Справа № 211/3762/14-ц
Провадження № 2/211/1730/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 грудня 2014 року Довгинцівський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко
С.В.

при секретарях Жуковій А.С.,
Улісько О.М.,

за участі: представників позивача
ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача ПАТ
«Українська транспортна страхова
компанія» Мезецького М.С.,

відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Українська
транспортна страхова компанія», ОСОБА_5
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої
дорожньо-транспортною пригодою, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 06 червня 2014 року звернувся до
суду з позовом, який в подальшому
уточняв , про відшкодування з
відповідачів шкоди, завданої
дорожньо-транспортною пригодою,
вказавши, що 28 вересня 2013 року о 17-05
годині в Довгинцівському районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області, по вулиці Будьонного з боку
вулиці Телевізійна в напрямку
проспекту Гагаріна рухався автомобіль
марки «ВАЗ» модель «21063», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_5, допустив
зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ»
модель «2113», державний реєстраційний
номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1.
Внаслідок ДТП він та ОСОБА_5 були
травмовані, а транспортні засоби
пошкоджені.

Постановою Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 07.11.2013 року ОСОБА_5 визнаний
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_5 застрахована у Приватному
акціонерному товаристві «Українська
транспортна страхова компанія», згідно
Полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортів серії
АС № 4444302 від 23.08.2013 р., розмір франшизи
становить 1000,00 грн., а ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну, становить - 50000,00 грн.

Позивачем було надано відповідачу
телеграму за виклик для участі щодо
огляду автомобіля для проведення
експертизи, вартість якої склала 202,68
грн.

Висновком експертного авто
товарознавчого дослідження № 73/14 від
26.05.2014 р. сума матеріальних збитків,
спричинених пошкодженням його
автомобіля, становить 49017,02 грн. з
урахуванням втрати товарної вартості.

За проведення товарознавчої
експертизи та встановлення вартості
матеріального збитку позивачем було
сплачено суму у розмірі 1000,00 грн.

Крім того, вказана
дорожньо-транспортна пригода
негативно вплинула на його
психологічне здоров'я, що завдало йому
душевних та фізичних страждань, які він
оцінює у розмірі 10000,00 грн.

Позивач просить стягнути з
Приватного акціонерного товариства
«Українська транспортна страхова
компанія» суму матеріальної шкоди у
розмірі 48017,02 грн., витрати на
проведення автотоварознавчого
дослідження 1000 грв.

Стягнути з ОСОБА_5 суму
матеріальної шкоди у розмірі франшизи
1000 грв. , витрати на оповіщення про
проведення дослідження 202,68 грв., судові
витрати 2500 грв. , моральну шкоду у
розмірі 7000 грв. , 70 грв. судовий збір за
подання позовних вимог про стягнення
моральної шкоди, а також судові витрати
понесені в період розгляду справи на
його оповіщення ( судові виклики) - 35
грв. - Нова пошта, 250 грв. - оголошення в
газеті.

Стягнути з відповідачів
пропорційно задоволеним вимогам
судовий збір у розмірі 502 грв.20 коп.

У судовому засіданні представники
позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, кожний
окремо, уточнені позовні вимоги
підтримали, покладаючись на обставини
викладені у позовній заяві, просили
задовольнити вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ
«Українська транспортна страхова
компанія» Мезецький М.С. в судовому
засіданні 10 09 2014 року позов визнав
частково у розмірі 5524 грв. 40 коп., що
складає різницю між вартістю
автомобіля до та після ДТП ( відповідно
до аварійного сертифікату ) та за
мінусом франшизи. В іншій частині
вважає позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню. Підтримує
надані суду письмові заперечення
відповідно до якого зазначають, що ні
позивачем, ні відповідачем ОСОБА_5 в
порушення ст.. 33 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» не було повідомлено
страховика про настання страхового
випадку та не подано жодних документів
з приводу вказаного ДТП. Тому
відповідальність на підставі ч. 4 п. 16
Постанови ПВСС України «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року
повинен нести відповідач ОСОБА_5 Однак
навіть якби ОСОБА_5 повідомив страхову
компанію про ДТП, фактичні дані
викладені у позові не відповідають
чинному законодавству, оскільки ПрАТ
«УТСК» було вчасно направлено свого
представника 01 жовтня 2013 року та
оглянуто автомобіль позивача і
зафіксовано пошкодження, а в
подальшому складено аварійний
сертифікат № 148/11/13, з яким позивач міг
ознайомитися в зручний для нього час.
Однак позивачем було проведено
експертизу після 8 місяців з дати ДТП,
тому така різниця в сумах, зазначених у
експертному дослідженні та аварійному
сертифікаті. Крім того, на підставі
положень ст. 30 Закону, та згідно
аварійного сертифіката № 148/11/13.
автомобіль позивача вважається
фізично знищеним, тому з урахуванням
франшизи розмір страхового
відшкодування повинен складати 5524,40
грн. Крім того, не підлягають стягненню
витрати на відправлення телеграми та
складання довіреності, оскільки не
відносяться до судових витрат, а також
витрати на правову допомогу, так як не
підтверджені належними доказами. За
таких обставин вимоги до ПрАТ «УТСК»
задоволенню не підлягають.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому
засіданні 10 09 2014 року позов визнав
частково, вважає , що позовні вимоги в
частині стягнення моральної шкоди
задоволенню не підлягають так як є
недоведеними. В подальшому ( після
уточнення позовних вимог ) в судові
засідання не з'являвся, про дату
слухання повідомлявся як через пошту ,
так і через засоби масової інформації.

Суд, вислухавши сторони дослідивши
матеріали справи вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_6 є власником автомобіля марки
«ВАЗ 21113» державний номерний знак
НОМЕР_2 (л.с. 9 - копії посвідчення водія,
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу).

Постановою Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу в
Дніпропетровській області від 07
листопада 2013 року та 11 09 2014 року ОСОБА_5
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП ( л.с. 11,81 -
копії постанов ).

Вказаною постановою встановлено, що 28
вересня 2013 року о 17-05 годині в
Довгинцівському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, по сухому
асфальтобетонному покриттю вулиці
Будьонного з боку вулиці Телевізійна в
напрямку проспекту Гагаріна рухався
автомобіль марки «ВАЗ» модель «21063»
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
під керуванням водія ОСОБА_5, який на
нерегульованому перехресті вулиці
Будьонного з вулицею Отто Брозовського
у відповідності до дорожнього знаку 2.1
«Дати дорогу» не надав переваги в русі
транспортним засобам, які рухалися з
боку вулиці Дніпропетровське шосе в
напрямку вулиці Галенко по вул.. О.
Брозовського та допустив зіткнення з
автомобілем марки «ВАЗ» модель «2113»
державний реєстраційний номер НОМЕР_2
під керуванням ОСОБА_1, який рухався по
вул.. О. Брозовського з боку вулиці
Дніпропетровське шосе в напрямку
вулиці Галенко. Внаслідок ДТП водії
автомобілів були травмовані, а
транспортні засоби пошкоджені.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок
у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Діями відповідача внаслідок скоєння
злочину позивачу ОСОБА_1 як власнику
автомобіля марки «ВАЗ 21113» нанесена
майнова шкода, яка згідно висновку
експертного авто товарознавчого
дослідження № 73/14 від 26 травня 2014 року,
складає 49017,02 грн. (л.с. 13-16 - копія
висновку).

Відповідно до аварійного сертифікату
№ 148/11/13 про оцінку вартості аварійно
пошкодженого колісного транспортного
засобу від 29 11 2013 року вартість
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля позивача ( КТЗ ) складає 45470,03
грв., ринкова вартість КТЗ на момент
пошкодження - 26199,77 грв., вартість
аварійно пошкодженого КТЗ складає 19675,37
грв. ( л.с. 52-57 ).

Цивільно- правова відповідальність
відповідача ОСОБА_5 застрахована
Українською транспортною страховою
компанією ( л.с. 12 - Поліс № АС /4444302 ).

Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала
у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); 2) доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному
обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та (або) майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників.

Відповідно до положень ст 33 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний: п. 33.1.4.
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону,
- МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Відповідно до п. 16 ч 4 Постанови № 4
ПЛЕНУМУ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ
УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І
КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 01 03 2013 року " Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки " уразі
невиконання особою, відповідальність
якої застрахована, обов'язку
письмового надання страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у передбачених
випадках - МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, шкода
відшкодовується завдавачем шкоди.

В матеріалах справи відсутні належні
та допустимі докази тому, що ОСОБА_5
повідомив страхову компанію про
страховий випадок, а тому у тієї не
виникло обов'язку відшкодовувати за
нього завдану позивачеві шкоду, а отже
у задоволенні вимог до ПрАТ «УТСК» про
стягнення 48017,02 грв. слід відмовити з
названої підстави. У зв"язку з відмовою
у стягненні майнової шкоди не
підлягають стягненню і витрати на
проведення автотоварознавчого
дослідження у розмірі 1000 грв.

Враховуючи, що сума франшизи
відповідно до поліса обов"язкового
страхування ( л.с. 12 ) становить 1000 грв.,
то підлягає стягненню з ОСОБА_5 сума
матеріальної шкоди у розмірі франшизи
1000 грв. на користь позивача.

Відповідно до п. 5 Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" № 4 від 31 березня 1995 року (далі -
Постанова) суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Згідно з роз'ясненнями,
викладеними у пункті 9 вказаної
Постанови розмір відшкодування
моральної шкоди повинен визначатися
судом залежно від характеру та обсягу
страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості. Визначаючи розмір
відшкодування моральної шкоди, суд
повинен наводити в рішенні відповідні
мотиви.

З урахуванням конкретних
обставин даної справи, позивачу були
спричинені моральні страждання, а саме:
він втратив можливість користуватися
власним транспортом, що створило
незручності та клопіт для нього, було
порушено його звичний ритм життя.

Суд вважає, що належним розміром
відшкодування моральної шкоди
позивачеві та достатньою сатисфакцією
зазнаних ним моральних страждань має
бути 5 000 гривень, які підлягають
стягненню на його користь з
відповідача ОСОБА_5 . Такий розмір
моральної шкоди буде відповідати
обставинам справи, характеру і глибині
моральних страждань позивача
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, відповідати засадам
розумності, виваженості та
справедливості.

Згідно ч.1 ст. 79 ЦПК України, судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Як встановлено, позивачем понесено
витрати на відправку телеграм
відповідачам для запрошення на
технічний огляд експертом автомобіля
марки «ВАЗ 2113» у розмірі 202,68 грн., які
позивач просить стягнути тільки з
відповідача ОСОБА_5 Однак із них
відповідачу ОСОБА_5 відправлено на суму
136,44 грв. , які і підлягають стягненню з
ОСОБА_5 В іншій частині слід відмовити,
так як такі судові витрати стосуються
відповідача - страхової компанії до
якої позивач таких вимог не заявляв.
Підлягають стягненню судовий збір з
ОСОБА_5 на користь позивача у розмірі 70
грв . (вимоги про стягнення моральної
шкоди ) та сума судового збору за
позовні вимоги матеріального
характеру пропорційно задоволеним
вимогам у розмірі 11 грв.36 коп. , із
розрахунку ( загальна сума
матеріальної шкоди 50219,70 грв., сплачено
судовий збір 502,20 грв. , стягнуто з
відповідача ОСОБА_5 1136,44 грв. ) . В іншій
частині судовий збір не підлягає
стягненню оскільки у задоволенні
позову в цій частині відмовлено.

Витрати понесені позивачем в
період розгляду справи на оповіщення
ОСОБА_5 ( судові виклики) - 35 грв. - Нова
пошта, 250 грв. - оголошення в газеті
підлягають стягненню з ОСОБА_5 на
користь позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України,
до витрат, пов'язаних з розглядом
судової справи, належать: витрати на
правову допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України, витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Тому підлягає стягненню з відповідача
ОСОБА_5 на користь позивача понесені
ним витрати по сплаті витрат на правову
допомогу у розмірі 2300 грв. Витрати на
нотаріальне посвідчення довіреності
на представництво у розмірі 200 грв.
стягненню не підлягають , оскільки не є
судовими витратами в розумінні ст. 79
ЦПК України .

Керуючись ст. ст. 10,11, 209, 212, 215 ЦПК
України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовільнити частково .

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на
користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_4 ) суму матеріальної шкоди
у розмірі франшизи - 1000 (одна тисяча)
грн., суму моральної шкоди у розмірі 5000 (
п"ять тисяч) грн., витрати на правову
допомогу у розмірі 2300 ( дві тисячі
триста ) грв., 81 ( вісімдесят одна ) грв. 36
коп . судового збору та судові витрати у
розмірі 421 ( чотириста двадцять одна )
грв. 44 коп. , а всього 8802 ( вісім тисяч
вісімсот ) грв. 80 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Довгинцівський районний суд м. Кривого
Рогу, протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: С. В. Ткаченко