Ухвала

іменем україни

17 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Гримич М.К.,

Колодійчука В.М.,
Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» про стягнення збитків,
спричинених в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, за
касаційною скаргою приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» на рішення
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 29 травня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 12 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду із указаним позовом, в
обґрунтування якого зазначила, що 21
березня 2013 року ОСОБА_4, керуючи
автомобілем «Опель Омега», державний
номерний знак НОМЕР_1, на вул. Набережна
Магістраль в м. Запоріжжі, при зміні
напрямку руху не дотримався безпечної
шкидкості руху, в результаті чого
здійснив зіткнення з належним їй
автомобілем «Мазда 3», державний
номерний знак НОМЕР_2, після чого також
скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2106»,
державний номерний знак НОМЕР_3.

Винним у даній дорожньо-транспортній
пригоді згідно з постановою
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 03 квітня 2013 року визнано
ОСОБА_4

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 була застрахована в публічному
акціонерному товаристві «Страхова
компанія «АХА Страхування» (далі - ПрАТ
«СК «АХА Страхування»), яке 05 червня 2013
року відшкодувало їй збитки, завдані в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди, у сумі 14 126 грн 49 коп., за
вирахуванням франшизи.

Не погоджуючись із розміром
виплаченого страхового відшкодування,
просила стягнути на її користь
матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з ПрАТ
«СК «АХА Страхування» в розмірі 6 436 грн
79 коп., з ОСОБА_4 в сумі 1 000 грн, а
також стягнути з останнього суму
завданої моральної шкоди в розмірі 5 000
грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 29 травня 2014 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Запорізької області від 12 серпня
2014 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «АХА Страхування»
на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, у
розмірі 6 436 грн 79 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди в
розмірі 1 000 грн, а також моральну шкоду
в розмірі 1 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати зазначені судові рішення в
частині задоволення позовних вимог до
ПрАТ «СК «АХА Страхування», ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову до вказаного відповідача,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

В іншій частині рішення судів не
оскаржуються, тому в силу ст. 335 ЦПК
України не переглядаються.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
доводи касаційної скарги та
заперечення на неї, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що 21 березня 2013
року ОСОБА_4, керуючи автомобілем
«Опель Омега», державний номерний знак
НОМЕР_1, на вул. Набережна Магістраль в
м. Запоріжжі, при зміні напрямку руху не
дотримався безпечної швидкості руху, в
результаті чого здійснив зіткнення з
належним позивачу автомобілем «Мазда
3», державний номерний знак НОМЕР_2,
після чого також скоїв зіткнення з
автомобілем «ВАЗ 2106», державний
номерний знак НОМЕР_3.

Винним у даній дорожньо-транспортній
пригоді згідно з постановою
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 03 квітня 2013 року визнано
ОСОБА_4

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 на момент
дорожньо-транспортної пригоди була
застрахована у ПрАТ «СК «АХА
Страхування».

Згідно з полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 20 червня 2012
року ліміт відповідальності за шкоду,
заподіяну життю і здоров'ю (на одного
потерпілого), складає 100 000 грн, ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну (на одного потерпілого), складає 50
000 грн, франшиза -1 000 грн.

Відповідно до звіту
автотоварознавчого дослідження від
27 березня 2013 року вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Мазда-3», державний номерний знак
НОМЕР_2, складає 20 411 грн 28 коп.

Відповідно до розрахунку від 24 травня
2013 року ПрАТ «СК «АХА Страхування»
виплатило позивачу страхове
відшкодування в сумі 14 126 грн 49 коп. (з
урахуванням франшизи в розмірі 1 000 грн).

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й апеляційний суд,
виходив з того, що з ПрАТ «СК «АХА
Страхування» на користь позивача
підлягають стягненню матеріальна
шкода, заподіяна внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
визначена у звіті від 27 березня 2013 року
у сумі 20 411 грн 28 коп., з урахуванням
сплаченої останньою суми страхового
відшкодування в розмірі 14 126 грн 49 коп.
та зменшення на суму франшизи в розмірі
1 000 грн.

Крім того, судами стягнуто з ПрАТ «СК
«АХА Страхування» на користь позивача
витрати останньої за проведення
автотоварознавчої експертизи у сумі 500
грн, витрати за проведення дефектовки
автомобіля в сумі 252 грн та вартість
виготовлення нових номерних знаків в
сумі 400 грн.

Колегія суддів не може погодитися з
рішеннями судів попередніх інстанцій,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.

За змістом пункту 1 частини другої
статті 22 ЦК України реальними збитками
є втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права.

Згідно з пунктом 2.4. Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України та Фонду державного
майна України від 24 листопада 2003 року №
142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 24 листопада 2003 року за
№ 1074/8395 (далі - Методика) вартість
матеріального збитку (реальні збитки)
визначається як вартісне значення
витрат, яких зазнає власник у разі
пошкодження або розукомплектування
КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та
витрат, яких зазнає чи може зазнати
власник для відновлення свого
порушеного права користування КТЗ
(втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3. Методики
вартість матеріального збитку
визначається як сума вартості
відновлювального ремонту з
урахуванням значення коефіцієнта
фізичного зносу складників КТЗ та
величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень
законодавства величина втрати
товарної вартості входить до вартості
матеріального збитку (реальних
збитків).

Пунктом 1.6. Методики визначено, що
величина втрати товарної вартості - це
умовна величина зниження ринкової
вартості КТЗ, відновленого за
нормативними вимогами після
пошкодження, порівняно з ринковою
вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6. Методики передбачено 2
випадки, коли у разі пошкодження КТЗ і
відповідного ремонту виникає фізичний
знос, яким характеризується величина
втрати товарної вартості та який
виникає у разі пошкодження КТЗ і
відповідного ремонту: 1) унаслідок
передчасного погіршення товарного
(зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок
зниження міцності чи довговічності
окремих елементів складових частин,
захисних властивостей покриттів або
застосування для ремонту складових
частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
04 червня 2014 року № 6-49цс14 у справі за
позовом про відшкодування майнової та
моральної шкоди, завданої
дорожньо-транспортною пригодою, яка
відповідно до положень статті 360-7 ЦПК
України є обов'язковою для всіх судів
України.

Із роз'яснень, викладених у п. 14
постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», вбачається, що у
випадку якщо для відновлення
попереднього стану речі, що мала певну
зношеність (наприклад, автомобіля),
було використано нові вузли, деталі,
комплектуючі частини, у тому числі
іншої модифікації, що випускаються в
обмін знятих із виробництва однорідних
виробів, особа, відповідальна за шкоду,
не має права вимагати врахування
зношеності майна або меншої вартості
пошкоджених частин попередньої
модифікації. Зношеність пошкодженого
майна враховується у випадках
стягнення на користь потерпілого
вартості такого майна (у разі
відшкодування збитків).

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суди попередніх інстанцій
дійшли передчасного висновку про
стягнення з ПрАТ «СК «АХА Страхування»
різниці між виплаченим страховим
відшкодуванням та між реальною
вартістю складових, які були замінені
під час ремонту, оскільки за договором
про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
страховик відшкодовує лише витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, тому судові рішення в частині
вимог до страховика не відповідають
вимогам ст. 213 ЦПК України щодо
законності й обґрунтованості,
зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
їх скасування із передачею справи в цій
частині на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування»
задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 29 травня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 12 серпня 2014 року в частині
вимог до страховика скасувати, справу в
цій частині направити на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
В.С. Висоцька

М.К.
Гримич

В.М.
Колодійчук

І.М.
Фаловська