Ухвала іменем україни 19 листопада 2014
року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:головуючого
Штелик С.П., суддів:
Коротуна В.М.,
Парінової І.К.,
Попович О.В., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
третя особа публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк», про
витребування майна із чужого
незаконного володіння, про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, визнання майна спільною
сумісною власністю та його поділ; за
зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4
про визнання майна спільною сумісною
власністю подружжя та його поділ,
визнання особи такою, що втратила право
користування приміщенням, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 7 квітня 2014 року та рішення
апеляційного суду Вінницької області
від 27 травня 2014 року, в с т а н о в и л а:У
травні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із вказаними вище позовами.
Посилалась на те, що 12 травня 2008 року
нею було придбано автомобіль «Хонда
Акорд», 2008 року випуску, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, та на ім'я
ОСОБА_5 було видано доручення на
керування автомобілем. 26 жовтня 2010 року
між нею та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб,
який 25 вересня 2012 року розірвано. Проте
ОСОБА_5 продовжує користуватись
даним автомобілем та на її вимогу
повернути автомобіль не відповідає.
Посилаючись на наведене, просила
витребувати автомобіль «Хонда Акорд»,
2008 року випуску, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, з
незаконного володіння ОСОБА_5
Доповнивши позовні вимоги, просила
встановити факт проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 з
2001 року до реєстрації шлюбу 26 жовтня 2010
року, визнати спільною сумісною
власністю подружжя квартиру АДРЕСА_1,
придбану на ім'я ОСОБА_5 12 листопада 2007
року, визнати за нею право власності на
1/2 частини квартири. Просила також
залишити у її власності автомобіль
«Хонда Акорд», залишити у власності
ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 та боргові
зобов'язання за кредитним договором
від 16 травня 2008 року, стягнути з ОСОБА_5
вартість 1/2 частки квартири АДРЕСА_2,
стягнути з ОСОБА_5 половину вартості
спільно придбаного майна, яке
знаходиться у квартирі АДРЕСА_3, а саме:
20 783 грн, та стягнути з ОСОБА_5
судові витрати та вартість правової
допомоги в розмірі 7 566, 90
грн. У серпні 2013 року ОСОБА_5 звернувся з
позовом до ОСОБА_4, в якому просив
встановити факт проживання з нею
однією сім'єю без реєстрації шлюбу з
грудня 2007 року до реєстрації шлюбу 26
жовтня 2010 року, визнати боргові
зобов'язання перед Публічним
акціонерним товариством «УкрСиббанк»
(далі - ПАТ «УкрСибанк») за кредитним
договором від 16 травня 2008 року у
розмірі 5 259,16 дол. США як його особисті,
визнати за ним право власності на
автомобіль «Хонда Акорд», 2008 року
випуску, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, визнати його особистою
власністю та залишити у його власності
квартиру АДРЕСА_4 а у м. Вінниці,
придбану ним за договором
купівлі-продажу від 12 листопада 2007
року. Просив визнати ОСОБА_4 такою, що
втратила право користування квартирою
АДРЕСА_1 оскільки за вказаною адресою
вона не проживає, виділити ОСОБА_4
матеріальні цінності (товар), які
знаходяться в торговельних точках
магазинів «ІНФОРМАЦІЯ_1», що
розташовані в АДРЕСА_5 на 1-му
поверсі ТЦ «Жовтень» у м. Віннці;
магазині № НОМЕР_2 на території ринку
«Юність» на загальну суму 518 283,00 грн, а
також речі у квартирі: шафу- купе
вартістю 2 500 грн; холодильник вартістю 7
000 грн; пральну машину вартістю 6 000 грн;
штори вартістю 1 700 грн; газову плиту
вартістю 2 500 грн; м'який
куточок (зал) 5 000 грн; м'який куточок
(кухня) 2 000 грн. Рішенням Вінницького
міського суду Вінницької області від 07
квітня 2014 року в задоволенні позову
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про витребування
майна із чужого незаконного володіння,
встановлення факту, права власності
відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_5 до
ОСОБА_4 про встановлення факту
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, визнання майном
спільною сумісною власністю подружжя,
набутого за час спільного проживання,
та його поділ задоволено. Встановлено
факт проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4
однією сім'єю без реєстрації шлюбу з
грудня 2007 року до 26 жовтня 2010 року.
Залишено за ОСОБА_5 боргові
зобов'язання перед АКІБ «УкрСиббанк»
за кредитним договором від 16 травня 2008
року № 0 у розмірі 5 259,16
дол. США. Визнано за ОСОБА_5 право
власності на автомобіль «Хонда Акорд»,
2008 року випуску, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1. Залишено у
власності ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 м.
Вінниці як його особисту приватну
власність. Визнано ОСОБА_4 такою, що
втратила право користування квартирою
АДРЕСА_1 Виділено ОСОБА_4 наступне
майно: матеріальні цінності (товар), які
знаходяться в торговельних точках
магазинів «ІНФОРМАЦІЯ_1», що
розташовані в АДРЕСА_6 на 1-му поверсі
ТЦ «Жовтень»; магазин № НОМЕР_2
ринку «Юність» на загальну суму 518 283
грн, а також побутове майно: шафу купе
вартістю 2 500 грн; холодильник вартістю 7
000 грн; пральну машину вартістю 6000 грн,
штори вартістю 1 700 грн; газову
плиту вартістю 2 500 грн; м'який куточок
(зал) 5 000 грн; м'який куточок
(кухня) 2 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_5 судові витрати у
розмірі 3 903,80 грн. Рішенням
апеляційного суду Вінницької області
від 27 травня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано в
частині поділу рухомого спільного
майна. Залишено за ОСОБА_5 і визнано за
ним право власності на автомобіль
«Хонда Аккорд», 2008 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1, а також
боргові зобов'язання, пов'язані з його
придбанням, перед ПАТ «УкрСиббанк» за
кредитним договором від 16 травня 2008
року № 0 у розмірі 5
259,16 дол. США. Залишено за ОСОБА_4 право
власності на шафу купе вартістю 2 500,00
грн, холодильник вартістю 7 000,00 грн,
пральну машину вартістю 6 000,00
грн, штори вартістю 1 700,00 грн, газову
плиту вартістю
2 500,00 грн, м'який куточок (зал) вартістю 5
000,00 грн, м'який куточок (кухня) вартістю
2 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 23 526,94 грн. грошової
компенсації за її частку в спірному
майні. У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_5 про виділення ОСОБА_4
матеріальних цінностей (товару), які
знаходяться в торговельних точках
магазинів «ІНФОРМАЦІЯ_1», що
розташовані в АДРЕСА_6; в АДРЕСА_7; на 1-му
поверсі ТЦ «Жовтень»;
магазині № НОМЕР_2 ринку «Юність»,
відмовлено. В решті рішення суду першої
інстанції залишено без змін. У
касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує
питання про скасування судових рішень
та ухвалення нового рішення про
задоволення її позову та про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_5, мотивуючи
свої вимоги порушенням судом норм
матеріального права.
Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню.Згідно з частиною 2 статті
324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.Ухвалюючи
рішення про задоволення позову ОСОБА_5
та відмовляючи в задоволенні вимог
ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із
того, що ОСОБА_4 не доведено факту
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 саме з 2001
року, проте вважав доведеним
проживання сторонами однією сім'єю з
грудня 2007 року до часу реєстрації шлюбу
у жовтні 2010 році. З огляду на це суд
першої інстанції визнав квартиру
АДРЕСА_1 придбану у листопаді 2007 року,
особистою приватною власністю
ОСОБА_5 Також суд першої інстанції
дійшов висновку про те, що ОСОБА_4
втратила право користування спірною
квартирою, оскільки у цій квартирі вона
не проживає з жовтня 2012 року. Крім того,
суд першої інстанції установив, що
автомобіль «Хонда Акорд», 2008 року
випуску, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, придбаний за час спільного
проживання сторін однією сім'єю без
реєстрації шлюбу у 2008 році, отже, є
спільним сумісним майном подружжя.
Проте оскільки ОСОБА_5 постійно
використовує автомобіль, натомість
ОСОБА_4 не має права на керування
автотранспортними засобами,
урахувавши вартість майна, що
залишається у власності ОСОБА_4, в тому
числі майна (товару), розташованого в
торговельних точках магазинів
«ІНФОРМАЦІЯ_1», суд вважав за можливе
залишити автомобіль у власності ОСОБА_5
Також, посилаючись на те, що ОСОБА_4 не
проживає у спірній квартирі, суд першої
інстанції визнав її такою, що втратила
право користування нею на підставі ст.
405 ЦК України. Погодившись із рішенням
суду першої інстанції в частині
встановлення факту спільного
проживання сторонами однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з грудня 2007 року та
тим, що автомобіль є спільним майном
подружжя і через те, що він є
неподільною річчю, він підлягає
