Справа № 433/1728/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2014 року, Троїцький районний суд
Луганської області у складі:

головуючого - судді Суського О.І.,

при секретарі - Яковлєвій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Троїцьке цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадкове
майно, -

В С Т А Н ОВ И В :

До Троїцького районного суду
Луганської області з позовом звернувся
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на спадкове майно, в
обґрунтування якого зазначено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер позивача та
відповідача батько ОСОБА_3. Після
смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове
майно у вигляді земельної ділянки
площею 5,28 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території
Лантратівської сільської ради
Троїцького району Луганської області,
право власності на яку посвідчено
державним актом на право приватної
власності на землю серії НОМЕР_2,
виданим на ім'я ОСОБА_3 25 червня 2001 року.
Таким чином, позивач є спадкоємцем
майна померлого свого батька за
законом першої черги як син
спадкодавця. Відповідач, інший
спадкоємець майна померлого за законом
першої черги від прийняття спадщини
відмовився на користь позивача, однак
відповідної заяви про відмову від
спадщини у нотаріальному порядку не
вчинив. На даний час оригінали
вищевказаного державного акту на право
приватної власності на землю втрачено,
залишилася тільки його копія, про що
було подано об'яву до місцевої газети
«Сельская Новь» № 31-32 від 17 квітня 2014
року. Вказане позбавляє позивача
можливості прийняти спадщину у
нотаріальному порядку. Таким чином,
позивач просить суд визнати за ним
право власності на вищезазначене
спадкове майно у вигляді вказаної
земельної ділянки.

Позивач у судове засідання не з'явився,
надав до суду заяву, згідно якої
просить задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі та розглянути справу
без його участі.

Відповідач у судове засідання також не
з'явився, надав заява, згідно якої
останній просить розглянути вказану
справу без його участі, позовні вимоги
визнає у повному обсязі, просить суд їх
задовольнити.

Суд, вивчивши та проаналізувавши
надані до суду докази, встановив
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 5 від 12.06.2009
року «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства, що
регулюють провадження у справі до
судового розгляду» у разі визнання
відповідачем (або його представником
за відсутності у дорученні відповідних
обмежень) позову можливе лише
ухвалення рішення про задоволення
позову, а не про задоволення позову
частково чи про відмову в його
задоволенні.

Ухвалюючи рішення по суті спору чи
постановляючи ухвали в попередньому
судовому засіданні, суд у
мотивувальній частині судового
рішення зазначає лише про дії сторін
щодо розпорядження своїми
процесуальними і матеріальними
правами та здійснені судом заходи з
перевірки таких дій.

Згідно копії актового запису про
смерть № 2 від 20 лютого 2002 року ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося
спадкове майно у вигляді земельної
ділянки площею 5,28 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка розташована на
території Лантратівської сільської
ради Троїцького району Луганської
області, право власності на яку
посвідчено державним актом на право
приватної власності на землю серії
НОМЕР_2, виданим на ім'я ОСОБА_3 25 червня
2001 року.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1 ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3

Таким чином, позивач є спадкоємцем
майна померлого свого батька за
законом першої черги як син
спадкодавця. Відповідач, інший
спадкоємець майна померлого за законом
першої черги від прийняття спадщини
відмовився на користь позивача, однак
відповідної заяви про відмову від
спадщини у нотаріальному порядку не
вчинив.

На даний час оригінали вищевказаного
державного акту на право приватної
власності на землю втрачено,
залишилася тільки його копія, про що
було подано об'яву до місцевої газети
«Сельская Новь» № 31-32 від 17 квітня 2014
року.

