Провадження №2/751/2255/14
Рішення

Іменем України

24 грудня 2014 року
м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с
у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Мороз К.
В.

при секретарі
Шестак К. В.

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
представника третьої особи Приходько
М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Комунального підприємства
"Новозаводське" Чернігівської міської
ради, третя особа, що не заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору
Чернігівська міська рада про визнання
права користування жилим приміщенням,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до КП "Новозаводське"
Чернігівської міської ради про
визнання за ним право на користування
квартирою АДРЕСА_1, зобов'язання КП
"Новозаводське" Чернігівської міської
ради укласти з позивачем окремий
договір найму житлового приміщення на
спірну квартиру. Мотивуючи вимоги тим,
що постійно мешкав в спірному
приміщенні, проводив оплату
комунальних послуг, проводив ремонтні
роботи і був постійним користувачем
житлового приміщення. В 2002 році в
зв'язку з тяжким фінансовим становищем
виписався, але фактично з приміщення не
виселявся.

Позивач в судовому засідання позовні
вимоги підтримав, просив задовольнити.
Пояснив, що в 1964 році батьки отримали
квартиру і він був вселений.
Виписувався коли проходив службу в
Радянській Армії і після повернення зі
служби вселився до квартири АДРЕСА_1 і з
того часу в квартирі постійно проживав.
В 2002 році в зв'язку з відсутню роботи і
тяжким сімейним становищем виписався з
квартири, щоб менше платити за
квартирні послуги. Потім двічі
намагався прописатися, але брат не
надавав згоду на прописку. Після смерті
в 2009 році матері, постійно і спільно
проживав з братом ОСОБА_6, вели спільне
господарство, брат перебував на
утриманні позивача, оскільки тривалий
час не працював і зловживав спиртними
напоями. За час проживання декілька
разів здійснював ремонт, проводив
оплату комунальних послуг.

Представник позивача позовні вимоги
підтримала, просила задовольнити.
Пояснила, що позивач в 2002 році
виписався зі спірного приміщення, але
фактично продовжував проживати. Зі
своїми членами сім'ї проживав разом,
ніхто йому не створював перешкоди у
проживанні, здійснював поточний ремонт
і оплату комунальних послуг. З часу
виписки не був зареєстрованим у іншому
житловому приміщенні, постійно
працював в місті Чернігові.

Представник відповідача просила
відмовити в задоволені позовних вимог,
оскільки позивач був зареєстрованим в
спірному приміщенні з 06.06.1978 року по
22.08.2002 року, суду не надано належних
доказів поважності відсутності
позивача згідно ст. 71 ЖК України і тому
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог.

Представник третьої особи, що не
заявляє самостійні вимоги щодо
предмета спору Чернігівська міська
рада просила відмовити в задоволені
позовних вимог. Пояснила, що позивач
виписався зі спірного приміщення, а
тому припинилися правовідносини. За
тривалий термін позивач за даною
адресою не прописався і до суду за
захистом свого права на житло не
звертався.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
дала покази, що ОСОБА_1 постійно
проживав в квартирі № 41, спочатку з
батьками, а потім з братом. Свідок
проживає з позивачем на одній площадці
і постійно бачить його в будинку. В
квартирі був встановлений порядок
користування, після смерті батьків
позивач почав проживати в їх кімнаті, а
до цього в залі.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
надала покази, що проживає в будинку
АДРЕСА_2 з 1964 року і весь час бачить
позивача, як зазвичай сусідів. Позивач
проживав разом з братом, який тривалий
час не працював.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
надала покази, що ОСОБА_1 постійно
проживає в будинку АДРЕСА_2, оскільки
свідок його бачить. Була в квартирі,
коли хворіла мати позивача, ОСОБА_1 та
ОСОБА_6 були дома. Після смерті матері
позивач проживав постійно, нікуди не
виїжджав.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
надала покази, що знає позивача з 1980
року, він постійно проживав з батьками.
Його проводжали в армію і зустрічали.
До 2009 року були друзями, а з 2009 року
свідок почала жити разом з позивачем.
Брат позивача не заперечував, щоб
позивач і свідок проживали в спірному
приміщенні. Позивач розповідав про
прописку, але ОСОБА_6 зловживав
спиртними напоями і тому не міг прийти
до ЖЕКу для прописки, був
безвідповідальним. Іншого місця
проживання у позивача не було. Після
смерті батька ОСОБА_6 не працював, був
на утриманні у позивача і матері. Після
смерті матері жили однією сім'єю,
допомагали ОСОБА_6 матеріально,
купували ліки.

