У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 25 грудня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, треті особи: Відділ державного
земельного агентства у Білозерському
районі Херсонської області, Дар'ївська
сільська рада Білозерського району
Херсонської області про відновлення
меж земельної ділянки, за касаційною
скаргою ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на
рішення Білозерського районного суду
Херсонської області від 22 липня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Херсонської області від 15 вересня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом, у якому просила
зобов'язати ОСОБА_5 відновити межу, що
існувала раніше між земельною ділянкою
АДРЕСА_1, належною останній на підставі
державного акта про право власності на
земельну ділянку серії ЯІ № 475010, і
земельною ділянкою по АДРЕСА_2,
належною їй (позивачці), шляхом
звільнення відповідачкою за власний
рахунок самовільно зайнятої частини
земельної ділянки площею 34 кв. м,
посилаючись на те, що після складання у
2011 році кадастрового плану на земельну
ділянку відповідач самовільно
перенесла огорожу в бік її (позивачки)
земельної ділянки, в результаті чого
розмір належної їй земельної ділянки
зменшився.

Рішенням Білозерського районного суду
Херсонської області від 22
липня 2014 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду Херсонської
області від 15 вересня 2014 року, позов
задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_5 відновити за свій
рахунок, шляхом звільнення самовільно
зайнятої частини земельної ділянки,
межу між земельною ділянкою АДРЕСА_1 та
земельною ділянкою по АДРЕСА_2,
відповідно до меж, встановлених за
кадастровим планом у технічній
документації на ділянку АДРЕСА_1
згідно державного акта про право
власності на земельну ділянку серії ЯІ
№ 475010, кадастровий № :01:017:0006.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі, поданій
представником ОСОБА_6, ОСОБА_5 просить
скасувати рішення та ухвалу судів
попередніх інстанцій, справу направити
на новий судовий розгляд, мотивуючи
свою вимогу порушенням норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Частково задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_4, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився й
апеляційний суд, виходив із
доведеності позивачем факту порушення
відповідачем розташування межі між
земельними ділянками сторін шляхом
перенесення паркану в бік земельної
ділянки позивача, чим було порушено
право останнього, як користувача
суміжної земельної ділянки, та
задовольнив вимоги з урахуванням
висновку судової інженерно-технічної
експертизи від 30 квітня 2014 року №22/23,
проведеної у ході розгляду даної
справи Херсонським відділенням
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів.

Оцінивши всі зібрані у справі докази,
правильно встановивши характер
правовідносин та вірно застосувавши
норми матеріального права, суди
попередніх інстанцій з урахуванням
встановлених обставин справи
обґрунтовано дійшли про часткове
задоволення позову.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судами при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують.

Враховуючи наведене та
керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах
ОСОБА_5 відхилити, рішення Херсонської
області від 22 липня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Херсонської області від 15
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова