтня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 про
стягнення майнової шкоди, завданої
незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства прокуратури і суду
відмовлено за необґрунтованістю.

В іншій частині позову відмовлено у
зв'язку з пропуском строку позовної
давності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати зазначене рішення та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

При цьому доводить, що його незаконно
було притягнуто до кримінальної
відповідальності, чим порушено
особисті немайнові права, що є
підставою для відшкодування на його
користь майнової та моральної шкоди.

Інші особи, які брали участь у розгляді
справи, належним чином повідомлені про
час і місце судового засідання, проте
своїм процесуальним правом на участь у
ньому не скористалися, їх неявка не є
перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представників прокуратури Сумської
області Вартоломей М.Ф. та Охтирського
міськвідділу УМВС України в Сумській
області - Дахно В.П., які заперечували
проти доводів апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши підстави апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Ухвалюючи оскаржуване рішення в
частині відшкодування майнової шкоди,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач звернувся до суду з неналежним
способом захисту свого порушеного
права.

Відмовляючи в частині стягнення
моральної шкоди, суд виходив з того, що
ОСОБА_2 звернувся до суду з пропуском
трирічного строку позовної давності,
оскільки про порушення свого права він
дізнався уже у 2008 році.

Проте, повністю погодитись з такими
висновками суду першої інстанції
неможливо.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.1176 ЦК України, ст.1 ЗУ
«Про порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними
діями органів дізнання, досудового
слідства, прокуратури, суду" шкода
завдана фізичній особі внаслідок її
незаконного притягнення до
кримінальної відповідальності,
незаконного застосування як
запобіжного заходу (підписки про
невиїзд), відшкодовується державою у
повному обсязі незалежно від вини
посадових і службових осіб органу
дізнання, досудового слідства,
прокуратури або суду.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, у відношенні
позивача 17 травня 2005 року слідчим
прокуратури Великописарівського
району Сумської області порушено
кримінальну справу за ознаками ч.1 ст.366
КК України №04530048 та обрано щодо нього,
запобіжний захід - підписка про
невиїзд.

27 грудня 2005 року вироком Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
позивач визнаний винним за ч.1 ст.366 КК
України.

Ухвалою колегії суддів судової палати
з кримінальних справ апеляційного суду
Сумської області від 02 березня 2006 року
вирок Охтирського міськрайонного суду
скасований, а справу повернуто для
проведення додаткового розслідування.

20 лютого 2006 року слідчим Охтирського
МРВ УМВС України в Сумській області
відносно ОСОБА_2 порушена кримінальна
справа за ознаками злочину,
передбаченого ч.1 ст.190 КК України
№06030043.

26 червня 2006 року за наслідками
проведення аудиторської перевірки ЗАТ
«Охтиркашляхбуд» відносно ОСОБА_2
Охтирським міжрайонним прокурором
порушена кримінальна справа за
ознаками ч.3 ст.365 КК України за №06530029.

28 грудня 2006 року постановою слідчого
справа об'єднана зі справою №06030043 за
обвинуваченням ОСОБА_2 в скоєнні
злочину, передбаченому ч.1 ст.190 КК
України.

05 лютого 2007 року постановою старшого
слідчого Охтирської міжрайонної
прокуратури кримінальну справу було
закрито за відсутністю в діях ОСОБА_2
складу злочину, передбаченого ч.3 ст.365
КК України.

18 грудня 2006 року справа за обвинувачем
Мартиченка І.П. за ч.1 ст.366 КК України
направлена до Охтирського
міськрайонного суду Сумської області.

14 березня 2007 року справу за
обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст.190 КК
України направлено до Охтирського
міськрайонного суду Сумської області.

Постановою суду від 13 квітня 2007 року
кримінальні справи об'єднані в одне
провадження.

27 грудня 2007 року постановою, прокурора
про зміну обвинувачення в суді ОСОБА_2
пред'явлене обвинувачення за ч.1 ст.190 КК
України.

