НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
№
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В.,

секретаря Тен І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Новомосковського
міськрайонного суду цивільну справу
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області з позовом до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, посилаючись на те, що
з відповідачем знаходиться в
зареєстрованому шлюбі з 30.04.1993 року, від
якого сторони мають повнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини з
відповідачем фактично припинено з
травня 2010 року через різні погляди на
сімейне життя, постійні сварки,
непорозуміння.

Таким чином, позивач звернувся з
зазначеним позовом до суду, однак в
судове засідання не з'явився, надавши
суду заяву про слухання справи у свою
відсутність, одночасно позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, просив суд
їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання також
не з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи у свою відсутність,
одночасно позовні вимоги не визнала,
так як прагне зберегти шлюб.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані і підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про шлюб сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з
30.04.1993 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подружжя
остаточно припинило сімейно - шлюбні
відносини з травня 2010 року, спільного
господарства не ведуть, сімейні
відносини не поновлювали.

При цьому, судом вжито всіх необхідних
заходів для примирення подружжя, серед
яких було призначено сторонам строк
для примирення тривалістю в чотири
місяці, однак ці заходи не дали
позитивних результатів і подружжя не
примирилося. Тому суд прийшов до
висновку, що подальше спільне життя і
збереження шлюбу суперечить їх
інтересам.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що
дружиною не заявлено клопотання про
зміну її прізвища, суд вважає за
необхідне залишити прізвище дружини
«ОСОБА_2».

Враховуючи викладене, керуючись ст. 10,
60, 88, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 СК
України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 30.04.1993 року
Жовтневим відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, актовий запис № 432,
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, - розірвати.

При здійсненні державної реєстрації
розірвання шлюбу прізвище дружині
залишити «ОСОБА_2».

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суд у
десятиденний термін після його
проголошення. ОСОБА_1, які брали участь
у справі, але не були присутніми в
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
В.В. Березюк