залишенню ОСОБА_5, апеляційний суд
визначив обсяг майна, що є спільним
сумісним майном подружжя, виключивши
з нього майно (товар), розташоване в
торговельних точках магазинів
«ІНФОРМАЦІЯ_1», та ухвалив рішення про
стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
грошової компенсації за різницю
вартості часток. Проте погодитись із
рішенням апеляційного суду у повному
обсязі не можна з наступних підстав.
Так, звертаючись до суду з позовною
заявою про визнання майна спільною
сумісною власністю та його поділ,
ОСОБА_4, серед інших обставин, як на
підставу позову вказувала на те, що
частина майна, про поділ якого виник
спір, була придбана сторонами в період
спільного проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, а тому вважала, що
воно є їх спільною сумісною власністю
та підлягає поділу відповідно до ст. 74
СК України. Статтею 74 СК України
встановлено, що якщо жінка та чоловік
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними. На майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, поширюються
положення глави 8 СК України. Згідно з ч.
1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором. Способи та
порядок поділу майна, яке є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, визначені ст. 71 СК
України.Судом встановлено і це
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживали однією
сім'єю без реєстрації шлюбу з грудня 2007
року до часу реєстрації шлюбу у 2010 році.
За час спільного проживання 12 травня 2008
року сторонами придбано автомобіль
«Хонда Акорд», 2008 року випуску,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.
Отже, суд обґрунтовано визнав цей
автомобіль спільним сумісним майном
подружжя.Ухвалюючи рішення про
визнання права власності на автомобіль
лише за ОСОБА_5, суд не врахував
роз'яснення, викладені у п. 25 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року № 11 "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя", про те, що, вирішуючи питання
про поділ майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
зокрема неподільної речі, суди мають
застосовувати положення ч.ч. 4, 5 ст. 71 СК
України щодо обов'язкової згоди одного
з подружжя на отримання грошової
компенсації та попереднього внесення
другим із подружжя відповідної
грошової суми на депозитний рахунок
суду. За відсутності такої згоди
присудження грошової компенсації може
мати місце з підстав, передбачених ст.
365 ЦК України, за умови звернення
подружжя (одного з них) до суду з таким
позовом (ст. 11 ЦК України) та
попереднього внесення на депозитний
рахунок суду відповідної грошової
суми. У разі коли жоден із подружжя не
вчинив таких дій, а неподільні речі не
можуть бути реально поділені між ними
відповідно до їх часток, суд визнає
ідеальні частки подружжя в цьому майні
без його реального поділу і залишає
майно у їх спільній частковій
власності. Ухвалюючи рішення про
залишення автомобіля у власності
ОСОБА_5, апеляційний суд наведених
вище вимог закону не врахував, не
з'ясував, чи є згода іншого з подружжя
на отримання грошової компенсації
половини вартості спільного сумісного
майна - автомобіля, питання
попереднього внесення на депозитний
рахунок суду відповідної грошової суми
не обговорював. Оскільки судом
апеляційної інстанції не повно
встановлені фактичні обставини справи,
не перевірені докази та не надано цим
доказам правової оцінки, рішення в
частині вирішення питання про право
власності на автомобіль підлягає
скасуванню з передачею справи до суду
апеляційної інстанції. Судові рішення
в частині відмови у задоволенні позову
ОСОБА_4 про визнання права спільної
сумісної власності на квартиру, а також
про відмову у задоволенні її позову про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу з 2001 року
ухвалені відповідно до вимог закону і
доводи касаційної скарги їх не
спростовують. Керуючись ст. ст. 336, 338
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у х в а л и л а:Касаційну скаргу
ОСОБА_4 задовольнити частково. Рішення
апеляційного суду Вінницької області
від 27 травня 2014 року скасувати в
частині вирішення позову ОСОБА_5 до
ОСОБА_4 про визнання майна спільною
сумісною власністю подружжя та його
поділ. Справу в цій частині направити
на новий судовий розгляд до
апеляційного суду. В решті рішення
апеляційного суду Вінницької області
від 27 травня 2014 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий С.П. Штелик

Судді:

В.М. Коротун

І.К. Парінова

О.В.
Попович

О.В. Ступак