Вислухавши осіб, які брали участь
в судовому засіданні, свідків,
дослідивши матеріали справи,
амбулаторні картки ОСОБА_1, квитанції
про проведення оплати комунальних
послуг, судом встановлено, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_6 народилися ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьками записані ОСОБА_12 та ОСОБА_13, що
підтверджується копіями свідоцтв про
народження ( а. с. 49). З копії по
квартирної картки квартири АДРЕСА_1 а.
с. 11-12 вбачається, що ОСОБА_1 був
зареєстрований, як член сім'ї - син, до 22
серпня 2002 року. З копії карточки
прописки ( а. с. 13) вбачається, що ОСОБА_1
був прописаний за спірною адресою до
22.08.2002 року, виписувався в м. Ніжин,
Чернігівської області. З копії довідки
№ 4564 від 24.11.2014 року КП "Новозаводське"
Чернігівської міської ради вбачається,
що квартиронаймач ОСОБА_6 з 02.10.1997 р. на
день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був
зареєстрований один. З 17.10.2014 року за
даною адресою ніхто не зареєстрований (
а. с. 14).

Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени
сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать
дружина наймача, їх діти і батьки.
Членами сім'ї наймача може бути визнано
й інших осіб, якщо вони постійно
проживають разом з наймачем і ведуть з
ним спільне господарство.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985р.
„Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України", визначено,
що вирішуючи спори про право
користування жилим приміщенням осіб,
які вселилися до наймача, суд повинен
з'ясувати, чи дотриманий встановлений
порядок при їх вселенні, зокрема: чи
була письмова згода на це всіх членів
сім'ї наймача, чи приписані вони в
даному жилому приміщенні, чи було це
приміщення постійним місцем їх
проживання, чи вели вони з наймачем
спільне господарство, тривалість часу
їх проживання, чи не обумовлювався
угодою між цими особами, наймачем і
членами сім'ї, що проживають з ним,
певний порядок користування жилим
приміщенням.

В ході судового розгляду справи
встановлено, що позивач знявся з
реєстраційного обліку за адресою
АДРЕСА_1 - 28.08.2002 року до м. Ніжина
Чернігівської області, що свідчить про
використання ним права на вільний
вибір місця свого проживання.
Обґрунтування зняття з реєстраційного
обліку в зв'язку з відсутністю
заробітку, на вимогу членів сім'ї,
спростовується матеріалами справи. З
копії трудової книжки вбачається, що
станом на серпень 2002 року позивач
працював. Покази свідків в судовому
засіданні не можуться бути визнані
належним доказом в обґрунтування
заявленого предмета позову, оскільки
свідки надали загальні пояснення про
те, що бачили позивача, а не про
характер проживання (постійний або
тимчасовий) з наймачем жилого
приміщення осіб, які вселилися до
нього; ведення з наймачем спільного
господарства.

Покази свідка ОСОБА_10 в судовому
засіданні свідчать про проживання
позивача, свідка і квартиронаймача
ОСОБА_6 в спірному приміщенні з 2009 року
і відсутності заперечень
квартиронаймача про користування
позивачем квартирою. Проте дані покази
спростовуються поясненнями самого
позивача, який зазначав, що саме ОСОБА_6
заперечував проти реєстрації позивача
в спірному приміщенні, як до 2009 року так
і після цього періоду.

Членами сім'ї наймача згідно ст. 64 ЖК
України визначені дружина наймача, їх
діти і батьки. Доказів згідно вимог ст.
60 ЦПК України, що ОСОБА_1 визнаний
членом сім'ї наймача ОСОБА_6 суду не
надано.

Також суду не надано належних та
допустимих доказів, що був дотриманий
встановлений порядок при вселенні
ОСОБА_1 та наявності згоди на це всіх
членів сім'ї наймача та обумовлення
угодою між указаними особами, наймачем
і членами сім'ї, що проживають з ним,
певного порядку користування жилим
приміщенням, що це приміщення було
постійним місцем проживання позивача,
та ведення з наймачем спільного
господарство.

Досліджені в судовому засіданні
медичні карти амбулаторного хворого
свідчать про надання позивачу медичної
допомоги, доказів про надання медичної
допомоги саме за адресою АДРЕСА_1, суду
не надано.

Копія трудової книжки ОСОБА_1 про
роботу в місті Чернігові свідчить про
працевлаштування позивача, а не про
адрес фактичного місця проживання.
Судом не приймається, як належний доказ
проживання ОСОБА_1 за спірною адресою
згідно довідки № 648 від 10.12.2014 року ( а.
с. 27), оскільки довідка роботодавця не
містить даних про підстави визначення
проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1.

З досліджених в судовому засідання
квитанції про оплату комунальних
послуг вбачається, що позивач не
здійснював оплату послуг за себе, а зі
змісту самих квитанції не вбачається,
хто саме проводить оплату.

Враховуючи, що позивачем не надано
належних та допустимих доказів
виникнення у нього прав та обов'язків
члена сім'ї наймача визначених ст. 64 ЖК
України, тому суд приходить до
висновку, що в задоволені позовних
вимог слід відмовити.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати
не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 64, 65 ЖК України, ст. ст.
3, 10,11,60,88,209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

Вирішив:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до
Комунального підприємства
"Новозаводське" Чернігівської міської
ради, третя особа, що не заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору
Чернігівська міська рада про визнання
права користування жилим приміщенням -
відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через
Новозаводський районний суд міста
Чернігова.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
К. В. Мороз