Справа № 396/2649/14-ц
Провадження № 4-с/396/5/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2014 року Новоукраїнський районний
суд Кіровоградської області у складі:

головуючого: Русіна Алла
Анатоліївна

за участю секретаря: Артеменко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Новоукраїнка матеріали
цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на
дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Добровеличківського районного
управління юстиції Кіровоградської
області ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з скаргою на
дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Добровеличківського районного
управління юстиції Кіровоградської
області ОСОБА_2, в якій зазначила, що
рішенням Добровеличківського
районного суду Кіровоградської
області від 9 квітня 2012 року частково
задоволено її позовні вимоги до ОСОБА_3
про розподіл майна. За нею визнано
право власності на майно загальною
вартістю 38350 грн., відповідачеві
залишено у власності майна на суму
146658,37 грн., з ОСОБА_3 на її користь
стягнуто компенсацію в сумі 54154,19 грн.,
квартиру АДРЕСА_1 залишено в спільному
користуванні. Рішенням Апеляційного
суду Кіровоградської області від 4
липня 2012 року рішення
Добровеличківського районного суду
скасовано. Колегією суддів ухвалено
нове рішення, яким в порядку поділу
майна визнано за нею право власності на
майно на суму 149 975,37 гри., в тому числі на
автомобіль SeatToledo вартістю 121125,37 грн.. За
відповідачем визнано право власності
на 29400 грн.. На користь ОСОБА_3 з неї
стягнуто компенсацію в сумі 60287,69 грн.
На виконання вказаного рішення 10
серпня 2012 року був виданий виконавчий
лист, а 14 серпня 2012 року постановою
державного виконавця ВДВС
Добровеличківського РУЮ ОСОБА_2 було
відкрито виконавче провадження № 33850319.
Рішенням Апеляційного суду
Кіровоградської області від 28 серпня
2013 року за нею ОСОБА_1, було визнано
право власності на 1/2 частину трактора
«Беларус 892», заводський номер 89200133, 2010
року випуску. 19 грудня 2013 року
державним виконавцем Мазур Л. М. було
складено акт опису і арешту майна в
межах виконавчого провадження № 33850319
на виконання виконавчого листа №
1105/331/12, та було накладено арешт на 1/2
частину трактора «Беларус 892»,
заводський номер 89200133, 2010 року випуску,
який залишено на відповідальне
зберігання стягувану, про що внесено
відомості у вказаний акт державним
виконавцем. Вважає, що дії державного
виконавця є незаконними та порушують
її права як боржника у виконавчому
провадженні.

Представник заявника в судовому
засіданні підтримала скаргу та
вказала, що незаконними діями
державного виконавця ВДВС
Добровеличківського РУЮ ОСОБА_2 грубо
порушено права ОСОБА_1, оскільки не
повідомлення боржника про час та дату
проведення опису та арешту її майна,
призвело до того, що ОСОБА_1 не приймала
участі у цій виконавчій дії та не мала
змоги, користуючись своїми правами,
заявляти клопотання, в тому числі і
передачу їй на зберігання описаного
майна. Пояснила, що про існування акту
опису та арешту майна від 19.12.2013 року
боржник ОСОБА_1 дізналась під час
ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження 30.12.2013 року.
Просила задовольнити скаргу ОСОБА_1

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Добровеличківського районного
управління юстиції ОСОБА_2 в судовому
засіданні вимоги заявника не визнала і
в задоволенні скарги просила
відмовити, посилаючись на те, що її дії
щодо складання акту опису й арешту
майна є правомірними та такими, що
відповідають вимогам Закону України
«Про виконавче провадження». Вважає, що
підстави для задоволення скарги
відсутні, тому просить в її задоволенні
відмовити в повному обсязі.

Після оголошених за заявами сторін
перерв, після їх неявки в судове
засідання 18.12.2014 року, суд з метою
дотримання розумних строків розгляду
скарги, ухвалив її розгляд проводити у
відсутності сторін, їх представників з
урахуванням раніше наданих пояснень.

Суд, заслухавши пояснення
представників заявника та
зацікавленої особи, дослідивши
матеріали справи та виконавчого
провадження, приходить до висновку про
те, що скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.124 Конституції
України, ст.14 ЦПК України рішення,
ухвали суду, що набрали законної сили є
обов'язковими на всій території
України і виконуються в порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження».

Всі судові рішення, що набрали законної
сили, відповідно до положень ст.14 ЦПК
України є обов'язковими для всіх
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ та організацій, посадових та
службових осіб, громадян і підлягають
виконанню на всій території України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в ст. 17 цього
Закону, зокрема за заявою стягувача або
його представника про примусове
виконання рішення.

Як встановлено судом 14.08.2012 року
начальником відділу ДВС
Добровеличківського РУЮ ОСОБА_2
відкрито виконавче провадження № 33850319
щодо примусового виконання
виконавчого листа № 1105/331/12 від 10.08.2012
року виданого Добровеличківським
районним судом про стягнення з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_3 грошової компенсації
в сумі 60287,69 грн. (а.с.8).

19.11.2013 року на адресу відділу ДВС
Добровеличківського РУЮ надійшла
заява ОСОБА_1, в якій вона просила
звернути стягнення на ? частину
трактора колісного «Беларус 892»,
заводський номер 89200133, 2010 року випуску
для погашення заборгованості згідно
виконавчого листа № 1105/331/12 від 10.08.2012
року виданого Добровеличківським
районним судом про стягнення з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_3 грошової компенсації
в сумі 60287,69 грн. (а.с. 105).

На виконання рішення суду 19.12.2013 року
державним виконавцем Мазур Л.М. було
здійснено опис та арешт майна, про що
було складено відповідний акт, з якого
вбачається, що описано та накладено
арешт на ? частину трактора колісного
«Беларус 892», заводський номер 89200133, 2010
року випуску, синього кольору,
реєстраційний № НОМЕР_1, в якому
вказано, що задній правий скат
пошкоджений, дві передні шини зношені
на 70%, пошкоджено електорозапускний
пристрій, в неробочому стані
знаходиться коробка передач, відсутні
два акамулятори, двигун в розібраному
стані. Опис майна здійснювався за
участю двох понятих та стягувача, без
участі боржника, про що свідчить
відсутність підпису боржника в даному
акті. Описане майно на відповідальне
зберігання прийняв ОСОБА_3, якого було
попереджено про кримінальну або
матеріальну відповідальність за
розтрату, відчуження, приховування, чи
підміну описаного майна (а.с.9).

Вирішуючи питання щодо поновлення
строку звернення стягувача зі скаргою,
суд виходить з роз'яснень, що містяться
у листі Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення у цивільній
справі» від 28 січня 2013 року №24-152/0/4-13, в
якому зазначено, що пропущений з
поважних причин строк для подання
скарги може бути поновлено судом, що
передбачено ч.3 ст. 385, ст.73 ЦПК України.

Оскільки при складанні акту опису й
арешту майна боржник не був присутній,
а також відсутні підтверджуючі
документи щодо направлення боржнику
копії акту опису й арешту майна, суд
вважає необхідним поновити строк
боржнику на оскарження дії державного
виконавця з метою забезпечення
можливості захисту ним своїх прав.

Відповідно ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 52 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право накладати арешт на кошти та
інші цінності боржника, зокрема на
кошти, які перебувають на рахунках і
вкладах у банках, інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах.
Виконання вказаного заходу
примусового виконання полягає в
арешті, вилученні та примусовій
реалізації. Стягнення за виконавчими
документами звертається в першу
чергу на кошти боржника у гривнях та
іноземній валюті, інші цінності, у
тому числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитаріях цінних паперів. На
кошти та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках, вкладах та
на зберіганні у банках чи інших
фінансових установах, накладається
арешт. Стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за виконавчим
документом, з урахуванням стягнення
виконавчого збору, витрат, пов»язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження.

Згідно ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту. Про
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту державний
виконавець складає акт опису та арешту
майна боржника. Під час проведення
опису та арешту майна боржника
державний виконавець має право
оголосити заборону розпоряджатися ним,
а в разі потреби - обмежити права
користування майном, здійснити
опечатування або вилучити його у
боржника та передати на зберігання
іншим особам, про що зазначається в
акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк
обмеження встановлюються державним
виконавцем у кожному конкретному
випадку з урахуванням властивостей
майна, його значення для власника чи
володільця, необхідності використання
та інших обставин.

Відповідно до ст. 59 Закону України
«Про виконавче провадження» майно, на
яке накладено арешт, за винятком майна,
зазначеного в частині восьмій статті 57
цього Закону, передається на
зберігання боржникові або іншим особам
(далі - зберігач), призначеним державним
виконавцем, під розписку в акті опису.
Копія акта опису майна видається
боржнику, стягувачу, а в разі якщо
обов'язок зберігання майна покладено
на іншу особу, - також зберігачу.
Зберігач може користуватися майном,
переданим йому на зберігання, якщо
особливості такого майна не призведуть
до його знищення або зменшення
цінності внаслідок користування.
Порушення заборони державного
виконавця розпоряджатися або
користуватися майном, на яке накладено
арешт, тягне за собою передбачену
законом відповідальність зберігача
майна.

Пунктами 4.2.6., 4.2.7. Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції від 02.04.2012 № 512/5
передбачено, що у разі необхідності
після передачі майна на зберігання за
постановою державного виконавця таке
майно може бути передано на зберігання
іншому зберігачу. У постанові
зазначаються причина передачі майна
іншому зберігачу, прізвище, ім'я та по
батькові зберігача, який здійснював
зберігання майна, та прізвище, ім'я та
по батькові нового зберігача.
Постанова підписується державним
виконавцем. У постанові робиться
попередження новому зберігачеві майна
про кримінальну та іншу
відповідальність, встановлену
законодавством, за його розтрату,
відчуження, приховування, підміну,
пошкодження, знищення або інші
незаконні дії з майном, на яке
накладено арешт. Копія постанови
вручається новому зберігачу, до якої
додається копія акта опису та арешту
майна. У разі необхідності (наявність
інформації про псування майна тощо)
державний виконавець до моменту
передачі майна новому зберігачу може
здійснити вихід за місцем зберігання
майна для його огляду. У разі зміни
кількісних чи якісних характеристик
майна, про це зазначається в постанові
про призначення нового зберігача, при
цьому державний виконавець готує
подання (повідомлення) до
правоохоронних органів щодо
притягнення зберігача до кримінальної
відповідальності.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

18.06.2014 року ОСОБА_1 звернулась до
відділу ДВС з заявою, в якій просила
здійснити перевірку наявності та
зберігання ? частини трактора
колісного «Беларус 892», заводський
номер 89200133, 2010 року випуску, на який був
накладений арешт згідно акту опису й
арешту майна від 19.12.2013 року та
знаходився на зберіганні в ОСОБА_3
(а.с.107).

20.06.2014 року для проведення перевірки по
заяві ОСОБА_1, щодо наявності та
зберігання ? частини трактора
колісного «Беларус 892», заводський
номер 89200133, 2010 року випуску начальником
відділу ДВС ОСОБА_2, було здійснено
виїзд за адресою м. Добровеличківка
пров. Новий, 6 та складено акт
державного виконавця, відповідно до
якого описане майно знаходиться за
вказаною адресою та знаходиться в
первинному стані (а.с.108).

23.06.2014 року начальником відділу ДВС
ОСОБА_2 було повторно проведено
перевірку щодо наявності арештованого
майна, відповідно до якої було складено
акт державного виконавця та
встановлено, що описане майно, а саме
трактор «Беларус 892», заводський номер
89200133, 2010 року випуску знаходиться за
адресою смт. Добровеличківка пров.
Новий, 6 (а.с.109).

25.06.2014 року за результати перевірки
ОСОБА_1 була надана відповідь, щодо
зберігання арештованого майна, а саме
трактора «Беларус 892», заводський
номер 89200133, 2010 року випуску (а.с.110).

Судом встановлено, що державний
виконавець при проведенні опису майна
боржника склавши акт, має право
оголосити заборону розпоряджатися ним,
а в разі потреби - обмежити права
користування майном, здійснити
опечатування або вилучити його у
боржника та передати на зберігання
іншим особам, що ним і було зроблено в
межах виконавчого провадження.

Згідно Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 02 квітня 2012 року
№512/5

4.2. Опис та арешт майна боржника
здійснюються в такій послідовності:

4.2.1. Після виявлення майна боржника
державний виконавець проводить опис та
арешт цього майна, про що складає акт. В
акті опису та арешту майна боржника
повинні бути вказані:

а) назва кожного внесеного в акт
предмета і його відмінні ознаки (вага,
метраж, розмір, форма, вид, колір,
товарний знак, проби, виробнича марка,
дата випуску, ступінь зносу тощо);

б) якщо вилучені предмети мають ознаки
дорогоцінних металів, каменів
органічного та неорганічного
утворення, перлів тощо, то вони
ретельно описуються з визначенням усіх
особливих ознак, відповідним чином
пакуються в конверт, прошиваються,
підписуються державним виконавцем та
іншими учасниками, які були присутніми
під час опису;

в) якщо проводилось опечатування
предмета, зазначається, які предмети,
приміщення, сховища були опечатані,
кількість накладених печаток та спосіб
опечатування;

г) прізвище, ім'я та по батькові особи,
якій передано майно на зберігання, а
якщо майно передано на зберігання не
боржнику, а іншій особі, - паспортні
дані, її місце проживання (далі -
зберігач);

ґ) відмітка про роз'яснення зберігачеві
майна обов'язків із збереження майна,
попередження про кримінальну та іншу
відповідальність, встановлену
законодавством, за його розтрату,
відчуження, приховування, підміну,
пошкодження, знищення або інші
незаконні дії з майном, на яке
накладено арешт;

д) якщо державний виконавець установив
зберігачеві обмеження права
користуватися майном, зазначаються
вид, обсяги і строки обмеження;

е) зауваження або заяви стягувача,
боржника, осіб, що були присутні при
описі.

4.2.2. Акт опису та арешту майна
підписується державним виконавцем,
понятими, зберігачем майна, боржником
та стягувачем, їх представниками, а
також може бути підписаний іншими
особами, які були присутні при
проведенні опису майна. У разі відмови
від підпису сторін чи інших осіб, що
були присутні при виконанні, про це
робиться відмітка в акті.

Державним виконавцем ВДВС
Добровеличківського РУЮ вказані
вимоги були виконані, майно описано,
складено акт, оголошено саме присутнім
при цьому, перешкод для складання акту
не було, відсутність заявниці
відповідно до закону не була
перешкодою для складання вказаного
акту опису та арешту майна.

Доводи заявниці про те, що акт опису та
арешту майна боржника від 19 грудня 2013
року складений державним виконавцем
ВДВС Добровеличківського МУЮ з грубим
порушення норм чинного законодавства,
оскільки боржник не була присутня при
його складанні і повідомлення про це не
отримувала, не давала згоду на
зберігання стягувачем вказаного в акті
майна, відсутність її розписки про це
та відсутність в акті відомостей про
обсяг та строк обмеження у
користуванні майном, як вказано в
законі, є безпідставними та фактично
зводяться до одностороннього
тлумачення регулюючого спірні
правовідносини законодавства лише на
свою користь.

Твердження заявниці, що незаконними
діями державного виконавця були грубо
порушені її права є безпідставними,
оскільки в ході розгляду справи вона не
довела, що заявляла клопотання про
бажання особистої участі у проведенні
виконавчої дії – описі та арешті майна,
зокрема ? частини трактору «Беларус
892», заводський номер 89200133, 2010 року
випуску знаходиться за адресою смт.
Добровеличківка пров. Новий, 6 та
заявляла про бажання того, щоб описане
майно передали їй на зберігання. Під
час огляду в судовому засіданні
матеріалів виконавчого провадження №
33850319 такі клопотання ОСОБА_1 також не
виявлені.

Крім того судом враховано, що не
правильним буде вирішення клопотання
на користь заявниці про передачу їй на
зберігання ? частини вказаного
трактору, враховуючи, що власником ?
частини того ж трактору є ОСОБА_4, про що
зазначено в рішенні апеляційного суду
Кіровоградської області від 28.08.2013
року, яке набрало законної сили (а.с.6-7).
Тобто передача на зберігання
неподільної речі власнику ? частини –
боржнику ОСОБА_1 призведе до порушень
прав іншого власника неподільної речі
трактору «Беларус 892», заводський
номер 89200133, 2010 року випуску, ОСОБА_4

Таким чином суд вважає, що обставини
скарги не знайшли своє об'єктивне
підтвердження в ході судового
засідання, а тому сама скарга не
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 8, 19, 55, 124 Конституції України, ст. 3
Закону України «Про виконавчу службу»,
ст. ст. 3, 5, 6, 7, 11, 18, 19, 25, 27, 31, 32, 45, 52, 63, 82, 83
Закону України «Про виконавче
провадження», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 210, 293,
383 - 388 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до
суду зі скаргою на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Добровеличківського
районного управління юстиції
Кіровоградської області ОСОБА_2.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Добровеличківського районного
управління юстиції Кіровоградської
області ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Новоукраїнський
районний суд протягом 5 (п’яти) днів з
дня її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п"яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Ухвала суду набуває законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:

А. А.
Русіна