НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
№
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2014 року

Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.,

секретаря Кравченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Вільненської
сільської ради Новомосковського
району Дніпропетровської області,
третя особа - приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом,

в с т а н о в и в :

05 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Вільненської
сільської ради Новомосковського
району Дніпропетровської області,
треті особи - ОСОБА_2, приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом.

16 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з уточненим позовом до ОСОБА_2,
Вільненської сільської ради
Новомосковського району
Дніпропетровської області, третя особа
- приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом

В обґрунтування своїх вимог позивач
ОСОБА_1 посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла її мати ОСОБА_4.

Вона у встановлений законодавством
строк звернулася до нотаріуса з заявою
про прийняття спадщини після матері, з
аналогічною заявою також звернувся до
нотаріуса син спадкоємця - ОСОБА_2.

На підставі рішення Вільненської
сільської ради № 9-21від 20 листопада 2009
року, ОСОБА_4 передана у власність
земельна ділянка площею 0,2022 га., яка
надана для ведення особистого
селянського господарства та
розташована за адресою: АДРЕСА_1

За життя, ОСОБА_4 оформила технічну
документацію на зазначену земельну
ділянку, на її ім'я був виготовлений
державний акт на право приватної
власності на землю, але, в зв'язку із
смертю, вона не отримала зазначений
державний акт.

Позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що
постановою від 23 квітня 2012 року
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
земельну ділянку, оскільки відсутній
правовстановлюючий документ на
спадкове майно.

В зв'язку з наведеним, в позовній заяві
ОСОБА_1 просила суд визнати за нею та
ОСОБА_2 право власності по 12 частині за
кожним на земельну ділянку площею 0,2022
га., кадастровий номер № :04:001:0160,
яка надана для ведення особистого
селянського господарства та
розташована за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
матері - ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, в своїй заяві
просив суд розглянути справу без його
участі, позовні вимоги ОСОБА_1
підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, в своїй заяві просив суд
розглянути справу без його участі, не
заперечував проти задоволенні позову.

Представник відповідача - Вільненської
сільської ради Новомосковського
району дніпропетровської області в
судове засідання не з'явився, про місце,
дату і час розгляду справи належним
чином повідомлений.

Третя особа - приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилася.

Суд, дослідивши докази, надані
позивачем, приходить до переконання, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла мати позивача ОСОБА_1 та
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть.

Згідно до спадкової справи, яка
заведена приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, з заявою
про прийняття спадщини після ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулися діти
спадкодавця - позивач ОСОБА_1 та
відповідач ОСОБА_2.

Встановлено, що постановою від 23 квітня
2012 року приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 позивачу
ОСОБА_1 було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на земельну ділянку, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.,
оскільки відсутній правовстановлюючий
документ на спадкове майно.

Судом встановлено, що на підставі
рішення Вільненської сільської ради №
9-21від 20 листопада 2009 року, ОСОБА_4 була
передана у власність земельна ділянка
площею 0,2022 га., яка надана для ведення
особистого селянського господарства
та розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Встановлено, що за життя, ОСОБА_4
оформила технічну документацію на
зазначену земельну ділянку, згідно
довідки Відділу Держкомзему у
Новомосковському районі
Дніпропетровської області від 04 липня
2011 року, на ім'я ОСОБА_4 був виготовлений
Державний акт на право власності на
земельну ділянку кадастровий номер №
:04:001:0160, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, з причин смерті
власника, зазначений акт не був
отриманий, державна реєстрація прав
власності не була проведена.

Згідно законодавства України, право
власності на нерухоме майно виникає
після отримання правовстановлюючого
документу на зазначене майно та його
державної реєстрації.

Як зазначалося вище. ОСОБА_4 за життя не
отримала правовстановлюючий документ,
не зареєструвала своє право власності
на спірне нерухоме майно.

В той же час, у відповідності до ст. 328 ЦК
України, право власності набувається
на підставах, не заборонених законом.

У відповідності до ст. 346 ЦК України,
право власності припиняється у разі
смерті власника.

На підставі ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці
за законом одержують право на
спадкування почергово.

На підставі ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають право діти спадкодавця, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Згідно до ст. 1269 ЦК України,
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Оскільки позивачі є спадкоємцем першої
черги за законом, прийняла спадщину,
відмова у видачі свідоцтва про право на
спадщину обумовлена тільки
відсутністю реєстрації прав власності
на майно спадкоємця, суд вважає за
можливе визнати за позивачами право
власності по 12 частині за кожним на
спірне нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215ЦПК України,
ст.ст. 328, 346, 370, 372, 1216, 1218, 1225, 1258, 1261, 1269 ЦК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 і.н. НОМЕР_1 право
власності на 12 частку земельної
ділянки площею 0,2022 га., кадастровий
номер № :04:001:0160, яка надана для
ведення особистого селянського
господарства та розташована за
адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за законом після матері - ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2 і.н. НОМЕР_2 право
власності на 12 частку земельної
ділянки площею 0,2022 га., кадастровий
номер № :04:001:0160, яка надана для
ведення особистого селянського
господарства та розташована за
адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за законом після матері - ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ Д.І.
Городецький