Справа № 152/1112/14-ц
Суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області Строгий І.Л.,
розглянувши матеріали цивільної
справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання договору дарування недійсним,
ухвалою судді Шаргородського
районного суду Вінницької області
Гаврищука А.В. від 01.07.2014 року було
відкрито провадження у цій справі.
Ухвалою суду від 12.08.2014 року було
призначено судово-почеркознавчу
експертизу, а провадження у справі було
Указом Президента України від 06.11.2014
року № 853/2014 «Про переведення суддів»,
ОСОБА_3 переведено до іншого суду, у
зв’язку із чим, відповідно до вимог ст.
11-1 ЦПК України було здійснено
повторний автоматичний розподіл
справи, за результатами якого суддею,
що розглядатиме справу, визначено
З огляду на викладене вище, вважаю, що є
підстави прийняти справу до свого
провадження та призначити у ній судове
Окрім того, згідно ч. 1 ст. ст. 204 ЦПК
України, провадження у справі
відновлюється ухвалою суду після
усунення обставин, що викликали його
Отже, у зв’язку із тим, що обставини, що
викликали зупинення провадження
усунені, слід відновити провадження у
справі.
Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК
України, розмір судового збору, порядок
його сплати, повернення і звільнення
від сплати встановлюються законом.
Згідно ст. 2 та ч. 1 ст. 3 Закону України
«Про судовий збір», платники судового
збору - громадяни України, іноземці,
особи без громадянства, підприємства,
установи, організації, інші юридичні
особи (у тому числі іноземні) та фізичні
особи - підприємці, які звертаються до
суду чи стосовно яких ухвалене судове
рішення, передбачене цим Законом.
Судовий збір справляється за подання
до суду позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про
судовий збір» встановлено, що за
подання позовної заяви, що має
одночасно майновий і немайновий
характер, судовий збір сплачується за
ставками, встановленими для позовних
заяв майнового та немайнового
характеру.

Відповідно до ч. 1 та підпунктів 1, 2 п. 1 ч.
2 ст. 4 Закону України «Про судовий
збір», судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, у якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі. За
подання до суду позовної заяви
майнового характеру 1 відсоток ціни
позову, але не менше 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати. За подання до суду
позовної заяви немайнового характеру,
розмір судового збору становить 0,2
розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» передбачено,
що з 01.01.2014 року мінімальна заробітна
плата становить 1218 грн.

Отже, мінімальний розмір судового
збору за подання позовної заяви
майнового характеру становить 243,60 грн,
а максимальний 3654 грн, за позовні
вимоги немайнового характеру розмір
судового збору становить 243,60 грн.

У даному випадку, з огляду на зміст
позовних вимог, які містять як не
майнові - про визнання недійсним
договору дарування, так і майнові - про
зобов’язання повернути позивачу
житловий будинок, судовий збір мав би
бути сплачений за позовні вимоги
немайнового характеру у розмірі 243,60
грн, а за вимоги майнового характеру - 1
відсоток ціни позову, але не менше 0,2
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати, тобто 285,58 грн.

У пункті 12 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17.10.2014 року № 10 «Про
застосування судами законодавства про
судові витрати у цивільних справах»
зазначено, що у випадках об’єднання в
одній заяві вимог як майнового, так і
немайнового характеру судовий збір
згідно з частиною третьою статті 6
Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за
ставками, встановленими для позовів
майнового характеру, так і за ставками,
встановленими для позовних заяв зі
спорів немайнового характеру,
наприклад, зняття арешту з майна та
визнання права власності на це майно.
При цьому судовий збір може бути
сплачений окремо за кожною вимогою або
загальною сумою за всіма позовними
вимогами.

Перевіривши правильність сплати
позивачем судового збору, встановлено,
що судовий збір сплачено не у повному
розмірі.

Так, із позовної заяви вбачається, що
позивач визначила ціну позову у
розмірі 28 558 грн, а згідно квитанції від
25.04.2014 року, при зверненні до суду
позивач сплатила судовий збір у
розмірі 285,58 грн (а.с. 1).

Отже судовий збір позивачем сплачено
лише з вимоги майнового характеру, тоді
як вимога про визнання договору
дарування недійсним судовим збором не
оплачена.

Усе вище викладене, свідчить про те, що
провадження у справі відкрито за
заявою, судовий збір за якою був
сплачений у меншому, ніж передбачено
законом розмірі.

Пунктом 3 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17.10.2014 року № 10 «Про
застосування судами законодавства про
судові витрати у цивільних справах»,
зазначено, що порядок звернення до суду
за судовим захистом урегульовано ЦПК.
Подання заяви до суду має відбуватись
із дотриманням певних умов. Зокрема,
частиною п’ятою статті 119 ЦПК
передбачено, що до позовної заяви
додається документ, що підтверджує
сплату судового збору. Отже, якщо
сплата судового збору згідно з
вимогами закону є обов’язковою, то
наслідком недотримання цієї умови є
залишення позовної заяви без руху, а у
разі, якщо документ, що підтверджує
сплату судового збору не буде поданий у
строк, установлений судом, - залишення
заяви без розгляду (пункт 8 частини
першої статті 207 ЦПК).

Згідно пункту 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009
року «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», якщо порушення правил
статей 119, 120 ЦПК виявлені при розгляді
справи, вони усуваються в ході судового
розгляду або настають наслідки,
передбачені пунктом 8 частини першої
статті 207 ЦПК.

З огляду на зазначене вище вважаю, за
необхідне запропонувати позивачу
подати у судове засідання, призначене
цією ухвалою, квитанцію про доплату
судового збору у розмірі 243,60 грн, що є
різницею між сумою, сплаченою
позивачем та необхідним у даному
випадку розміром судового збору.

Керуючись ст.ст. 79, 80, 119, 207, 208-210 ЦПК
України,

у х в а л и в:

1. Прийняти справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання договору дарування
недійсним до свого провадження.

2. Відновити провадження у справі та
призначити судове засідання на 11 годин
00 хвилин « 30» грудня 2014 року у залі
судового засідання Шаргородського
районного суду Вінницької області.

3. У судове засідання викликати сторони.

4. Запропонувати відповідачу у строк до
« 30» грудня 2014 року через канцелярію
суду подати письмові заперечення проти
позову із зазначенням доказів, що
підтверджують його заперечення.

5. Роз’яснити:

- сторонам, що згідно ч. 2 ст. 27 та ст. 131
ЦПК України, особи, які беруть участь у
справі, для підтвердження своїх вимог
або заперечень зобов’язані подати
суду усі наявні у них докази до початку
розгляду справи по суті. Докази, подані
з порушенням цих вимог, не приймаються,
якщо сторона не доведе, що докази
подано несвоєчасно з поважних причин.
Сторони до початку розгляду справи по
суті зобов’язані повідомити суд про
всі відомі їм рішення судів, що
стосуються предмету спору, а також про
всі відомі їм незавершені судові
провадження, що стосуються предмету
спору;

- позивачу, що відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦПК
України, до початку розгляду судом
справи по суті вона має право шляхом
подання письмової заяви змінити
предмет або підставу позову;

- відповідачу його право, передбачене ч.
1 ст. 31 та ч. 1 ст. 123 ЦПК України
пред'явити зустрічний позов до початку
розгляду справи по суті.

6. Запропонувати позивачу подати у
судове засідання « 30» грудня 2014 року
квитанцію про доплату судового збору у
розмірі 243,60 грн, роз’яснивши їй, що у
разі не подання квитанції, позовна
заява буде залишена без розгляду на
підставі п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

7. Копію ухвали невідкладно направити
особам, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 293, 294, 296 ЦПК України,
ухвала може бути оскаржена лише щодо
недотримання правил підсудності, в
іншій її частині ухвала оскарженню не
підлягає.

Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду Вінницької області
через Шаргородський районний суд
Вінницької області протягом п’яти
днів з дня її проголошення. У разі, якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п’яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя

І.Л. Строгий