інстанції Журавський В.В.Провадження №
22-ц/780/5980/14 Доповідач у 2 інстанції
Воробйова Н.С.Категорія 29
РІШЕННЯ

Іменем України

03 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Березовенко Р.В.

при секретарі Бобко О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 29 січня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аптека 194" про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

06.02.2013 року позивач звернулась до
суду з названим позовом, в якому
посилалася на те, що протягом
січня-березня 2011 року отримувала
послуги по протезуванню зубів в
установі «Аптека № 194» у місті
Борисполі Київської області. Лікарем
ОСОБА_2 їй було поставлено
металокерамічні протези на нижню та
верхню щелепи. Вказані послуги вона
повністю оплатила в сумі 12000 грн.

Проте протези з моменту
постановки її постійно турбували, а
через чотири місяці взагалі тріснули і
стали непридатними для застосування.
Лікар ОСОБА_2 перероблював ці дефекти
кілька разів, але проблеми з протезами
у неї не зникли.

Тому вона була вимушена
звернутись до Спеціалізованого
стоматологічного центру «Універсал-96»
для відновлення свого здоров я та
отримання послуг належної якості по
протезуванню зубів.

Оскільки вона не отримала послуги
належної якості надані відповідачем,
позивачка, посилаючись на ЗУ «Про
захист прав споживачів»,
ст..ст.901,906,1166,1209 ,ч.2 ст.1210 ЦК України,
просила відшкодувати їй матеріальні
збитки, які складаються 12000 грн.
сплачених за фактично надані неякісні
послуги, 19257,00 грн.- витрачених на
відновлення здоров»ю, а всього 31257,0
грн.. , а також відшкодувати їй моральну
шкоду в розмірі 15000 грн., які вона
просила стягнути з відповідача ОСОБА_2
на свою користь, оскільки в
добровільному порядку останній це
зробити відмовився.

Ухвалою Бориспіоьського
міськрайонного суду від 21 травня 2013
року залучено до справи в якості
співвідповідача ТОВ «Аптека 194» ( т.1
а.с.59).

Справа в судах розглядалась
неодноразово.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 позовні вимоги
підтримав в повному обсязі,
підтвердивши викладені в позовній
заяві обставини справи, просив
задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 та його
представник ОСОБА_5 проти позову
заперечували, пояснивши, що позивачці
дійсно протягом січня-березня 2011 року
надавалися послуги по протезуванню
зубів, але грошові кошти від неї лікар
не отримував, оскільки оплату остання
здійснювала в касу товариства,
позивачка зверталася до нього з питань
незручності в користуванні протезами,
він їх доробляв та усував недоліки,
після чого вона забрала протези та
претензій до нього не мала. Вважали, що
позивачем не надано доказів причинного
зв»язку між викононаю лікарем ОСОБА_2
роботою по протезуванню зубів та
подальшими витратами позивачки по
протезуванню та лікуванню зубів в
іншій установі. Зазначали, що в ПП
«Універсал-96» ОСОБА_3 надано послуги
щодо лікування хронічного
захворювання зубів та здійснено нове
протезування 22 зубів, при цьому 13,15,32
зуби були реставровані, інші -
протезовано, що на думку відповідача
свідчить про бажання позивачки
покласти на нього витрати по лікуванню
та протезуванню зубів, які не пов»язані
з наданими ним послугами позивачці по
протезуванню зубів.

Представник відповідача ТОВ «Аптека
№ 194» проти позову заперечував та
пояснив, що позивачка не зверталася до
товариства за послугами по
протезуванню зубів, сплачена нею сума
на рахунки ТОВ «Аптека № 194» не
надходила, в касу дану суму остання не
вносила; наданий позивачці
гарантійний талон виписаний ОСОБА_2
особисто. На час надання позивачці
послуг з протезування лікар ОСОБА_2 в
трудових відносинах з товариством не
перебував, що підтверджується записами
в його трудовій книжці. Підстави для
відшкодування позивачці матеріальної
та моральної шкоди за рахунок
товариства відсутні.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 29 січня 2014 року позов задоволено.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 31257,0
гривень та моральну шкоду в розмірі 15
тис. гривень, вирішено питання про
судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив
скасувати рішення суду першої
інстанції з підстав неповного
з'ясування судом обставин, які мають
значення для справи, неправильного
застосування судом норм матеріального
та процесуального права та ухвалити
нове рішення, яким відмовити позивачці
у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає до
задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Відповідно до діючого законодавства
(ст. ст. 1209, 1166 ЦК України) підставами
відповідальності за завдану шкоду є:
наявність шкоди, протиправна поведінка
та причинний зв'язок між шкодою і
протиправною поведінкою.

В силу ст..16 Закону Ураїни «Про
захист прав споживачів» шкода, завдана
життю, здоров»ю або майну споживача
дефектною продукцією або продукцією
неналежної якості, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі. Право
вимагати відшкодування завданої шкоди
визнається за кожним потерпілим
споживачем незалежно від того, чи
перебував він у договірних відносинах
з виробником, виконавцем, продавцем.

При цьому, на споживача покладається
обов»язок довести :

Наявність шкоди, наявність дефекту в
продукції, наявність
причинно-наслідкового зв»язку між
шкодою та дефектом.

Задовольняючи позовні вимоги про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди у повному обсязі з ОСОБА_2 та
відмовляючи у стягненні цієї шкоди з
іншого відповідача - ТОВ «Аптека-194»,
суд першої інстанції виходив з того, що
на час надання послуг по протезуванню
позивачці відповідач ОСОБА_2 не
перебував у трудових відносинах з
товариством, а тому має самостійно
відшкодовувати завдану наданням
неякісних послуг шкоду на підставі ч.1
ст.1166 ЦК України, зазначивши також,
що між завданою позивачу шкодою у
розмірі 31257 гривень та протиправними
діями відповідача ОСОБА_2 наявний
причинний зв'язок.

Проте, з таким висновокм суду у
повному обсязі погодитися не можна.

По справі встановлено, що протягом
січня-березня 2011 року позивачка
отримувала послуги по протезуванню
зубів у лікаря-ортодонта ОСОБА_2, а саме
їй було поставлено металокерамічні
протези на нижню та верхню щелепи та
надано лікаренм ОСОБА_2 гарантію на
протези на строк два роки (а.с. 11 ).

Послуги надавалися лікарем ОСОБА_2 за
місцезнаходженням ТОВ «Аптека № 194», за
адресою: 08300, Київська обл., м. Бориспіль,
вул. Київський Шлях, 31,

Згідно трудової книжки ОСОБА_2
останній був прийнятий в ТОВ «Аптека «
194» на посаду головного лікаря -
стоматолога в медично- лікувальний
центр згідно наказу №78/к від 25.03.2011 року
(т.1 а.с.48).

Як випливає з пояснень в судовому
засіданні ОСОБА_3 вона отримувала у
лікаря ОСОБА_2 стоматологічні послуги,
він виготовив їй металокерамічні
протези на нижню та верхню щелепи;
проте протези її турбували, лікар, на її
прохання, переробляв протези, але і
після цих робіт, вона не змогла ними
належним чином користуватися, а в
подальшому, вони взагалі тріснули і
стали непридатними для користування, у
зв»язку з чим, вона 13 серпня 2012 року
звернулася за консультацією до
Обласної стоматологічної поліклініки.

Позивачка стверджувала, що вартість
робіт по протезуванню в сумі 12000 грн.
вона сплатила особисто лікарю ОСОБА_2,
але квитанція про оплату у неї
відсутня, оскільки останній її їй не
дав.

Заперечуючи дану обставину, ОСОБА_2
посилався на те, що грошові кошти він
особисто у позивачки не отримував, а
приступив до роботи після того, як вона
внесла грошові кошти до каси ТОВ
«Аптека « 194». При цьому він зазначав, що
позивачка дійсно зверталася до нього з
проханням переробити протези, оскільки
вона не могла належним чином ними
користуватися. Він переробляв протези,
після чого позивачка будь-яких
претензій до нього не мала. Докази, що
після виконаних робіт протези тріснули
позивачка не надала. В медичній картці,
яку він завів 12 грудня 2011 року, ОСОБА_3
вказала, що протези їй здані і
претензій вона не має (т.1 а.с.
).

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_3
більше ніж через вісім місяців, а саме
13.08.2012 року пройшла обстеження ротової
порожнини на якість протезування у
комунальному закладі Київської
обласної ради «Обласна стоматологічна
поліклініка». Згідно з консультативним
висновком № 161 від 13.08.2012 року (а.с.13)
встановлено відколи керамічного
покриття в мостовидних протезах в
області 11, 12, 15, 21, 22, 35, 44 зубів, коронка 15
зуба не доходить до слизової оболонки
ясен та рекомендовано позивачці зняття
мостовидних протезів із
металокераміки на верхній та нижній
щелепах і їх нове встановлення.

Відповідно до виписки з
амбулаторної медичної картки від 19.11.2012
року позивачці було рекомендовано
зняти ортопедичні конструкції, при
наявності патологічних змін в ділянці
зубів, провести повторне ендодонтичне
лікування, провести повторне
ортопедичне лікування верхньої та
нижньої щелепи (а.с.14). Будь-які дані про
те, що протези, якими користувалася
позивачка тріснули обстеженням не
встановлено.

При цьому, в матеріалах справи
відсутні і позивачкою не надано
доказів причинного зв»язку між
виконаною лікарем ОСОБА_2 роботою по
протезуванню зубів та подальшими
витратами позивачки по лікуванню та
протезуванню зубів в іншій установі;
дані про те, що неможливість
користування протезами пов»язане саме
з неякісно виконаною роботою, а не
стало наслідком недотримання
пацієнткою рекомендацій по
користуванню протезами відсутні,
пошкоджені та замінені протези
позивачка не надала, клопотань про
призначення експертизи щодо
встановлення причин та наслідків
неможливості користуватися протезами,
встановленими відповідачем ОСОБА_2 з
вини останнього, не заявляла.

Як вже зазначалося, позивачка
звернулася за консультацією та
допомогою до іншої стоматологічної
установи через тривалий проміжок часу (
вісім місяців) після отримання
протезів від ОСОБА_2. Послуги ОСОБА_3 ПП
«Універсал-96» надавалися по лікуванню
хронічного захворювання зубів та
здійснено нове протезування 22 зубів у
грудні 2012 року (а.с.16-21).

Суд першої інстанції зазначені
обставини залишив поза увагою та не дав
їм належної оцінки.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

У зв»язку з зазначеним, висновок суду
про те, що між завданою позивачці
шкодою у розмірі 31 257 гривень та
протиправними діями відповідача
ОСОБА_2 наявний причинний зв'язок не
відповідає матеріалам та обставинам
справи.

Задовольняючи позовні вимоги в
частині відшкодування моральної шкоди
у сумі 15 тис. грн., суд мотивував тим, що
внаслідок надання відповідачем ОСОБА_2
послуг неналежної якості, позивачці
завдано моральної шкоди, так як
порушення її законних прав призвело до
моральних страждань, втрати нормальних
життєвих зв'язків, викликаних
ушкодженням здоров'я та порушенням
стосунків з людьми, вимагають від неї
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Зазначені вище висновки суду не
відповідають обставинам справи та не
ґрунтуються на доказах, які є в
матеріалах справах і які були
дослідженими судом в судовому
засіданні.

В силу ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є неповне з»ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

З огляду на викладене, рішення
суду першої інстанції не відповідає
нормам матеріального та
процесуального права, а тому не може
бути залишеним без змін, підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення, яким слід відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст..ст.307, 309 ЦПК
України, колегія

Вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 29 січня 2014 року скасувати. Ухвалити
нове рішення.

У задоволені позову ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: