Провадження №2/761/4823/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

В складі головуючого судді
Волокітіна Н.Б.,

При секретарі Беширові
О.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа:
Святошинське РУ ГУМВС України в м.
Києві про визнання права власності на
автомобіль,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом про визнання права власності
на автомобіль.

Позовна заява обґрунтована тим, що
згідно біржової угоди від 05.01.2008 року
позивач придбала за власні кошти в
товарній біржі «Столична» автомобіль
OPEL Vektra зеленого кольору, 1998 року
випуску, кузов № НОМЕР_1 та поставила
його на облік в МРЕВ Коростенського
району Житомирської області. Після
придбання автомобіля позивач
звернулася до відповідного органу ДАІ
щодо перевірки придбаного
транспортного засобу на предмет
перебування його у розшуку. За
результатами перевірки спірний
автомобіль в списку викрадених
автомобілів не значився. 27.11.2012 року син
позивача - ОСОБА_3, керуючи даним
автомобілем, був зупинений
працівниками ДАІ Голосіївського
району м. Києва. Під час перевірки
документів, огляду агрегатів
автомобіля працівники міліції заявили,
що вказаний автомобіль з 14.02.2011 року
перебуває в розшуку, після чого
автомобіль було вилучено. Пізніше
стало відомо, що спірний автомобіль був
викрадений у відповідача ОСОБА_2, який
до теперішнього часу не пред'явив
позивачу жодних претензій щодо його
повернення. На даний час автомобіль OPEL
Vektra зеленого кольору, 1998 року випуску,
кузов НОМЕР_1 знаходиться на зберіганні
в Святошинському РУ ГУМВС України в м.
Києві.

Оскільки позивач вважає себе
добросовісним набувачем, просить
визнати за нею право власності на
автомобіль OPEL Vektra зеленого кольору, 1998
року випуску, кузов № НОМЕР_1, державний
номер НОМЕР_2.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача позовні вимоги
підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги визнав та не
заперечував проти їх задоволення. В
своїх поясненнях відповідач пояснив,
що спірний автомобіль він придбав в 2004
році. У вересні 2007 року до нього
звернувся громадянин ОСОБА_4 з
пропозицією придбати даний автомобіль.
Оскільки ОСОБА_4 не мав можливості
виплатити одразу всю суму, він
запропонував відповідачу купити в
нього автомобіль в розстрочку, про що
відповідач погодився та видав йому
довіреність на право керування
автомобілем на 1 рік. Після цього ОСОБА_4
передав відповідачу гроші в сумі 3000
грн, сів за кермо автомобіля та з місця
скоєння злочину зник. У вересні 2007 року
відповідач звернувся до
Святошинського РУ ГУМВС України в м.
Києві із заявою про викрадення
автомобіля, однак постановою слідчого
було відмовлено в порушенні
кримінальної справи. В 2009 році
відповідачу стало відомо про
затримання ОСОБА_4 за вчинення ним
злочинів, пов'язаних із викраденням
транспортних засобів. Вироком
Святошинського районного суду м. Києва
від 23.11.2011 року ОСОБА_4 було притягнуто
до кримінальної відповідальності за ч.
2 ст. 289, ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України та
стягнуто на користь ОСОБА_2 у
відшкодування матеріальної шкоди 43900
грн.

Частиною 4 ст. 174 ЦК України
передбачено, що у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову. Якщо
визнання відповідачем позову
суперечить закону або порушує права,
свободи та інтереси інших осіб, суд
постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Як вбачається з позовної заяви,
вимоги позивача є законними,
обґрунтованими та не порушують права,
свободи та інтереси інших осіб, у
зв'язку з цим, у суду відсутні підстави
для відмови у прийнятті визнання
відповідачем позову.

Представник третьої особи
Святошинського РУ ГУМВС України в м.
Києві в судове засідання не з'явився,
про час та місце слухання справи
повідомлявся належними чином, а тому
суд вважає за можливе розглядати
справу без його участі.