Згідно інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину) № 39097267 від 05 грудня
2014 року позивач з відповідачем є
єдиними спадкоємцями майна померлого
ОСОБА_3

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування»

«Спадкові відносини регулюються
Цивільним кодексом України, Законами
України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII
«Про нотаріат», від 23 червня 2005 року №
2709-IV «Про міжнародне приватне право»,
іншими законами, а також прийнятими
відповідно до них підзаконними
нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються
правилами Цивільного кодексу України,
якщо спадщина відкрилася не раніше 01
січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинне
на той час законодавство, зокрема,
відповідні правила Цивільного кодексу
Української PCP, у тому числі щодо
прийняття спадщини, кола спадкоємців
за законом. У разі коли спадщина, яка
відкрилася до набрання чинності
Цивільного кодексу України і строк на
її прийняття не закінчився до 01 січня
2004 року, спадкові відносини
регулюються цим Кодексом».

Враховуючи спірні правовідносини, суд
приходить до висновку, що у даному
випадку відповідні юридичні факти
виникли як під час дії Цивільного
кодексу Української PCP, так і після
набрання чинності Цивільним кодексом
України, у зв'язку з чим суд при
постановленні рішення керується
відповідними нормами вказаних
нормативних актів, які діяли під час
виникнення певних спірних
правовідносин.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкування
здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкування за законом має місце, коли
воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при
спадкуванні за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти (у
тому числі усиновлені), дружина і
батьки (усиновителі) померлого. До
числа спадкоємців першої черги
належить також дитина померлого, яка
народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є
спадкоємцями за законом, якщо на час
відкриття спадщини немає в живих того з
їх батьків, хто був би спадкоємцем.

Оскільки позивач є сином померлого, то
на момент відкриття спадщини мав право
на успадкування вищезазначеного майна
відповідно до положень ст. 529 ЦК УРСР як
спадкоємець майна померлого за законом
першої черги.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням їх цільового
призначення.

Відповідно до ст. 131 ЗК України,
громадяни та юридичні особи України, а
також територіальні громади та держава
мають право набувати у власність
земельні ділянки на підставі міни,
ренти, дарування, успадкування та інших
цивільно-правових угод.

Відповідно до ст. 81 ч. 1 п. «г» ЗК України
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі прийняття спадщини.

В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків ( спадщини )
від фізичної особи, яка померла (
спадкодавця ), до інших осіб (
спадкоємців ).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1274 ЦК України
спадкоємець за законом чи за заповітом
має право відмовитися від прийняття
спадщини на користь будь-кого із
спадкоємців за заповітом чи законом
незалежно від черги.

З оглядом на вищезазначене, вивчивши
надані докази, враховуючи те, що
позивач є спадкоємцем майна померлого
за законом першої черги, оскільки
відповідач, інший спадкоємець за
законом першої черги відмовився від
прийняття спадщини на користь
позивача, так як спадкодавець на
підставі наданих доказів є власником
зазначеного спадкового майна, судом
вбачаються усі законні підстави згідно
норм діючого законодавства, за яких
позивач має право на дане спадкове
майно, але із-за незалежних від нього
вищевикладених обставин не може
скористатися таким правом у
нотаріальному порядку, у зв'язку з чим,
суд, з метою захисту порушеного
майнового права позивача, вважає за
необхідне задовольнити позовні вимоги
у повному обсязі.

На підставі вищезазначеного, п.1
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року № 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування», ст.ст. 328, 1216, 1218,1223,1225, 1268,
1274 ЦК України, ст.ст. 529, 549, 553 Цивільного
кодексу Української PCP ЦК України ст. 81
ч. 1 п. «г», 131 ЗК України, керуючись ст.ст.
10,11,60,212-215 ЦПК України, -

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у
повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно після смерті ОСОБА_3 у
вигляді земельної ділянки площею 5,28 га
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території
Лантратівської сільської ради
Троїцького району Луганської області,
право власності на яку посвідчено
державним актом на право приватної
власності на землю серії НОМЕР_2,
виданим на ім'я ОСОБА_3 25 червня 2001 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається згідно розпорядження ВССУ №
2710/38-14 від 02.09.2014 року «Про визначення
територіальної підсудності справ» в
апеляційному суді Харківської області
через районний суд протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя