РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року
м.
Токмак

Токмацький районний суд Запорізької
області у складі головуючого судді
Курдюкова В.М., при секретарі судового
засідання Симоненко В.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні Токмацького районного суду
Запорізької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Токмацького районного відділу
Управління Державної міграційної
служби України в Запорізькій області,
про визнання особи такою, що втратила
право користування житлом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом, яким просить визнати
відповідача таким, що втратив право
користування житловим будинком
АДРЕСА_1.

Позов обґрунтовує наступним.

Він є власником будинку АДРЕСА_1.

У належному йому будинку
зареєстрований відповідач. На
теперішній час відповідач понад 6
місяців не проживає в будинку.

Позивач в судове засідання не
з'явився, надав заяву про розгляд
справи за його відсутності, позов та
обставини, яким він обґрунтований,
підтримав.

Відповідач в судовому засіданні
позов не визнав, пояснив наступне. Він
тривалий час робив у позивача, вони не
платили йому гроші, лише кормили та
одягали. Проживав у позивача з 1991 року
приблизно 15 років, потім вони його
прогнали, приблизно 8 років тому. До
позивача він потрапив після того, як
виписався з психіатричної лікарні, де
лікувався в 1991 році на протязі 6
місяців. В теперішній час проживає в
будинку племінниці позивача в с.
Рибалівка, але там його не
зареєструють. Згоден знятися з
реєстрації в будинку позивача, якщо
йому повернуть борг 1000 гривень та
віддадуть телевізор.

Представник третьої особи в
судове засідання не з'явився, надав
заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила
наступне. Вона проживає по-сусідству з
позивачем. Раніше відповідач проживав
в будинку позивача, але 8 років тому
виїхав. Він був приписаний у позивача,
бо йому це було потрібно для отримання
пенсії. Проживав у позивача близько 10
років. Дружина позивача забрала
відповідача з психлікарні та приютила.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила
наступне. Вона проживає по-сусідству з
позивачем. Дружина позивача працювала
в психлікарні. В зв'язку з тим, що
відповідача ніхто не хотів забирати з
психлікарні, вона приютила його у себе.
Відповідач допомагав позивачу та його
дружині по господарству, потім став
випивати та красти, після чого пішов
від позивача. Позивач влаштував його
жити в с. Рибалівка в пустому будинку
своїх родичів.

Свідок ОСОБА_5 суду підтвердила,
що відповідач жив у позивача як член
родини близько 7 років, але останні 8
років він у позивача не проживає.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши письмові докази,
встановив наступні фактичні обставини
та відповідні їм правовідносини.

Позивач є власником будинку
АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
про право приватної власності на
житловий будинок від 16.12.1987 року.

Відповідно відомостей домової
книги, за вказаною адресою
зареєстровані сторони, а також ОСОБА_6
та ОСОБА_7.

Згідно пояснень відповідача,
свідків та змісту позову, відповідач за
вказаною адресою не проживає з 2007 року.

За таких обставин суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод в здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Конституцією України (ст. 41) та ст.
1 Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997
року, закріплено принцип непорушності
права приватної власності, який
означає право особи на безперешкодне
користування своїм майном та закріплює
право власника володіти, користуватися
і розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК
України).

Гарантуючи захист права
власності, закон надає власнику право
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав, хоч би ці порушення і не були
поєднанні з позбавленням володіння.
Способи захисту права власності
передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215, 218
ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Токмацького районного відділу
Управління Державної міграційної
служби України в Запорізькій області,
про визнання особи такою, що втратила
право користування житлом
задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 втративши право
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через Токмацький районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк
апеляційної скарги з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: