Номер провадження: 22-ц/785/8556/14
Головуючий у першій інстанції Раца В.
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Сватаненка В.І.

суддів - Артеменка І.А.,
Черевка П.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Болградського районного
суду Одеської області від 27 серпня 2014
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до Василівської сільської ради
Болградського району Одеської області,
ОСОБА_4 - «Про визнання заповіту
недійсним», -

ВСТАНОВИЛА:

27.08.2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із
зазначеним позовом, по якому просила
визнати недійсним заповіт, складений
18.02.2008 року від імені її батька ОСОБА_5
на ім'я ОСОБА_4

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач посилалась на те, що її батько
тяжко хворів, а тому не мав можливості
скласти заповіт в сільській раді.

Позивач позов підтримала та просила
його задовольнити.

Представник позивача позов підтримав,
просив його задовольнити, а також
посилався на те, що заповіт складений
російською мовою, чим порушенні вимоги
законодавства щодо його складання
державною мовою.

Представник відповідача Василівської
сільської ради позов не визнав,
заперечував проти його задоволення,
пояснивши, що до 2010 року заповіти
складались російською мовою.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала,
заперечували проти його задоволення.

Рішенням Болградського районного суду
Одеської області від 27.08.2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

27.08.2014 року ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу на вказане рішення суду, по якій
просить рішення районного суду
скасувати, ухвалити у справі нове
рішення по суті позовних вимог,
посилаючись на те, що районним судом
рішення було ухвалено неправомірно.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 1257 ЦК України заповіт,
складений особою, яка не мала на це
права, а також заповіт, складений з
порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, є нікчемним.

За позовом заінтересованої особи суд
визнає заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

По справі встановлені наступні
фактичні обставини.

18.02.2008 року секретарем Василівської
сільської ради був посвідчений заповіт
за № 122, відповідно якого ОСОБА_5
заповідав усе належне йому на день
смерті майно ОСОБА_4

Відповідно до свідоцтва про смерть від
19.09.2012 року, виданого відділом
державної РАЦС Болградського РУЮ,
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача в судовому
засіданні, посилаючись на те, що
заповіт був підписаний не ОСОБА_5,
заявив клопотання про призначення у
справі почеркознавчої експертизи, яка
була призначена ухвалою суду від 27.02.2014
року. Однак, заявою від 08.05.2014 року
ОСОБА_5 від проведення експертизи
відмовився, тому ухвала суду про
призначення експертизи була повернута
експертом у зв'язку з невиконанням
клопотання експерта щодо оплати послуг
експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України у
разі ухилення особи, яка бере участь у
справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо,
суд залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні.

На підставі ч.ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів в їх
сукупності.

Тому, колегія суддів погоджується з
висновком районного суду про те, що
позивачем не надано будь-яких доказів,
які б свідчили про порушення вимог
закону при посвідченні заповіту. Тобто,
обставини на які посилається позивач
не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні, а лише посилання на
складання заповіту російською мовою не
може бути підставою для визнання
заповіту недійсним, тому позов
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підтвердження своїх вимог і
заперечень. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ч. 1 ст. 59 ЦПК України
належними є докази, що містять
інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 3 ст. 212 ЦПК України
передбачено, що суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

З матеріалів цивільної справи не
вбачається, що позивачем по справі були
надані належні допустимі письмові
докази на підтвердження доводів та
позовних вимог.

Цивільний інтерес підлягає захисту,
якщо він не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Колегія суддів вважає, що районний суд,
давши оцінку поясненням сторін по
справі та на підставі сукупності
зібраних по справі доказів, прийшов до
правильного обґрунтованого висновку,
що твердження позивача є недоведеними
та непідтвердженими, у зв'язку з чим
неспроможними та такими, що не
спростовують висновків суду, не маючи
підстав та доведеності для задоволення
позову.

Висновки суду першої інстанції
відповідають вимогам норм права, на які
посилається суд під час розгляду
справи і фактичним обставинам по
справі, а також підтверджується
зібраними по справі доказами.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції,
з'ясувавши обставини справи та давши
належну оцінку зібраним доказам,
дійшов до обґрунтованих висновків про
відсутність правових підстав для
задоволення позову.

Апеляційна скарга не містить доводів,
які мають бути підставами для
скасування рішення суду.

Доводи апеляційної скарги є
неспроможними, висновків суду не
спростовують і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
є правильним по суті, відповідає
вимогам ст. ст. 212-215 ЦПК України,
підстави для його скасування та
ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314,
315, 317 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Болградського районного суду
Одеської області від 27 серпня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
В.І.
Сватаненко

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

17.12.2014 року
м. Одеса