Провадження № 2/380/553/14
Справа № 380/1999/14- ц
Рішення

іменем
України

15 грудня 2014 року Тетіївський
районний суд Київської області в
складі :

головуючого судді :
Архангельського А.М.

при секретарі :
Мирончук О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тетієві цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства "Тетіївське
ремонтно-транспортне підприємство",
третя особа Селянське (фермерське)
господарство "Максим" про визнання
права власності,

встановив:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до
суду із позовною заявою до Приватного
акціонерного товариства "Тетіївське
ремонтно-транспортне підприємство"
(далі Відповідач), Селянського
(фермерського) господарства "Максим"
(далі Третьої особи), в якій просить
визнати за Третьою особою право
власності на об'єкти, а саме ангар та
склад нафтопродуктів.

Позовні вимоги мотивує тим, що в 2003-2005
роках Третя особа виконувала
сільськогосподарські роботи для ВАТ
"Тетіївське РТП" (пізніше перейменовано
в ПАТ "Тетіївське ремонтно-транспортне
підприємство") вартість яких 72540
гривень. Відповідач в зв'язку з
відсутністю коштів, 25.05.2005 року передав
Третій особі відповідно акту прийому
-передачі в рахунок оплати проведених
робіт об'єкти незавершеного
будівництва, а саме ангар та склад
нафтопродуктів, що розташовані по
АДРЕСА_1 на землях загального
користування, що прилягали до
території підприємства, які будувалися
за кошти Відповідача. Інші
правоустановчі документи про
власність на вищезазначене майно
відсутні. Позивач відповідно Статуту
Третьої особи, бажає купити об'єкти
незавершеного будівництва, але не може
реалізувати своє право через
відсутність правоустановчих
документів, які на незавершене
будівництво не видавалися.

В судовому засіданні Позивач заявлені
вимоги підтримала.

Представник Відповідача в судове
засідання не прибув, про день слухання
справи повідомлявся належним чином.

Представник Третьої особи в судове
засідання не прибув, про день слухання
справи повідомлений належним чином.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення Позивача та
дослідивши письмові докази, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що на протязі 2003-2005 року Третя особа
виконувала у Відповідача
сільськогосподарські роботи, вартість
яких 72540 гривень. В зв'язку з
відсутністю коштів у Відповідача,
останній провів розрахунки об'єктами
незавершеного будівництва, а саме
ангаром та складом нафтопродуктів, які
будувалися за кошти Відповідача та
розташовані по АДРЕСА_1 на землях
загального користування, що прилягають
до території Відповідача. На день
розгляду справи об'єкти незавершеного
будівництва, а саме ангар та склад
нафтопродуктів, що в АДРЕСА_1 за
Відповідачем не рахуються та не
перебувають на балансі підприємства.

Установлені обставини
підтверджуються: поясненнями Позивача,
актом прийомки передачі від 29.05.2005 року
(а.с.6), актом від 25.05.2005 року (а.с.7), копією
Статуту СФГ " Максим" (а.с.10-20), довідкою
від 01.01.2013 року (а.с.5).

Таким чином, аналізуючи зібрані по
справі і досліджені в судовому
засіданні докази, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню виходячи із
слідуючих норм права.

Так в судовому засіданні встановлено,
що Позивач є членом СФГ "Максим" і для
збільшення свого внеску в Статутний
капітал СФГ "Максим" бажає викупити
об'єкти незавершеного будівництва, а
саме ангар та склад нафтопродуктів, що
в АДРЕСА_1. Проте в силу того, що
відповідно до вимог ст.331 ЦК України
свідоцтво про право власності на
зазначені об'єкти не видавалося,
Позивач не має можливості реалізувати
своє право на набуття власності.

Відповідно ст. 3 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав , свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до змісту ст.392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також в разі втрати ним
документа, яким засвідчує його право
власності.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень",
державна реєстрація проводиться, крім
інших обставин, зазначених в цій
статті, також на підставі рішень судів,
що набрали законної сили.

Таким чином, як встановлено судом
Позивач, як і інші члени СФГ "Максим"
фактично володіють майном об'єктами
незавершеного будівництва, а саме
ангаром та складом нафтопродуктів, яке
їм було передано у власність в рахунок
погашення грошових боргових
зобов'язань. Позивачка за згодою інших
членів СФГ бажає викупити об'єкти
незавершеного будівництва, проте не
може реалізувати своє право за
відсутністю правоустановчих
документів на вищезазначені об'єкти.

При таких обставинах порушене право
Позивача підлягає захисту, а тому
позовні вимоги необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст.10,15,60,130,208,209,212-215 ЦПК
України, ст., ст. 3,328,329 ЦК України, Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства "Тетіївське
ремонтно-транспортне підприємство",
третя особа Селянське (фермерське)
господарство "Максим" про визнання
права власності задовольнити.

Визнати за Селянським (фермерським)
господарством "Максим", юридична адреса
м. Тетіїв, вул. Шкільна, 46-а Київської
області, , право
власності на об'єкти незавершеного
будівництва: ангар та склад
нафтопродуктів, які розташовані по
АДРЕСА_1 Київської області на землях
загального користування, що прилягають
до території приватного акціонерного
товариства "Тетіївське РТП", що в
АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий по справі суддя
Архангельський А.