Вислухавши пояснення позивача,
представника позивача та відповідача,
дослідивши докази, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом
встановлено, що транспортний засіб -
автомобіль OPEL Vektra зеленого кольору, 1998
року випуску, кузов
№ НОМЕР_1 належав на праві власності
відповідачу ОСОБА_2

25.09.2007 року громадянин ОСОБА_4
незаконно заволодів вищевказаним
автомобілем, який належав ОСОБА_2 Так,
ОСОБА_2, який не будучи обізнаним про
злочинні наміри ОСОБА_4 щодо
заволодіння його автомобілем, видав на
ім'я останнього довіреність на право
експлуатації спірного автомобіля без
права повного розпорядження
автомобілем, ключі від автомобіля,
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, в свою чергу, для
створення у ОСОБА_2 враження, що він
дійсно бере автомобіль в оренду із
послідуючим його викупу, ОСОБА_4
передав ОСОБА_2 гроші в сумі 3000 грн
начебто в якості розрахунку за оренду
автомобіля за місяць. Після цього
ОСОБА_4 сів за кермо автомобіля OPEL Vektra
зеленого кольору, 1998 року випуску,
державний номер НОМЕР_3, ціною 45000 грн та
з місця скоєння злочину зник.

Також судом встановлено, що на
Товарній біржі «Столична» 05.01.2008 року
між ОСОБА_5, що діє від імені ОСОБА_6, що
діє від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було
укладено біржову угоду купівлі-продажу
транспортного засобу, згідно якої
ОСОБА_1 придбала автомобіль OPEL Vektra
зеленого кольору, 1998 року випуску,
кузов № НОМЕР_1 (а.с. 6).

Після придбання автомобіля позивач
ОСОБА_1 05.01.2008 року звернулась до
відповідного органу ДАІ щодо
перевірки придбаного транспортного
засобу на предмет перебування його у
розшуку. За результатами перевірки
спірний автомобіль в списку викрадених
автомобілів не значився (а.с. 7).

Відповідно до висновку спеціаліста
НДЕКЦ при ГУ МВС України в м. Києві від
14.03.2008 року ідентифікаційний номер
кузова, шасі і двигуна вищевказаного
автомобіля відповідають стандарту і
змінам не піддавалися; слідів внесення
змін в документах, що супроводжують ТЗ,
на момент дослідження не виявлено
(а.с.9).

Як пояснив в судовому засіданні
представник позивача, 27.11.2012 року син
позивача - ОСОБА_3, керуючи спірним
автомобілем, був зупинений
працівниками ДАІ Голосіївського
району м. Києва. Під час перевірки
документів, огляду агрегатів
автомобіля працівники міліції заявили,
що вказаний автомобіль з 14.02.2011 року
перебуває в розшуку, після чого
автомобіль було вилучено та поміщено
для зберігання на території
Святошинського РУ ГУМВС України в м.
Києві, яке проводило досудове
розслідування з приводу викрадення
автомобіля OPEL Vektra зеленого кольору, 1998
року випуску, кузов № НОМЕР_1.

Вироком Святошинського районного
суду м. Києва від 23.11.20011 року ОСОБА_4
було визнано винним у скоєнні злочинів,
передбачених ч. 2 ст. 289, ч.ч. 2, 3 ст. 358 КУК
України. Даним вироком також було
стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
матеріальну шкоду в розмірі 43900 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Статтею 330 ЦК України визначено, якщо
майно відчужене особою, яка не мала на
це права, добросовісний набувач
набуває право власності на нього, якщо
відповідно до статті 388 цього Кодексу
майно не може бути витребуване у нього.

Зокрема, відповідно до ст. 388 ЦК
України набувач визнається
добросовісним, якщо він не знав, що
особа, у якої він придбав річ, не мала
права її відчужувати. Отже, набувач є
добросовісним, якщо він не знав і не
повинен був знати про незаконність
свого володіння.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1
придбала спірний автомобіль на
законних підставах, біржова угода, на
підставі якої позивач набула право
власності на автомобіль на
сьогоднішній день є чинною, відповідно
до вимог чинного законодавства даний
правочин не оскаржувався та не був
визнаний недійсним, крім того,
відповідач ОСОБА_2, у якого був
викрадений спірний автомобіль, не
заперечує проти позовних вимог, суд
вважає, що є всі підстави для визнання
за позивачем ОСОБА_1 право власності на
автомобіль OPEL Vektra зеленого кольору,
державний номер НОМЕР_2.

Керуючись ст..ст. 15, 16, 321, 330, 388 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212, 213, 215, 218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
автомобіль OPEL Vektra зеленого кольору, 1998
року випуску, кузов НОМЕР_1, державний
номер НОМЕР_2.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі протягом 10 днів апеляційної
скарги з дня його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя