Справа
№ 392/1546/14-ц
Провадження № 2/392/931/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року Маловисківський
районний суд Кіровоградської області у
складі:

Головуючої: судді Кавун Т.В.

при секретарі Касьян З.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мала Виска справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення позики,

ВСТАНОВИВ:

18.07.2014 року позивач
звернувся до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що 16.12.2010 року він
надав у борг грошові кошти в сумі 39 520
грн., та 27.12.2010 року надав- 90416 грн.
ОСОБА_2, про що було складено
договора позики у вигляді розписок.
Борг він мав сплатити до 01.05.2011 року.
Однак, до даного часу борг не повернув,
тому просить суд накласти арешт на
майно та грошові кошти, що належать
відповідачеві та заборонити їх
відчужувати, стягнути з відповідача 129
936 грн. та сплачений судовий збір.

Представник позивача та
позивач позовні вимоги підтримали,
посилаючись на обставини викладені в
позові.

Представник відповідача
позовні вимоги не визнав, посилаючись
на те, що позивачем пропущено строк
звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, судом
встановлено наступні обставини.

16.12.2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було укладено договір позики, до
якого останній позичив кошти в сумі
39 520 грн., та зобов"язався повернути до
01.05.2011 року. Договір було складено у
письмовій формі у вигляді розписки.

Крім того, 27.12.2010 року між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 було укладено договір
позики, відповідно до якого
останній позичив кошти в сумі 90 416 грн.,
та зобов"язався повернути до 30.04.2011
року. Договір було складено у
письмовій формі у вигляді розписки.

До даного часу борг позивачу
не повернено.

Відповідно до ст. ст. 1046,
1049, 1050 ЦК України, за договором
позики одна сторона ( позикодавець)
передає у власність другій стороні (
позичальникові) грошові кошти або речі,
визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов"язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів ( суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Позичальник зобов"язаний
повернути позикодавцеві позику (
грошові кошти у такій самій сумі ) у
строк та в порядку, що встановлені
договором. Якщо позичальник своєчасно
не повернув суму позики, він
зобов"язаний сплатити грошову суму
відповідно до статті 625 цього кодексу.
Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов"язання.

Строк дії виконання
зобов"язання за договором від 16.12.2010
року та 27.12.2010 року закінчився 01.05.2011
року, і відповідач до даного часу
не виконав взяте на себе зобов"язання.

Відповідно до ст. ст.256, 257 ЦК
України, позовна давність-це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого права
або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється у три роки.

Як встановлено в судовому
засіданні, перебіг позовної давності
почався 02.05.2011 року по укладеним
договорам позики, і в порядку статті 60
ЦПК України, представник позивача та
позивач не довели про те, що строк
звернення до суду пропущено з поважних
причин, пояснення представника
позивача про те, що вони звернулися до
суду лише тоді коли відповідач почав
уникати зустрічей з ними, не знайшло
свого підтвердження. А тому, суд вважає,
що позов не підлягає задоволенню у
зв"язку з пропущенням позивачем строку
зверненння до суду.

Що стосується позовної
вимоги про накладення арешту на майно
та грошові кошти, що належать
відповідачеві та заборонити їх
відчужувати, суд роз"яснює, що
відповідно до Закону України " Про
виконавче провадження", державний
виконавець в порядку виконання рішення
суду може шляхом звернення
стягнення на майно боржника своєю
постановою накласти арешт на майно
боржника для його вилучення та
примусової реалізації, а тому позов в
цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись, ст.ст. 209, 212-215,
ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за договором позики від 16.12.2010 року та
договором позики від 27.12.2012 року в
сумі 129 936 гртн. відмовити.

Рішення може бути
оскаржено до апеляційного суду
Кіровоградської області шляхом
подання до Маловисківського районного
суду Кіровоградської області
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст мотивувального
рішення виготовлено до 06.12.2014 року.

Суддя

Т.В.
Кавун