Справа № 2-4101/14/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року Солом»янський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді -Кушнір С.І,

при секретарі - Загородній І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-і особи: Служба у
справах дітей Солом»янської районної у
м.Києві державної адміністрації,
Уповноважений Президента України з
прав дитини про визнання права
власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 в червні 2014 року
звернулася до суду з позовом про
визнання права власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову посилалась на
те, що 30.08.1986 р. між позивачем та ОСОБА_4
було зареєстровано шлюб.

Відповідно до договору
купівлі-продажу від 25 березня 1999 року,
нею придбана квартира АДРЕСА_1. Дана
квартира придбана за кошти її матері.
На момент купівлі квартири шлюбні
відносини з ОСОБА_5 були припинені.
Відношення до боргу, який виник у
ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_3 позивач
не має. Позивач є єдиним власником
квартири.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 03 червня 2011 року за
поданням державного виконавця ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві визначено
частку боржника ОСОБА_4 у вказаній
квартирі в розмірі 1/2 частини цієї
квартири.

Рішенням Солом»янського районного
суду м.Києва від 19.04.2013 р. визнано право
власності на половину квартири, що
належить позивачу за ОСОБА_3

Просила визнати за нею право власності
на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1., так як
жодного відношення до придбання
квартири відповідач не має.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала з підстав
наведених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти
позову заперечував, та зазначив, що
ухвалою Солом'янського районного суду
м.Києва від 03.06.2011 було визначено частку
боржника ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 в
розмірі ? частини цієї квартири.
Рішенням Апеляційного суду м.Києва від
04.04.2013 р. відмовлено в задоволенні
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання
права власності на ? частину даної
квартири. Рішенням Солом»янського
районного суду м.Києва від 19.04.2013 р. було
визнано право власності на ? частину
квартири за ОСОБА_3 Отже відповідач є
власником 1/2 частини квартири, та
відсутні підстави для задоволення
позову.

Представники 3-х осіб в судове
засідання не з»явились, про розгляд
справи повідомлялись належним чином,
надали заяви про розгляд справи у їх
відсутність.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, дійшов
висновку, що позов задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до договору купівлі-продажу
від 25.03.1999 р., укладеного між ОСОБА_2 та
ЗАТ Компанія «ДОМОСТРОЙ», ОСОБА_2
придбала квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 03 червня 2011 року за
поданням державного виконавця ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві визначено
частку боржника ОСОБА_4 у квартирі
АДРЕСА_1 в розмірі 1/2 частини цієї
квартири. При визначенні частки
боржника у майні, що є спільною
власністю, суд виходив з того, що
квартира придбана в період шлюбу та
ОСОБА_2 не надано належних доказів щодо
належності їй спірної квартири на
праві особистої власності.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від
04.04.2013 р. було відмовлено в задоволенні
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання
права власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1.

Рішенням Солом»янського районного
суду м.Києва від 19.04.2013 р. було визнано
право власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та припинено право
власності ОСОБА_4 на ? частину даної
квартири. Рішенням суду встановлено, що
постановою ВДВС Солом»янського РУЮ у
м.Києві від 22.08.2012 р. ? частина квартири
АДРЕСА_1, що нереалізована на прилюдних
торгах, передана стягувачу ОСОБА_3 в
рахунок погашення боргу ОСОБА_4

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що
кожна сторона зобовязана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких
беруть участь ті самі особи, або особа,
щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, власником 1/2 частини спірної
квартири є ОСОБА_3, який придбав спірне
майно на платній основі, в рахунок
погашення боргу ОСОБА_4

Відповідно до ст.346 ЦК України право
власності припиняється у разі: 1)
відчуження власником свого майна; 2)
відмови власника від права власності; 3)
припинення права власності на майно,
яке за законом не може належати цій
особі; 4) знищення майна; 5) викупу
пам'яток історії та культури; 6) викупу
земельної ділянки у зв'язку із
суспільною необхідністю; 7) викупу
нерухомого майна у зв'язку з викупом з
метою суспільної необхідності
земельної ділянки, на якій воно
розміщене; 8) звернення стягнення на
майно за зобов'язаннями власника; 9)
реквізиції; 10) конфіскації; 11)
припинення юридичної особи чи смерті
власника. 2. Право власності може бути
припинене в інших випадках,
встановлених законом.

Оскільки ОСОБА_3 є добросовісним
набувачем 1/2 частини спірної квартири,
право власності на частку квартири не
припинено, суд приходить до висновку,
що відсутні правові підстави для
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 16, 316, 321, 391, 346, 365 ЦК
України, ст. ст. 3-4, 10-11, 27, 57-61, 88, 169, 209,
212-215, 218, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
3-і особи: Служба у справах дітей
Солом»янської районної у м.Києві
державної адміністрації,
Уповноважений Президента України з
прав дитини про визнання права
власності відмовити.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Кушнір С.І.