Справа № 2-др-30/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року Солом'янський районний
суд м. Києва у складі :

головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Косянчук Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву про ухвалення
додаткового рішення по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка 19.06.2014 року звернулась з
позовом, в якому просила визначити з
нею місце проживання малолітньої
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 06.10.2014 року вищезазначений
позов було задоволено.

02.12.2014 року відповідач звернувся з
заявою про ухвалення додаткового
рішення, в якій просив прийняти
додаткове рішення, яким визначити
місце проживання дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_1, як було визначено в
позовних вимогах позивачки, та
зазначити орган опіки та піклування в
якості третьої особи у справі.

В судовому засіданні відповідач та
його представник вимоги вкладені в
заяві підтримали та просили її
задовольнити.

Представник позивачки просив
відмовити в задоволенні заяви,
посилаючись на її необґрунтованість та
безпідставність.

Розглянувши заяву відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає за необхідне відмовити в
постановленні додаткового рішення.

Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що
ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо стосовно якої-небудь позовної
вимоги, з приводу якої сторони подавали
докази і давали пояснення, не
постановлено рішення.

Судом встановлено, що позовні вимоги за
даним позовом, яким позивачка просила
визначити з нею місце проживання
малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
був задоволений в повному обсязі.

Так, ч. 4 ст. 29 ЦК України визначено, що
місце проживання фізичної особи, яка не
досягла десяти років, є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає,
опікуна або місцезнаходження
навчального закладу чи закладу охорони
здоров'я, в якому вона проживає.

Відносини щодо місця проживання
фізичної особи регулюються також
Законом «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», яким введений режим
реєстрації фізичних осіб за місцем їх
проживання або перебування.

Слід звернути увагу, що положення ЦК
щодо місця проживання дитини
уточнюються положеннями Сімейного
кодексу України, за змістом ст. 160 якого
місце проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків. Положення даної статті
передбачає право батьків дитини на
визначення місця проживання дитини.

Саме положенням СК слід віддати
перевагу, оскільки вони є спеціальними
щодо ЦК та норма, яка свідчить про
проживання дитини разом з батьками або
одним з них, кореспондує обов'язку
батьків щодо утримання дитини,
забезпечення її виховання та розвитку
(ст. ст. 180, 150 СК).

Таким чином, системний аналіз
зазначених норм дає підстави дійти
висновку, що зауваження відповідача та
його представника про визначення місця
проживання з матір'ю за конкретною
адресою не відповідає встановленому
законом способу врегулювання спору та
порушує права позивачки та дитини на
свободу пересування.

Відповідно до ст. 161 СК місцем
проживання дитини є не конкретна
адреса, не конкретний населений пункт,
а визначення особи, з якою має
проживати дитина. Це може бути один із
батьків, баба, дід або інші родичі
дитини, а також орган опіки та
піклування. Тому в рішенні суду при
визначенні особи, з якою має проживати
дитина, не слід зазначати конкретну
адресу.

Що стосується вказівки в тексті
позовної заяви про визначення місця
проживання дитини за певною адресою, то
право розпорядження позивними
вимогами належить лише позивачці, яка в
судовому засіданні не наполягала на
зазначенні адреси.

Крім того, хоча спосіб захисту права
обирається позивачем, разом з тим, суд,
враховуючи публічність цивільного
процесуального права, здійснює
визначення та належне оформлення
фактів, встановлених для вирішення
спору, і застосовує норму закону, яка їм
відповідає, а також формулює в
резолютивній частині рішення позовні
вимоги відповідно до вимог чинного
законодавства на підставі
встановлених обставин.

Щодо визначення статусу органу опіки
та піклування Солом'янської районної в
м. Києві державної адміністрації як
третьої особи, то слід зазначити, що за
визначенням ст.35 ЦПК України третіми
особами, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмету спору, є особи, які
вступають в справу для захисту власних
суб'єктивних інтересів, оскільки
майбутнє рішення може вплинути на їх
права та обов'язки стосовно однієї зі
сторін, та беруть участь тільки на
одній із сторін - або позивача, або
відповідача.

Між тим, органи опіки та піклування не
підпадають під вказане визначення,
оскільки відповідно до законодавства
про опіку та піклування належать до
органів, які відповідно до закону
здійснюють захист сімейних прав та
інтересів та участь яких при розгляді
судом спорів щодо, зокрема, місця
проживання дитини та надання
письмового висновку щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
які бажають проживати з дитиною, а
також на підставі інших документів, які
стосуються справи, є обов'язковими.

Виходячи з того, що позов, яким
позивачка просила про визначення з нею
місце проживання малолітньої доньки,
був рішенням суду вирішений, а щодо
визначення їх місця проживання в
жилому приміщенні за певною адресою, не
було самостійною вимогою та її
зазначення суперечить чинному
законодавству, тому суд приходить до
висновку про відмову в постановленні
додаткового рішення по справі з
поставлених відповідачем питань.

Керуючись ст.220 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про
ухвалення додаткового рішення по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення місця проживання дитини
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції протягом п'яти
днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь при розгляді
справи, але не були присутні при
оголошенні можуть оскаржити ухвалу до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції протягом п'яти
днів з дня отримання її копії.

Суддя: