АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Головуючий у 1 й інстанції -
Шевченко О. Ю. Доповідач - Міхеєва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої
В.Ю.

суддів
Свистунової О.В., Ремеза В.А.

при секретарі
Бондаренко В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційні скарги Головного
управління державної казначейської
служби України в Дніпропетровській
області та Відділу державної
виконавчої служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області

на рішення Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 06 листопада 2014 року по
справі

за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної
виконавчої служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції, Управління
Державної казначейської служби
України про відшкодування моральної
шкоди, завданою бездіяльністю
державного виконавця під час виконання
судового рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року до суду
звернувся ОСОБА_2 із зазначеним
позовом, посилаючись на ті обставини,
що внаслідок бездіяльності державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції щодо примусового
виконання рішення суду, йому було
завдано моральну шкоду.

Рішенням Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 06 листопада 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_2 були задоволені
частково. Стягнуто з держави за рахунок
державного бюджету України на користь
позивача в рахунок відшкодування
моральної шкоди 1218 грн. В іншій частині
позову відмовлено.

Стягнуто з Відділу державної
виконавчої служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції судовий збір в
дохід держави в сумі 243,6 грн.

В апеляційній скарзі Головне
управління державної казначейської
служби України в Дніпропетровській
області, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області від 06
листопада 2014 року та ухвалити нове,
яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні
позовних вимог.

В апеляційній скарзі Відділ
державної виконавчої служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області (далі - ВДВС),
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції в частині стягнення з ВДВС
судового збору в дохід держави та
ухвалити нове рішення, яким замінити
відповідача по справі управління
державної казначейської служби
України у Верхньодніпровському раоні
Дніпропетровській області.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційних скарг
та заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційні скарги
підлягають відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні
вимоги, суд першої інстанції керувався
положеннями ст.56 Конституції України,
ст.ст. 23, 1167, 1173 ЦК України, ч.3 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження» та
виходив із того, що зволіканням
державного виконавця під час виконання
судового рішення позивачу заподіяно
моральну шкоду, яка підлягає
відшкодуванню державою, оскільки за
шкоду, заподіяну рішеннями, діями чи
бездіяльністю органу державної влади
або органу місцевого самоврядування чи
їх посадових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень, відповідальність
несе держава.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів погоджується,
так як вони грунтуються на нормах
матеріального права та відповідають
правовому висновку, зробленому
Верховним Судом України у судовому
рішенні від 11 вересня 2013 року по
цивільній справі № 6-48цс13, яке в силу ст.
360-7 Цивільного процесуального кодексу
України є обов'язковим для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України.

Доводи Головного управління
державної казначейської служби
України в Дніпропетровській області,
викладені в апеляційній скарзі щодо
недоведеності вимог позивача про
спричинення йому моральної шкоди, а
також необґрунтованості рішення суду
першої інстанції в частині задоволення
позовних вимог, не можуть бути прийняті
колегією суддів до уваги.

Відповідно до положень ст.23 ЦК
України моральна шкода полягає у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Неправомірна бездіяльність
державного виконавця щодо не
проведення усіх виконавчих дій у цілях
примусового виконання рішення суду
встановлена судовим рішенням
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 13 серпня 2014 року, яке
набрало законної сили, а тому у
відповідності з ч. 3 ст. 61 ЦПК України є
преюдиційним.

Доводи апелянта з посиланням на
прецедентну практику Європейського
суду з прав людини, що встановлення
факту порушення вже є достатньою
справедливою сатисфакцією в частині
відшкодування моральної шкоди, не
спростовують висновків суду щодо
захисту прав позивача у визначений ним
спосіб, передбачений діючим
законодавством України.

Не підлягають задоволенню і доводи
іншого апелянта щодо безпідставності
стягнення судового збору з Відділу
державної виконавчої служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд першої інстанції правильно
керувався положеннями ч.2 ст. 88 ЦПК
України та Закону України «Про судовий
збір», відповідно до п.21 ч.1 ст. 5 якого
Державну казначейську службу
звільнено від сплати судового збору.

З огляду на те, що статтею 5 Закону
України «Про судовий збір» не
передбачено звільнення від сплати
судового збору Державну виконавчу
службу, та що стягнення з держави за
рахунок державного бюджету України
суми на відшкодування моральної шкоди
на користь позивача зумовлено
встановленим порядком такого
відшкодування, тому рішення в частині
стягнення з Відділу державної
виконавчої служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області судового
збору пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог є законним
та обґрунтованим.

Судом першої інстанції при
розгляді справи з'ясовані права та
обов'язки сторін, перевірені доводи
сторін та їм дана належна оцінка.

В ході апеляційного розгляду
справи неправильного застосування
норм матеріального права або порушень
норм процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення не встановлено, справа
розглянута у межах позовних вимог та на
підставі наданих доказів, доводи
апеляційних скарг не спростовують
правильність висновків суду, тому
апеляційний суд приходить до висновку,
що рішення суду є законним і
обґрунтованим, і його слід залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Головного
управління державної казначейської
служби України в Дніпропетровській
області та Відділу державної
виконавчої служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області відхилити.

Рішення Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 06 листопада 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді