Справа № 349/1753/14-ц
Провадження № 2/349/525/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 грудня 2014 року
м. Рогатин

Рогатинський районний суд
Івано-Франківської області

у складі головуючого судді
Лошак О.О.

з участю секретаря Сірко
І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Рогатині
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Липівської
сільської ради Рогатинського району
Івано-Франківської області, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права
власності на домоволодіння,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до виконавчого комітету
Липівської сільської ради
Рогатинського району про визнання
права власності на домоволодіння в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
року та майна колгоспного двору.

Ухвалою Рогатинського районного суду
від 01.12.2014 року до участі у справі в
якості співвідповідачів було залучено
спадкоємців першої черги за законом
після смерті ОСОБА_5 - ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4

У позовній заяві зазначено, що
позивач та його батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_5
були співвласниками домоволодіння по
АДРЕСА_2. Батько позивача ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року. За життя він не встиг
скласти заповідального розпорядження.
ОСОБА_5, як спадкоємець за законом
першої черги майна спадкодавця ОСОБА_6
прийняла спадщину. ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Заповіту за життя не
складала, а тому спадкоємцями за
законом є він, а також його рідні
сестри ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які
відмовились від прийняття спадщини.
Він фактично прийняв спадщину,
оскільки звернувся із відповідною
заявою до державної нотаріальної
контори, однак йому було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на майно у зв'язку із тим, що відсутні
правовстановлюючі документи на
вищевказані домоволодіння. Крім того,
реєстраційною службою Рогатинського
районного управління юстиції
Івано-Франківської області йому
відмовлено у видачі свідоцтва про
право власності на 1/3 частину майна
колгоспного двору. Просив позов
задовольнити, визнати за ним право
власності на домоволодіння вартістю
92487 грн., що розташовані по АДРЕСА_2.

Позивач у судове засідання не
прибув, направив на адресу суду
клопотання про розгляд справи у його
відсутності, позовні вимоги підтримує
повністю з підстав наведених у
позовній заяві.

Відповідачі по справі позовні вимоги
визнали повністю. Не заперечували
відносно задоволення позову. У судове
засідання, призначене на 18.12.2014 року не
прибули, направили на адресу суду
клопотання про слухання справи у їх
відсутності.

Відповідно до вимог ст.27 ЦПК України,
участь у судових засіданнях - це право,
а не обов'язок сторін по справі.

Суд, дослідивши та перевіривши всі
докази в їх сукупності, встановив такі
факти та відповідні їм правовідносини.

З довідки №565, виданої виконавчим
комітетом Липівської сільської ради
Рогатинського району
Івано-Франківської області 29 жовтня 2014
року вбачається, що станом на 01 липня
1990 року в домоволодінні по АДРЕСА_2
проживали: ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_1,
господарство відносилось до категорії
колгоспних дворів (а.с.9).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серія НОМЕР_2, виданим 21 травня 2014 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Рогатинського РУЮ в Івано-Франківській
області (а.с.6).

Після його смерті відкрилась спадщина
на належне йому майно.

За життя ОСОБА_6 заповіту не склав.

Дружина спадкодавця ОСОБА_7, як
спадкоємець за законом першої черги,
прийняла спадщину.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серія НОМЕР_3, виданим 24 грудня 2014 року
виконавчим комітетом Липівської
сільської ради Рогатинського
району(а.с.7).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася
спадщина на належне їй майно, що
розташоване у АДРЕСА_2.

Заповіт від імені ОСОБА_5 у виконавчому
комітеті Липівської сільської ради
Рогатинського району не
посвідчувався.

Судом встановлено, що спадкоємцями на
майно спадкодавця ОСОБА_5 є позивач по
справі ОСОБА_1, а також ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, які відмовилась від прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_5, що
підтверджується їхніми
заявами.(а.с.17-19).

Таким чином єдиним спадкоємцем за
законом на спадкове майно спадкодавця
ОСОБА_5 є позивач по справі ОСОБА_1

Із довідки Івано-Франківського
обласного бюро технічної
інвентаризації №38 від 03.11.2014 року
вбачається, що реєстрація права
власності на домоволодіння по
АДРЕСА_2 не проводилась (а.с.10).

Із довідки комунального
підприємства
"Архітектурно-планувальне бюро" № 02/35
від 30 жовтня 2014 року вбачається, що
документація на житловий та
господарські будинки, які знаходяться
по АДРЕСА_2 на ОСОБА_5 в архіві
архітектурно-планувального бюро
відсутня. При обстежені на місці
встановлено, що житловий та
господарські будинки побудовані без
порушень будівельних норм.(а.с.11).

Згідно технічного паспорта,
виданого ТзОВ «Західбудексперт» 25
червня 2014 року до складу домоволодіння
входили житловий будинок загальною
площею 79,4 м2, житловою

41,8 м2, літня кухня загальною площею 35,8
м2, стайня загальною площею 53,7 м2,
інвентаризаційна вартість
домоволодінь становить 92 487 грн. (12-15).

Державним нотаріусом Рогатинської
державної нотаріальної контори
позивачу по справі відмовлено в
оформлені свідоцтва про право на
спадщину на домоволодіння після смерті
ОСОБА_8 через відсутність
правовстановлюючого документа на
домоволодіння(а.с.21).

Державним реєстратором прав на
нерухоме майно 05 листопада 2014 року
прийнято рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень на нерухоме майно за адресою
АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 (а.с.20).

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (в ред.1963
року) майно колгоспного двору належить
його членам на праві сумісної
власності.

Згідно ст.121 ЦК УРСР володіння,
користування і розпорядження майном
колгоспного двору здійснюється за
згодою всіх членів двору. При
відсутності згоди спір про володіння,
користування або розпорядження майном
колгоспного двору вирішується судом за
позовом будь-якого члена двору, який
досяг шістнадцяти років. При цьому
розміри часток колишніх членів
колгоспного двору в спільному майні
визначалися відповідно до чинної на
той час ст.123 ЦК УРСР - при поділі майна,
яке є спільною власністю колгоспного
двору, суди повинні виходити з принципу
рівності часток усіх колишніх членів
двору, в тому числі непрацездатних і
неповнолітніх.

Відповідно до роз'яснень, даних у
п.6 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22 грудня 1995 року №20 "Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності"
до правовідносин, які виникли до 15
квітня 1991 року застосовується діюче на
той час законодавство. Зокрема, спори
щодо майна колишнього колгоспного
двору, яке було придбане до 15 квітня 1991
року, мають вирішуватися за нормами, що
регулювали власність цього двору, а
саме: а) право власності на майно, яке
належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні. Такими, що втратили
це право, вважаються працездатні члени
двору, які не менше трьох років підряд
до цієї дати не брали участі своєю
працею і коштами у веденні спільного
господарства двору (в цей строк не
включається час перебування на дійсній
строковій військовій службі, навчання
в учбовому закладі, хвороба) ;б) розмір
частки члена двору визначається
виходячи з рівності часток усіх його
членів, включаючи неповнолітніх та
непрацездатних. Частку працездатного
члена двору може бути зменшено або
відмовлено у її виділення при
недовгочасному його перебуванні у
складі двору або незначній участі
працею чи коштами в господарстві двору;
г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної
Ради України "Про введення в дію Закону
"Про власність" загальні правила
спадкування щодо частки члена
колгоспного двору застосовуються з 01
липня 1990 року. При спадкуванні після
смерті останнього члена колгоспного
двору, що мала місце до цієї дати,
частка в майні двору, належна особі, яка
вибула з членів двору, але не втратила
на неї права на час смерті останнього
члена двору, не входить до спадкового
майна.

Відповідно до ст. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов
про визнання його права власності,
якщо це право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Дослідивши та перевіривши всі
докази в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позов обгрунтований, не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, а тому підлягає до
задоволення.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212,214 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
уродженцем та жителем АДРЕСА_1 право
власності на 2/3 частини домоволодіння
вартістю 92 487 грн. - житловий будинок
загальною площею 79,4 м2, житловою 41,8 м2,
літню кухню загальною площею 35,8 м2,
стайню загальною площею 53,7 м2, що
розташовані по АДРЕСА_2, які на день
смерті належали ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
уродженцем та жителем АДРЕСА_1, право
власності на 1/3 частину майна
колгоспного двору - домоволодіння
вартістю 92 487 грн. - житловий будинок
загальною площею 79,4 м2, житловою 41,8 м2,
літню кухню загальною площею 35,8 м2,
стайню загальною площею 53,7 м2, що
розташовані по АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Івано - Франківської області
через Рогатинський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10 - денний
строк з дня проголошення рішення,
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні під час оголошення
рішення - в цей же строк з часу
отримання копії рішення суду.

Головуючий:

Лошак О.О.