Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючої судді Войнаренко Л.Ф.

при секретарі Клименко В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в
м.Вишгороді цивільну справу за позовом
ОСОБА_9, ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
захист права власності на нерухоме
майно шляхом виселення осіб, за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до
Вишгородської районної державної
адміністрації в особі відділу
архітектури та містобудування, ОСОБА_5,
третя особа садівницьке товариство
"Підлісне" масиву "Світанок" про
припинення права власності на нерухоме
майно- будинок у зв"язку з його
знищенням, про визнання права
власності на ? частину будівельних
матеріалів,

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2013 року позивачі
звернулись до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про захист права власності на
нерухоме майно шляхом виселення осіб

В січні 2014 року до суду звернувся
ОСОБА_4 з зустрічним позовом до
Вишгородської районної державної
адміністрації в особі відділу
архітектури та містобудування, ОСОБА_5,
третя особа садівницьке товариство
"Підлісне масиву "Світанок" про
припинення права власності на нерухоме
майно-будинок у зв'язку з його
знищенням, про визнання права
власності на 2/3 будівельних матеріалів
та про визнання права на введення в
експлуатацію збудованого житлового
будинку з господарськими спорудами.

В грудні 2014 року ОСОБА_4 уточнив позовні
вимоги.

Свої позовні вимоги позивачі за
первісним позовом мотивували тим, що
вони є власниками садового будинку
АДРЕСА_3 на підставі договору
купівлі-продажу, а відповідач ОСОБА_4 у
2012 року попросився тимчасово поселити
його в їх будинку терміном до одного
року з тих підстав, що він продає свою
квартиру в місті Києві та купує інше
житло та йому необхідно в цей період
тимчасове житло, щоб не витрачати кошти
на оренду житла. На прохання ОСОБА_4
вони погодились на термін до одного
року за умов дотримання з його боку
правил співжиття, правил користування
жилим приміщенням та звільнити їх
будинок за першою вимогою. Однак
починаючи з вересня 2012 року відповідач
почав порушувати ї вимоги, а саме без їх
згоди привів до будинку ОСОБА_3 з метою
її проживання в їх будинку та вів
аморальний спосіб життя.. 01.04.2013 року
відповідач почав вимагати, щоб ОСОБА_6
та його родина покинули спірний
будинок. Крім того, відповідач вимагав
переписати на нього будинок, на їх
відмову відповідач почав погрожувати
життю та здоров'ю.

Позивачі за первісним позовом просять
виселити громадянина ОСОБА_4 та ОСОБА_3
з садового будинку та садиби АДРЕСА_3 у
садівничому масиві "Світанок" без
надання іншого житлового приміщення.

Свої позовні вимоги позивач за
зустрічним позовом мотивував тим, що в
2008 році він, його мати та його сестра
отримавши у спадок після смерті батька
по 1/3 частині спірного
домогосподарства в СТ "Підлісне" у
садівничому масиві "Світанок", що
розташоване в АДРЕСА_3, продали його
донці ОСОБА_7.Причиною продажу, а
фактично дарунком даного будинку було
прохання доньки надати їй з чоловіком
приміщення для проживання.На земельній
ділянці вказаного господарства його
батьком було збудовано садовий будинок
площею 40 кв.м, сарай, вбиральню, теплицю,
свердловину та огорожу. Земельна
ділянка не була приватизована, і по
сьогоднішній день право власності на
неї не зареєстровано. Крім цього,
коштів на земельну ділянку у нього не
було і тому він був змушений продати
квартиру АДРЕСА_4, та дані кошти придбав
однокімнатну квартиру АДРЕСА_2, яку
продав 23 лютого 2012 року, кошти від
продажу квартир витратив на
будівництво спірного садового будинку.
Загалом ним було витрачено на
будівництво садового будинку 360 тис.
грн.

Позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_4
просить визнати право спільної
сумісної часткової власності в рівних
частинах, а саме за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по ?
частині будівельних матеріалів та
конструктивних елементів, з яких
побудовано садовий будинок АДРЕСА_3,
припинити право власності ОСОБА_1 на
знищений будинок АДРЕСА_3

В судовому засіданні представник
позивачів за первісним позовом позов
підтримав, в задоволенні зустрічного
позову просить відмовити.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4
та представник ОСОБА_4 та ОСОБА_3 позов
підтримали,просять задовільнити, в
задоволенні первісного позову просять
відмовити.

