КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6858/14-ц
Провадження № 2-з/552/96/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2014 року Київський районний суд м.
Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтава заяву
ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В
С Т А Н О В И В:

В провадженні Київського районного
суду м. Полтави перебуває цивільна
справа за позовною заявою ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя та
за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання майна особистою
власністю.

ОСОБА_1 звернулася до суду
із заявою про забезпечення позову та
посилалась на те, що ОСОБА_2 постійно
вчиняє сварки стосовно свого вселення
в спірну квартиру, намагався зірвати
двері, погрожує розправою, а тому
просила суд забезпечити її позов
шляхом надання заборони ОСОБА_2
вчиняти будь-які дії, щодо його
вселення в спірну квартиру АДРЕСА_1 до
вирішення справи по суті.

Відповідно до вимог ч. 1 статті 153 ЦПК
України заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Враховуючи вимоги ч. 1 статті 153 ЦПК
України суд вважає за необхідне
розглянути заяву про забезпечення
позову в день її надходження без
повідомлення відповідача.

Судом встановлено, що предметом спору
між сторонами є квартира АДРЕСА_2.

30.10.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із
позовною заявою про розподіл майна та в
позовній заяві зазначав, що він
проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із змісту позовної заяви не вбачається
тієї обставини, що ОСОБА_1 перешкоджає
йому у користуванні спірною квартирою,
та він має намір проживати у спірній
квартирі . Позовні вимоги про його
вселення в квартиру ОСОБА_2 не заявляв,
а лише просив визначити розмір його
частки у спірній квартирі та визнати
за ним право власності на ? частину
квартири.

ОСОБА_1 звернулась до суду із
зустрічною позовною заявою про
визнання спірної квартири її особистою
власністю та зазначала, що право
власності на квартиру зареєстроване
на її ім »я, квартира придбана за кошти
виручені нею від продажу квартири, яка
була її власністю ще до реєстрації
шлюбу з ОСОБА_3 та кредитні кошти, які по
кредитному договору укладеному із
банком на її і.»я вона повинна
сплачувати, в спірній квартирі вона
проживає разом із малолітньою дочкою.

Із наданих ОСОБА_1 доказів до заяви про
забезпечення доказів вбачається, що
після її звернення до суду із
зустрічною позовною заявою ОСОБА_2
намагається вселитись у спірну
квартиру, хоча до цього в спірній
квартирі не проживав та не претендував
на проживання в ній.

Із матеріалів справи вбачається, що
разом із ОСОБА_1 в спірній квартирі
проживає спільна малолітня дочка
сторін по справі, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Оскільки між сторонами існує спір про
право власності на квартиру та у
зв»язку з цим між ними склались
неприязненні стосунки, між ними не
вирішений порядок користування
спірною квартирою , ОСОБА_2 у
встановленому законом порядку не
звертається до суду із вимогами про
вселення його в квартиру та визначення
порядку користування квартирою ,
проживання ОСОБА_2 у квартирі під час
розгляду справи у суді буде негативно
впливати на життя та умови проживання
у квартирі малолітньої дитини, яка
вимушена буде стати свідком
конфліктів між сторонами.

Відповідно до вимог ч. 2 статті 8 ЗУ « Про
охорону дитинства» батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Отже ОСОБА_2 , як батько малолітньої
дитини, несе відповідальність за
умови проживання своєї дочки та
повинен сприяти створенню для дочки
умов, необхідних для її нормального
проживання, всебічного розвитку.

Частиною1 статті 151 ЦПК
України передбачено, що суд за заявою
осіб, які беруть участь у справі, може
вжити, передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову.

Частиною.3 цієї статті
передбачено, що забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України
передбачено, що позов може бути
забезпечений забороною вчиняти певні
дії.

Враховуючи ту обставину, що
предметом зустрічного позову ОСОБА_1 є
позовні вимоги про визнання квартири
АДРЕСА_3 її особистою власністю суд
вважає, що не забезбечення позову може
у подальшому зробити неможливим або
утруднити виконання рішення суду.

Суд також враховує і те, що
при пред»явленні позову до суду ОСОБА_2
зазначив, що він має інше постійне
місце проживання , а у спірній квартирі
лише зареєстрований, а отже з метою
уникнення конфліктів між сторонами з
приводу спірної квартири та з метою
недопущення погіршення умов
проживання малолітньої дочки сторін
по справі суд вважає за можливе
задовольнити заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову та заборонити
ОСОБА_2 не у визначений законом спосіб
вчиняти будь-які дії щодо вселення у
квартиру АДРЕСА_4 право власності на
яку на час постановлення ухвали
зареєстроване на ОСОБА_1 до ухвалення
рішення по справі.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК
України,-

У
Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 не у
визначений законом спосіб вчиняти
будь-які дії щодо вселення у квартиру
АДРЕСА_4 право власності на яку на час
постановлення ухвали зареєстроване на
ОСОБА_1 до ухвалення рішення по справі.

Ухвала підлягає негайному
виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її
виконання.

Ухвала може бути оскаржена
протягом 5 днів з дня отримання її
копії.

Суддя
Л.М. Васильєва