Постановою Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 31 січня 2008
року кримінальну справу за
обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст.190 КК
України направлено для проведення
додаткового розслідування, а 12 квітня
2008 року постановою старшого слідчого
СВ Охтирського МВ УМВС України в
Сумській області дана кримінальна
справа закрита за п.2 ст.6 КПК України у
зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2
складу злочину.

Рішенням Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 25 лютого 2010
року, що набрало законної сили,
стягнуто на користь ОСОБА_2 на
відшкодування моральної шкоди,
завданої незаконним притягненням його
до кримінальної відповідальності у
кримінальних справах №04530048 за ст.366 ч.1
КК України та №06530029 за ст.365 ч.3 КК
України, з Державного бюджету України
2700 грн. у вказаному рішенні суду
зазначено, що суд не вирішує спір про
відшкодування шкоди у зв'язку із
закриттям провадження у кримінальній
справі №06030043 за обвинуваченням за ст.190
ч.1 КК України, оскільки не може вийти за
межі позовних вимог.

Відповідно до ст. 4, ч.3 ст.13 Закону
України "Про порядок відшкодування
шкоди, завданої незаконними діями
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду" відшкодування
моральної шкоди провадиться у разі,
коли незаконні дії органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і
суду завдали моральної втрати
громадянинові, призвели до порушення
його нормальних життєвих зв'язків,
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Відшкодування моральної шкоди за час
перебування під слідством чи судом
провадиться виходячи з розміру не
менше одного мінімального розміру
заробітної плати за кожен місяць
перебування під слідством чи судом.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 незаконно перебував під
слідством з 20 лютого 2006 року по 12 квітня
2008 року, що становить 25 місяців та 24 дні,
а тому має право на відшкодування
шкоди, з підстав зазначених у позові.

Висновки суду першої інстанції про
звернення ОСОБА_2 з позовом за межами
трирічного строку позовної давності не
ґрунтуються на положеннях ст.ст.268-270 ЦК
України.

В той же час, відповідно до ст.176, ч.1
ст.1176 ЦК України, ст.25 Бюджетного
кодексу України, пунктів 1, 35, 38 - 40,
Порядку виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників, затвердженої постановою
Кабінету Міністрів України від 03
серпня 2011 року №845 (у редакції
постанови Кабінету Міністрів України
від 30 січня 2013 року №45), саме Державне
казначейство України, а не органи
Державної казначейської служби в
областях, здійснюють за судовими
рішеннями безспірне списання коштів
державного бюджету для відшкодування
шкоди, заподіяної фізичним особам
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю органу, що проводить
оперативно-розшукову діяльність,
досудове розслідування, органу
прокуратури або суду.

Таким чином, за змістом зазначених норм
права у справах із зазначеної
категорії спорів належним
відповідачем є Державне казначейство
України, а органи, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
досудове розслідування, прокуратури
або суду, залучаються до участі у такій
справі для з'ясування обставин,
пов'язаних із завданням фізичній особі
шкоди незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю зазначених органів.

ОСОБА_2 при пред'явленні позову про
відшкодування майнової та моральної
шкоди визначив неналежних
відповідачів, апеляційний суд, в силу
положень ст.33 ЦПК України, не має
повноважень на заміну неналежного
відповідача чи залучення
співвідповідача.

Зазначених вимог норм матеріального та
процесуального права не враховано і
судом першої інстанції, що у
відповідності до п.п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК
України, є підставою для скасування
оскаржуваного рішення й ухвалення
нового рішення про відмову ОСОБА_2 у
задоволенні позову у зв'язку з
пред'явленням його до неналежних
відповідачів.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3, 4
ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

в
и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Зарічного районного суду
м.Суми від 30 жовтня 2014 року у даній
справі скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову,
у зв'язку з пред'явленням його до
неналежних відповідачів.

Рішення набрало законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -