22-ц/772/3416/2014Головуючий в суді першої
інстанції Овсюк Є. М.Категорія 24
Доповідач Іванюк М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі :
головуючого - судді Іванюка М.В,
суддів ОніщукаВ.В. та БереговогоО.Ю, при
секретарі РуденкоО.М, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
судових засідань апеляційного суду
Вінницької області апеляційні скарги
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення
Вінницького міського суду від 30 жовтня
2014р. у справі за позовом комунального
підприємства Вінницької міської ради
«Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_5,
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за послуги
централізованого теплопостачання, --

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2014р. комунальне
підприємство Вінницької міської ради
«Вінницяміськтеплоенерго» звернулося
в суд з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 про солідарне стягнення з них
заборгованості за послуги з
централізованого теплопостачання щодо
квартири АДРЕСА_1.

У позові зазначено, що за період з
травня 2010р. по червень 2014р.
відповідачами допущено заборгованість
по оплаті наданих послуг з
теплопостачання, яка з врахуванням
втрат від інфляції та 3 % річних
становить 18997грн.86коп. У зв'язку з цим
комунальне підприємство Вінницької
міської ради
«Вінницяміськтеплоенерго» просило суд
стягнути з відповідачів вказану суму.

Рішенням Вінницького міського
суду від 30 жовтня 2014р. враховано
внесені позивачем уточнення до
позовних вимог і з відповідачів
стягнуто солідарно заборгованість в
межах строку позовної давності, тобто з
01.07.2011р. по 01.08.2014р.

З врахуванням втрат від інфляції та 3%
річних суд стягнув загальну суму -
18040грн.74 коп.

ОСОБА_5. на вказане рішення
апеляційну скаргу не подавала, тобто з
ним погодилась.

У своїх апеляційних скаргах
ОСОБА_4. і ОСОБА_3. просять відмовити у
задоволенні позовних вимог,
пред'явлених до них як до солідарних
відповідачів. Вважають, що при
ухваленні оскаржуваного рішення суд не
з'ясував дійсні обставини справи і
безпідставно не врахував їх
непроживання у вказаній квартирі, і що
послугами по її теплопостачанню вони
не користуються. При цьому ОСОБА_3.
звертає увагу на порушення судом норм
процесуального права і невірне
застосування норм матеріального права.

В суді апеляційної інстанції
ОСОБА_3, його представник ОСОБА_6. та
ОСОБА_4. підтримали апеляційні скарги з
наведених у них підстав.

ОСОБА_5. вважає, що її колишній
чоловік ОСОБА_3. повинен приймати
участь у витратах на теплопостачання,
оскільки сам винен у тому, що знявся з
реєстрації лише у 2013р, хоча дійсно не
проживає у квартирі давно.

Представник комунального
підприємства Вінницької міської ради
«Вінницяміськтеплоенерго» ОбревкоТ.П.
просить відхилити апеляційні скарги як
безпідставні.

Вислухавши зазначених осіб, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах
заявлених вимог і доводів апеляційних
скарг, колегія суддів вважає, що вони
підлягають задоволенню з таких підстав
:

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції в порушення вимог п.1 ч.1 ст.214
ЦПК України належним чином не вирішив
питання щодо наявності обставин, якими
обгрунтовувалися вимоги і заперечення
та якими доказами вони
підтверджуються. Також суд не вирішив
питання щодо наявності інших фактичних
даних, які мають значення для справи та
щодо наявності доказів на їх
підтвердження, що вимагається від
судів відповідно до положень п.2 ч.1 ст.214
ЦПК України.

Так, задовольняючи позов, суд
першої інстанції безпідставно
проігнорував твердження відповідачів
ОСОБА_3. та ОСОБА_4. про їх непроживання у
зазначеній квартирі. Адже з довідки на
а.с. 29 вбачається, що ОСОБА_4. з 2007р. по
квітень 2011р. проживала без реєстрації у
селі Вишенька Літинського району
Вінницької області, а відповідно до
довідки №3134 від 02.12.2014р. вона з 13.04.2011р.
вже й знята з реєстрації у квартирі
АДРЕСА_1. А відповідач ОСОБА_3. у своїй
заяві зазначав, що ще з 2006р. у вказаній
квартирі не проживає (а.с.30). Шлюб між
ним та ОСОБА_5. було розірвано у 2008році,
після чого він з 2008р. просив зняти його
з реєстрації, однак ЖЕК № 7 у зв'язку з
наявністю боргу йому в цьому відмовляв.
У зв'язку з цим його знято з реєстрації
лише 30.03.2013р. Цих тверджень апелянта
представник позивача не спростував.

Таким чином, ОСОБА_4. та ОСОБА_3.
фактично вибули з вказаної квартири на
інше постійне місце проживання. Момент
фактичного вибуття кожного з них
перебуває за межами трьохрічного
строку позовної давності. При цьому
колегія суддів не бере до уваги
заперечення представника позивача і
його посилання на положення п.1 ст.29
«Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення», де зазначається про
тимчасову відсутності споживачів
послуг. Адже у даному випадку
встановлено, що апелянти вибули з
помешкання не на тимчасовій, а на
постійній основі

За таких обставин у задоволенні
вказаного позову до ОСОБА_4. та ОСОБА_3.
як до солідарних боржників мало б бути
відмовлено, оскільки з часу вибуття з
квартири вони не є споживачами
зазначених послуг.

Також колегія суддів звертає
увагу на таке :

Згідно з ч.3 ст.303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення. Так, колегія суддів звертає
увагу на те, що у даному випадку між
комунальним підприємством Вінницької
міської ради
«Вінницяміськтеплоенерго» та
мешканцями квартири АДРЕСА_1, які є
споживачами його послуг, не укладався
договір щодо теплопостачання. У зв'язку
з цим на відповідачку ОСОБА_5, яка
проживає у вказаній квартирі і
користується послугами по
теплопостачанню, не повинна
розповсюджуватися визначена у ч.2 ст.625
ЦК України відповідальність за
порушення грошового зобов'язання (за
загальним правилом такі зобов'язання
виникають з договорів). Вона згідно
положень ч.3 ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», п.18
«Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення», затверджених
Постановою Кабінету міністрів України
від 21.07.2005р. № 630, ст.ст.62, 68 ЖК України
має оплатити позивачу лише вартість
послуг, наданих їй за період, що
охоплюється трирічним строком
позовної давності, яка згідно з наданим
апеляційному суду розрахунком складає
13294грн.75коп. А нараховані до сплати 3%
річних в сумі 1611грн.60коп та втрати від
інфляції в сумі 2913грн.67коп. стягненню
не підлягають.

Згідно ст.309 ЦПК України зазначене є
підставою для скасування
оскаржуваного рішення і ухвалення у
даній справі нового рішення.

Судові витрати мають бути розподілені
згідно правил, зазначених у ст.88 ЦПК
України.

На підставі наведеного і керуючись
ст.ст.303, 304, 307ч.1 п.2, 309, 313, 314, 316, 317, 209, 218
ЦПК України, колегія суддів, --

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4
задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду від
13 жовтня 2014р. у даній справі скасувати.

Позов комунального підприємства
Вінницької міської ради
«Вінницяміськтеплоенерго»,
пред'явлений до ОСОБА_5, задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
комунального підприємства Вінницької
міської ради
«Вінницяміськтеплоенерго»
заборгованість по оплаті за спожиті
послуги по централізованому
теплопостачанню в сумі 13294грн.75коп і
243грн.60коп у відшкодування витрат по
сплаті судового збору.

У задоволенні позовних вимог
комунального підприємства Вінницької
міської ради
«Вінницяміськтеплоенерго»,
пред'явлених до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як до
солідарних боржників, - відмовити.

Стягнути з комунального підприємства
Вінницької міської ради
«Вінницяміськтеплоенерго» на користь
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь кожного по
121грн.80 коп. у відшкодування витрат по
сплаті судового збору при поданні
апеляційних скарг.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :