РІШЕННЯ

іменем України

"11" грудня 2014 р.
145/2205/13-ц

2/145/53/2014

Тиврівський районний суд Вінницької
області в складі

головуючого Ратушняка І. О.

при секретарі Тихої О.Н.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Тиврів цивільну справу
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про
визначення порядку роздільного
володіння та користування земельними
ділянками, третя особа на стороні
відповідача - Черемошненська сільська
рада, -

встановив:

ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, в
якому вказує, що згідно акта про
відведення в натурі земельної ділянки
під забудову від 14 січня 2008 року
Черемошненська сільська рада
Тиврівського району в особі сільського
голови ОСОБА_11 виділила та встановила в
натурі на місцевості ОСОБА_7 земельну
ділянку загальною площею 0.57 га по
АДРЕСА_1, в межах та згідно з планом
зазначеному в даному акті.

В будівельному паспорті на узаконення
добудови до житлового будинку та
технічному паспорті на садибний
(індивідуальний) житловий будинок
ОСОБА_7 по АДРЕСА_1, відображено місце
розташування житлового будинку, а
також конфігурація земельної ділянки з
її розмірами, що перебували в її
користуванні.

25 квітня 2008 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4
було укладено договір купівлі - продажу
житлового будинку з господарськими
будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1.

Відповідно до частини 2 ст. 381 ЦК України
у разі відчуження житлового будинку
вважається, що відчужується вся садиба,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Зокрема, згідно п. «б» і «г» частини 1 ст.
121 ЗК України визначено, що громадяни
України мають право на безоплатну
передачу їм земельних ділянок із
земель державної або комунальної для
ведення особистого селянського
господарства - не більше 2,0 гектара, а
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибна ділянка) у селах -
не більше 0,25 гектара, в селищах - не
більше 0,15 гектара, в містах - не більше
0,10 гектара.

В частині 3 цієї ж статті ЗК України
зазначено, що розмір земельної ділянки,
що передається безоплатно громадянину
у власність у зв'язку з набуттям ним
права власності на жилий будинок, не
може бути меншим, ніж максимальний
розмір земельної ділянки відповідного
цільового призначення, встановлений
частиною першою цієї статті (крім
випадків, якщо розмір земельної
ділянки, на якій розташований будинок,
є меншим).

У відповідності до рішення 15 сесії 6
скликання Черемошненської сільської
ради Тиврівського району від 17 липня 2012
року ОСОБА_4 було надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою, щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку, яка розташована в
АДРЕСА_1, загальною площею 0,57 га, для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель площею - 0,25 га,
для ведення особистого селянського
господарства -0,32 га.

Після чого, позивачу згідного договору
від 18.07.2013 року №1607-13/2 землевпорядною
організацією - фізична особа -
підприємець ОСОБА_8 було виготовлено
технічну документацію із землеустрою
щодо встановлення меж земельних
ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_4
для обслуговування жилого будинку, та
особистого селянського господарства в
АДРЕСА_1,

Відповідну технічну документацію
позивачці було виготовлено з
дотриманням стандартів, норм і правил в
сфері землеустрою.

Розміри земельних ділянок загальною
площею 0,57 га по відповідній технічній
документації із землеустрою
відповідають тим, на який
Черемошненською сільською радою
Тиврівського району було надано дозвіл
на безоплатну приватизацію, і яка
знаходилась в користуванні
попереднього власника
будинковолодіння - ОСОБА_7.

Позивачка, яка на даний час є
землекористувачем вище зазначених
земельних ділянок бажає оформити їх у
власність. Однак, для подальшого
оформлення правовстановлюючих
документів на земельні ділянки
необхідно, щоб межі земельних ділянок,
які зазначені в технічній документації
із землеустрою були узгоджені із
суміжними землевласниками та
землекористувачами.

Натомість, суміжні землекористувачі -
ОСОБА_5 та ОСОБА_2, що мешкають по
сусідству з нею по АДРЕСА_2 та
буд.АДРЕСА_3 відмовляються від
підписання акту встановлення та
закріплення меж земельної ділянки без
вказівки будь - яких вагомих причин.

Таким чином, внаслідок відмови у
погодженні меж суміжними
землекористувачами - ОСОБА_5 та ОСОБА_2,
позивачка не може здійснити подальше
оформлення правовстановлюючих
документів на земельну ділянку, та
рекомендовано відповідні спірні
питання вирішувати через органи
місцевого самоврядування або в
судовому порядку, що підтверджується
листом Відділу Держземагентства у
Тиврівському районі від 09.09.2013р. №04-21/28.

Погодження меж земельної ділянки з
суміжними власниками та
землекористувачами передбачено ст. 198
Земельного кодексу України при
кадастровій зйомці як комплексу робіт,
виконуваних для визначення та
відновлення меж земельних ділянок.
Інші норми законодавства погодження
меж земельної ділянки з суміжними
власниками не передбачають.

Відповідно до ст. 158 Земельного кодексу
України земельні спори вирішуються
судами, органами місцевого
самоврядування та органами виконавчої
влади з питань земельних ресурсів.

Виключно судом вирішуються земельні
спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб, а
також спори щодо розмежування
територій сіл, селищ, міст, районів та
областей.

У відповідності до частини 2 ст. 152
Земельного кодексу України власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Згідно п. «г» і «є» частини 1 ст. 96
Земельного кодексу України
землекористувачі зобов'язані
дотримуватись правил добросусідства
та обмежень, пов'язаних із
встановленням земельних сервітутів
та охоронних зон, не порушувати прав
власників суміжних земельних ділянок
та землекористувачів.

Просить визначити порядок роздільного
володіння та користування земельними
ділянками між будинковолодінням
ОСОБА_4 по АДРЕСА_1, та між
будинковолодіннями ОСОБА_5 по АДРЕСА_2,
і ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 за висновком
судової будівельно - технічної
експертизи.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
уточнив, просить визначити порядок
роздільного володіння та користування
земельними ділянками між
будинковолодінням ОСОБА_4 по АДРЕСА_1,
та між будинковолодіннями ОСОБА_5 по
АДРЕСА_2, і ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 за
варіантом 3 додатку 6 висновку судової
земельно - технічної експертизи,
проведеної ТОВ «Подільський центр
судових експертиз» №82 від 29.08.2014 року.

Представник позивача пояснив, що
позивачка придбала житловий будинок з
господарськими будівлями, що
знаходиться в АДРЕСА_1. Рішенням 15 сесії
6 скликання Черемошненської сільської
ради Тиврівського району від 17 липня 2012
року ОСОБА_4 було надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку, яка розташована в
АДРЕСА_1, загальною площею 0,57 га, для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель площею - 0,25 га,
для ведення особистого селянського
господарства - 0,32 га. Землевпорядною
організацією - фізична особа -
підприємець ОСОБА_8 було виготовлено
технічну документацію із землеустрою
щодо встановлення меж земельних
ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_4
для обслуговування жилого будинку, та
особистого селянського господарства в
АДРЕСА_1.

Для подальшого оформлення
правовстановлюючих документів на
земельні ділянки необхідно, щоб межі
земельних ділянок, які зазначені в
технічній документації із землеустрою
були узгоджені із суміжними
землевласниками та
землекористувачами, однак суміжні
землекористувачі - ОСОБА_5 та ОСОБА_2, що
мешкають по сусідству з нею по АДРЕСА_2
та буд.АДРЕСА_3, відмовляються від
підписання акту встановлення та
закріплення меж земельної ділянки без
вказівки.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_3 позов не визнали, просять в його
задоволенні відмовити.

ОСОБА_2 пояснила, що не визнає позовні
вимоги, оскільки проживає там близько 35
років. ОСОБА_4 сама не узгоджуючи межі,
поставила паркан. Забила коли ОСОБА_4
сама. Межа між з її земельною ділянкою
та земельною ділянкою позивачки
проходила по деревах (сливку ОСОБА_4
зрізала). Не згодна з 3 варіантом,
запропонованим експертом, оскільки
втрачає своє, запропонований варіант
поділу земельних ділянок не відповідає
фактичному користуванню ними.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
11.12.2014 р. не з'явився, в попередніх
судових засіданнях позов не визнав.

