АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7110/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Савченко В. О. Доповідач - Демченко
Е.Л. Категорія 5
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді
Демченко Е.Л.

суддів - Варенко О.П.,
Куценко Т.Р.

при секретарі -
Денисенко А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Баглійського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 30 січня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа -
Державна реєстраційна служба
Дніпродзержинського міського
управління юстиції, про виділ частки з
нерухомого майна, що знаходиться у
спільній частковій власності в натурі
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про поділ домоволодіння в
натурі, про виділ нерухомості в
самостійний об'єкт, про визначення
порядку користування земельною
ділянкою, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2012 року ОСОБА_3
звернулася до суду з уточненим позовом
до ОСОБА_2 про виділ частки з нерухомого
майна, що знаходиться в спільній
частковій власності, в натурі,
мотивуючи тим, що на підставі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від
13 жовтня 2006 року їй на праві власності
належить 1/2 частина домоволодіння
АДРЕСА_1. Спірний будинок, загальною
площею 84,2 кв.м, складається з житлової
площі 49,3 кв.м, крім того з нежилої
прибудови, а саме відкритою верандою,
підвалом п/д та ганком. До складу
домоволодіння входить сарай,
вбиральня, водопровід, зливна яма,
ворота та тротуар. Домоволодіння
розташоване на земельній ділянці,
площею 608 кв.м. Інша 1/2 частина спірного
будинку належить відповідачці ОСОБА_2

Зазначала, що 16 жовтня 2013 року була
проведена комісійна судова
будівельно-технічна експертиза, якою
вирішено ряд питань, зокрема визначено
варіант поділу будинку та вартість
квартир №1 і №2.

Посилаючись на те, що експертом надано
лише один варіант поділу
домоволодіння, просить суд поділити
домоволодіння АДРЕСА_1 та виділити їй у
користування, згідно висновку
комісійної судової
будівельно-технічної експертизи від 13
жовтня 2013 року, квартиру №1, загальною
площею 41,3 кв.м, а саме, у житловому
будинку А-1: коридор-веранда 1-3 площею 8.8
кв.м, житлові кімнати разом площею 32.5
кв.м, з яких 1-6 площею 19,7 кв.м; 1-5 площею
12.8 кв.м, надвірні будівлі та споруди: 1/2
частину підвалу п/д, 1/2 частину
водопроводу №1, зливну яму №2, огорожу,
уся вартість яких 74.403 грн., що становить
46/100% частки домоволодіння, що на 6.809 грн.
50 коп. менш іншої ідеальної 1/2 частки
домоволодіння, вартість якої 81.212 грн.50
коп. Виділити спірну квартиру №1 в
окремий об'єкт з присвоєнням окремої
адреси та визнати за ОСОБА_3 право
власності в цілому на самостійний
об'єкт нерухомого майна квартиру №1.
Визначити порядок користування
земельною ділянкою площею 608 кв.м та
виділити земельну ділянку площею 304
кв.м. Для обслуговування інженерних
комунікацій, виділених житлових
квартир №1 та №2, їй та ОСОБА_2
встановити земельний сервітут.
Стягнути витрати по справі у розмірі
3.820 грн.26 коп. та грошову компенсацію у
розмірі 6.809 грн.50 коп.

У вересні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3
про поділ домоволодіння в натурі, про
виділ нерухомості в самостійний об'єкт,
про визначення порядку користування
земельною ділянкою, мотивуючи тим, що
їй на підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 13 жовтня 2006
року на праві власності належить 1/2
частина житлового будинку АДРЕСА_1.

Інша 1/2 частина зазначеного будинку
належить на праві власності ОСОБА_3

Посилаючись на те, що спірний будинок
належить їй та відповідачці на праві
спільної часткової власності, що в
добровільному порядку вони не можуть
поділити даний будинок, просила суд
поділити домоволодіння АДРЕСА_1 в
натурі на дві рівні частини, виділити
частину домоволодіння, належну їй в
окремий самостійний об'єкт з
присвоєнням окремої адреси, визнавши
за нею право власності на цей об'єкт.
Визначити порядок користування
земельною ділянкою площею 600 кв.м.
Стягнути судові витрати.

Рішенням Баглійського районного
суду м.Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 30 січня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 та
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2
задоволені у повному обсязі. Вирішено
питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
ставить питання про скасування рішення
суду і ухвалення нового рішення, яким
її позовні вимоги та позовні вимоги
ОСОБА_3 залишити без задоволення,
зазначаючи, що рішення постановлене з
порушенням норм матеріального й
процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
находить, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які буди досліджені в
судовому засіданні.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5)чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6)як розподілити між
сторонами судові витрати; 7)чи є негайні
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8)чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Однак зазначеним вимогам закону
ухвалене у справі рішення суду не
відповідає.

Відповідно ст.380 ЦК України житловий
будинок є будівля капітального типу,
споруджена з дотриманням вимог
встановлених законом, іншими
нормативно-правовими актами , і
призначена для постійного в ній
проживання.

Згідно до ст.319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 152 ЖК Української РСР
передбачено, що переобладнання і
перепланування жилого будинку
(квартири), що належить громадянинові
на праві приватної власності,
провадяться з дозволу виконавчого
комітету місцевої Ради народних
депутатів.

Частиною 1 ст.356 ЦК України визначено, що
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Відповідно до ст.ст.364,367 ЦК України
кожен із співвласників має право на
виділ його частки майна, що є у спільній
частковій власності в натурі або його
поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК
України.

За відсутності згоди співвласників про
поділ спільного майна це питання
вирішується судом.

Під час вирішення зазначених спорів
суди мають враховувати роз'яснення,
викладені в постанові Пленуму
Верховного Суду України від 4 жовтня 1991
року №7 «Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право
приватної власності на житловий
будинок».

Зокрема, виходячи з положень ст.ст.183,367
ЦК України та роз'яснень, викладених у
пп.6,7 зазначеної постанови, виділ
частки в натурі (поділ будинку) може
мати місце за наявності технічної
можливості виділення кожній із сторін
відокремленої частини будинку із
самостійним виходом (квартири), яка
відповідає розміру їх часток у
приватній власності або наявності
технічної можливості переобладнання
будинку в ізольовані квартири.

У тих випадках, коли для поділу
необхідне переобладнання або
перепланування будинку він
провадиться за наявності на це дозволу
виконавчого комітету місцевої ради
(ст.152 ЖК України).

Пунктом 4 Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
гуртожитків, затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України від 08
жовтня 1992 року №572, передбачено, що
власники, наймачі (орендарі) приміщень
житлових будинків мають право на
переобладнання і перепланування
житлових і підсобних приміщень,
балконів і лоджій за відповідними
проектами без обмеження інтересів
інших громадян, які проживають у
будинку, з дозволу власника будинку
(квартири) та органу місцевого
самоврядування, що видається в
установленому порядку.

Відповідно до п.п.1.4.1,1.4.3 Наказу
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства №76
від 17 травня 2005 року, переобладнання і
перепланування жилих будинків, жилих і
нежилих у жилих будинках приміщень
дозволяється робити після одержання
дозволу Виконавчого комітету місцевої
Ради народних депутатів відповідно до
законодавства. До елементів
перепланування жилих приміщень
належать:

перенесення і розбирання перегородок,
перенесення і влаштування

дверних прорізів, улаштування і
переустаткування тамбурів,

прибудова балконів на рівні перших
поверхів багатоповерхових будинків.

Судом встановлено і це
підтверджується матеріалами справи, що
на підставі свідоцтв про право на
спадщину за заповітом, виданих 13 жовтня
2006 року Другою дніпродзержинською
державною нотаріальною конторою,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є власниками по 1/2
частини жилого будинку АДРЕСА_1 (а.с.6,44).

Відповідно до висновку
комісійної судової
будівельно-технічної експертизи
№1164/1165/1166-13 від 16 жовтня 2013 року,
проведеної Дніпропетровським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз, запропоновано один варіант
розподілу спірного домоволодіння
виходячи з розміру часток 1/2 та 1/2. При
цьому, в ньому зазначається перелік
робіт, який необхідно здійснити для
влаштування двох ізольованих квартир у
спірного будинку (а.с.91-107).

Як роз'яснив Пленум Верховного
Суду України у п.7 постанови «Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» від 04 жовтня 1991 року №7, з
наступними змінами та доповненнями, в
спорах про поділ будинку в натурі
учасникам спільної часткової
власності на будинок може бути
виділено відокремлену частину будинку,
яка відповідає розміру їх часток у
праві власності. У тих випадках, коли
для поділу необхідне переобладнання та
перепланування будинку, він
проводиться при наявності дозволу на
це виконкому місцевої ради (ст.152 ЖК
УРСР).

Задовольняючи позов, районний суд
на вказані вимоги закону уваги не
звернув та не врахував, що при поділі
житлового будинку в натурі у разі
необхідності його переобладнання та
перепланування, необхідний дозвіл
виконкому місцевої ради, який має бути
отриманий до винесення судом рішення,
що є обов'язковою умовою згідно з
вимогами ст.152 ЖК УРСР.

Крім того, до ухвалення рішення в
матеріалах справи повинні бути надані
відповідні висновки: технічний
висновок про відповідність
перепланування будівельним нормам і
правилам, висновок про відповідність
перепланування
санітарно-епідеміологічним вимогам,
пропонованим до будинків і приміщень, і
правилам пожежної безпеки. Залежно від
обставин справи підлягають поданню
висновки й інших служб, зокрема
погодження для встановлення
відокремленого газо-, водо- та
енергопостачання.

У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» від 04 жовтня 1991 року №7, з
наступними змінами та доповненнями,
визначено, що порушуючи справу даної
категорії, суддя зобов'язаний, з метою
забезпечення її своєчасного і
правильного розгляду, провести всі
необхідні для цього підготовчі дії,
зокрема, відповідно до заявлених вимог
запропонувати сторонам подати або за
їх клопотанням витребувати документи
(дані): висновки технічної експертизи
щодо можливих варіантів поділу будинку
в натурі або встановлення порядку
користування ним відповідно до
належних співвласникам часток, а у
необхідних випадках - органів
державного архітектурно-будівельного
контролю, пожежної і санітарної
інспекції про допустимість пов'язаних
з цим переобладнань; про дозвіл
виконкому місцевої ради на
переобладнання і перепланування
жилого будинку.

Згідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Апеляційний суд сприяв всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи, а
саме, сторонам неодноразово
роз'яснювались вимоги ст.152 ЖК України,
надався строк для отримання дозволу
виконкому місцевої ради на
переобладнання і перепланування
спірного жилого будинку. Однак сторони
відмовилися від звернення до виконкому
місцевої ради за отриманням дозволу на
переобладнання і перепланування
будинку.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевіривши доводи та давши їм
правову оцінку, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення
районного суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення, яким позов
ОСОБА_3 та зустрічний позов ОСОБА_2
залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Баглійського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 30 січня 2014 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
третя особа - Державна реєстраційна
служба Дніпродзержинського міського
управління юстиції, про виділ частки з
нерухомого майна, що знаходиться у
спільній частковій власності в натурі
та в задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
домоволодіння в натурі, про виділ
нерухомості в самостійний об'єкт, про
визначення порядку користування
земельною ділянкою відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Демченко Е.Л.

Судді:
Варенко О.П.

Куценко Т.Р.