Відповідач за зустрічним позовом
ОСОБА_3, відповідач за зустрічним
позовом представник Вишгородської
районної державної адміністрації в
особі відділу архітектури та
містобудування та 3-тя особа СТ
"Підлісне" масиву "Світанок" за
зустрічним позовом до суду не
з'явились, надали суду заяви, в яких
просять слухати справу за їх
відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд вважає, що первісний та зустрічний
позови задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Судом встановлено, що власниками
садового будинку АДРЕСА_3 на підставі
договору купівлі-продажу від 28 серпня
2007 року є ОСОБА_1 та ОСОБА_6. В договорі
значиться садовий будинок з надвірними
будівлями, які побудовано в 1983 році
(а.с.4).

Відповідно до ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

З технічного паспорту на садовий
будинок АДРЕСА_3 садового будинку 1983
року забудови не значиться, а значиться
садовий будинок 2012 року забудови, більш
того ,згідно відмітки значаться
самочинні прибудови (а.с.38).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України,
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Сторони не заперечують, що садовий
будинок був перебудований, в даний час
право власності на перебудований
будинок не зареєстровано, будинок не
прийнятий в експлуатацію.

Суд приходить до висновку, що оскільки
право власності на садовий будинок не є
зареєстрованим, позовні вимоги щодо
захисту права власності є
передчасними, такими, що не ґрунтуються
на вимогах закону.

Крім того, суду не надано жодного
доказу про відповідачі ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 своїми діями порушують право
власності або право користування
майном позивачам ОСОБА_9 та ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 331 ЦК України, до
завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного
суду України від 04.10.1991р. № 7 "Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок" зазначив, що за позовом
дружини, членів сім'ї забудовника, які
спільно будували, а також спадкоємців,
суд вправі провести поділ
незакінченого будівництвом будинку,
враховуючи ступінь його готовності,
можна визначити окремі частини і
технічно можливо довести до кінця
будівництво зазначеними особами. При
неможливості поділу незакінченого
будівництвом будинку, суд може визнати
право за цими особами на будівельні
матеріали і конструктивні елементи
будинку або з врахуванням конкретних
обставин залишити його одній із сторін,
а іншій присудити грошову компенсацію.

ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1.

Надані ОСОБА_4 накладні на будівельні
матеріали (а.с.63-70) не містять доказів
про те, що куплені відповідачем ОСОБА_4
будівельні матеріали були використані
під час будівництва садового будинку
АДРЕСА_3, в деяких накладних значаться
прізвища покупців з іншими прізвищами
(наприклад менеджер ОСОБА_8 - а.с.69)

Таким чином, суд вважає, що позивачами
не виконані вимоги ст.. 10, 60 ЦПК України
щодо доведення обставин, на які вони
посилаються, як на підставу своїх
вимог, тому суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_9, ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист права
власності на нерухоме майно шляхом
виселення осіб, а також позовні вимоги
ОСОБА_4 до Вишгородської районної
державної адміністрації в особі
відділу архітектури та містобудування,
ОСОБА_5, третя особа садівницьке
товариство "Підлісне" масиву "Світанок"
про про визнання права власності на
частину будівельних матеріалів та про
припинення права власності на нерухоме
майно є необґрунтованими і такими, що
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.11,60,208,209,213 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_9, ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист права
власності на нерухоме майно шляхом
виселення осіб - відмовити в повному
обсязі.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до
Вишгородської районної державної
адміністрації в особі відділу
архітектури та містобудування, ОСОБА_5,
третя особа садівницьке товариство
"Підлісне" масиву "Світанок" про
припинення права власності на нерухоме
майно- будинок у зв"язку з його
знищенням, про визнання права
власності на ? частину будівельних
матеріалів - відмовити в повному
обсязі.

На рішення суду може бути протягом
десяти днів подана апеляційна скарга
до Апеляційного суду Київської області
через Вишгородський районний суд
Київської області.

Суддя Л.Ф.Войнаренко