Представник третьої особи на стороні
відповідача - Черемошненської
сільської ради - ОСОБА_11, при винесенні
рішення покладається на розсуд суду.
Вважає, що 3 варіант поділу земельних
ділянок, запропонований експертом,
недоцільний. Допитаний як свідок
ОСОБА_11 показав, що він - сільський
голова с.Черемошне. За заявою сторін
виходили із землевпорядником двічі
поділити спірні земельні ділянки,
однак сторони були незгодні. Раніше
також не було відбито реальної межі,
однак він знає, що від сараю ОСОБА_2 було
1,25 м. Межа між ділянками проходила
рівно.

Свідок ОСОБА_9 показав, що він судовий
експерт ТОВ «Подільський центр судових
експертиз», робив експертизу у даній
справі, надав можливі варіанти поділу
спірних земельних ділянок.

Свідок ОСОБА_10 показала, що межа між
земельними ділянками ОСОБА_7 та ОСОБА_2
проходила рівно. Вона жила у хаті
ОСОБА_2 з народження (1937 р.) до 18 років.
Потім продали. Підмурок сараю стояв, ще
як вона там жила, батько її ставив.

Суд, вислухавши осіб, що беруть участь
у розгляді справи, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до статті 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
мають рівні права щодо подання доказів,
їх дослідження та доведення перед
судом їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦК. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч.1 ст.106 ЗК України
власник земельної ділянки має право
вимагати від власника сусідньої
земельної ділянки сприяння
встановленню твердих меж, а також
відновленню межових знаків у випадках,
коли вони зникли, перемістились або
стали невиразними.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.107 ЗК України
основою для відновлення меж є дані
земельно-кадастрової документації. У
разі неможливості виявлення дійсних
меж їх встановлення здійснюється за
фактичним використанням земельної
ділянки. Якщо фактичне використання
ділянки неможливо встановити, то
кожному виділяється однакова за
розміром частина спірної ділянки.

Відповідно до статті 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.
Набуття права власності громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Відповідно до ст. 152 ЗК України
держава забезпечує громадянам та
фізичним особам рівні умови захисту
права власності на землю.

Пленум Верховного Суду України у
п. 7 постанови «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» від 16.04.2004 року № 7 роз'яснив, що
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його права,
навіть якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою; захист прав
громадян та юридичних осіб на земельні
ділянки здійснюється згідно з частиною
третьою статті 152 ЗК України, у тому
числі, шляхом відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчинення
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав.

Судом встановлено, що 25 квітня 2008 року
між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 було укладено
договір купівлі - продажу житлового
будинку з господарськими будівлями, що
знаходяться в АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення 6 сесії 5
скликання Черемошненської сільської
ради Тиврівського району від 11 грудня
2007 року ОСОБА_7 передано у приватну
власність земельну ділянку в АДРЕСА_1,
загальною площею 0,57 га, для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд, для ведення
особистого селянського господарства
(а.с.48).

У відповідності до рішення 15 сесії 6
скликання Черемошненської сільської
ради Тиврівського району від 17 липня 2012
року ОСОБА_4 було надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою, щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку, яка розташована в
АДРЕСА_1, загальною площею 0,57 га, для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель площею - 0,25 га,
для ведення особистого селянського
господарства -0,32 га (а.с.8).

Рішенням 25 сесії 6 скликання
Черемошненської сільської ради
Тиврівського району від 27 вересня 2013
року ОСОБА_4 було надано дозвіл на
розробку технічної документації із
землеустрою, щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) (а.с.51).

Позивачу згідного договору від 18.07.2013
року №1607-13/2 землевпорядною
організацією - фізична особа -
підприємець ОСОБА_8 було виготовлено
технічну документацію із землеустрою
щодо встановлення меж земельних
ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_4
для обслуговування жилого будинку, та
особистого селянського господарства в
АДРЕСА_1.

Житловий будинок з господарськими
будівлями, що знаходяться в с.
Черемошне Тиврівського району на
присадибній земельній ділянці, по
АДРЕСА_3 належить ОСОБА_2 (а.с.75, 76, 77).

Рішенням 13 сесії 21 скликання
Черемошненської сільської ради
Тиврівського району від 15.12.1993 р. ОСОБА_2
передано у приватну власність земельну
ділянку площею 0,35 га, що знаходиться по
АДРЕСА_3, для обслуговування жилого
будинку та господарських будівель -0,25
га, для ведення особистого селянського
господарства - 0,10 га (а.с.79).

Відповідно до висновку №82 за
результатами проведення судової
земельно-технічної експертизи від
29.08.2014 р. відповідно до проведених
інструментальних обмірів земельних
ділянок домоволодінь №2, №1 та АДРЕСА_3
ОСОБА_4, власник домоволодіння АДРЕСА_1,
фактично користується земельною
ділянкою загальною площею 5675,0 кв.м.;
ОСОБА_2, власник домоволодіння АДРЕСА_3,
фактично користується земельною
ділянкою загальною площею 3587,0 кв.м.;
ОСОБА_5, власник домоволодіння АДРЕСА_2,
фактично користується земельною
ділянкою загальною площею 2686,0 кв.м.

На Додатках 1,2 графічно відображений
план фактичного користування
земельними ділянками домоволодінь
АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3.

Зовнішні лінійні розміри земельної
ділянки відповідно до Акта про
відведення в натурі земельної ділянки
під забудову від 14.01.2008 р. не
відповідають зовнішнім лінійним
розмірам земельної ділянки, яка
фактично використовується власником
домоволодіння АДРЕСА_1

Форма земельної ділянки
домоволодіння АДРЕСА_1 у абрисі
відображена трапецією, що не
відповідає формі земельної ділянки, що
перебуває у фактичному користуванні.
Конфігурація, міри довжин ліній
земельної ділянки домоволодіння
АДРЕСА_1 у відповідності до Акта про
відведення в натурі земельних ділянок
під забудову від 14.01.2008 р. графічно
відображені на абрисі зовнішніх меж
земельної ділянки (додаток 16).

Фактичне користування земельною
ділянкою домоволодіння АДРЕСА_1 не
відповідає технічній документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості), складеній ФОП ОСОБА_8 в 2013
р.

На Додатку 3 зображена схема
порівняння земельної ділянки
домоволодіння АДРЕСА_1 у відповідності
до технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та земельної ділянки, якою
ОСОБА_4 користується фактично.

На розгляд суду пропонуються
варіанти №1, 2, 3 відновлення та
встановлення межі між домоволодінням
ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 та домоволодіннями
ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 і ОСОБА_2 по АДРЕСА_3,
які графічно відображені на Додатках 4,
5, 6, 7 до даного Висновку та описані в
досліджуваній частині по сьомому
питанню.

За загальними правилами
добросусідства, закріпленими законом у
статтях 103-109 ЗК України, додержання
правил добросусідства є обов'язком
власників та землекористувачів
земельних ділянок, які мають обирати
такі способи використання земельних
ділянок відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам та
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок завдасться щонайменше
незручностей.

Вимоги позивачки про визначення
порядку роздільного володіння та
користування земельними ділянками між
будинковолодінням ОСОБА_4 по АДРЕСА_1,
та між будинковолодіннями ОСОБА_5 по
АДРЕСА_2, і ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 за
варіантом 3 додатку 6 висновку судової
земельно - технічної експертизи,
проведеної ТОВ «Подільський центр
судових експертиз» №82 від 29.08.2014 року,
не підлягають задоволенню, оскільки
встановити межі земельних ділянок з
висновку експерта неможливо, надані
ним варіанти є лише баченням експерта
щодо можливого поділу земельних
ділянок, та не відповідають фактичному
використанню земельних ділянок.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
підстав для задоволення позову немає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, ст.ст.316, 317, 319 ЦК України,
ст.ст.106, 107, 116, 152 ЗК України, Постановою
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7, -

вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду Вінницької
області через Тиврівський районний
суд протягом десяти діб з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засідання під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
І.О.Ратушняк