Справа № 265/6783/14-ц
Провадження № 2/265/2776/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 грудня 2014 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко О.В.,

при секретарі - Григор А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту, -

В С Т А Н О В И В:

23 жовтня 2014 року до суду надійшов позов
ПАТ КБ «Приватбанк» до відповідача
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
договором кредиту. В обґрунтування
вимог зазначено, що відповідно до
укладеного договору б/н від 03 квітня 2008
року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1400
гривень у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом із Умовами та
правилами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою та Тарифами банку, складають
між ним та Банком Договір, про що
свідчить підпис відповідача у заяві.
Відповідач зобов'язався погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його користування, за перевитрати
платіжного ліміту, оплачувати комісію
на умовах, передбачених договором.
ОСОБА_1 своєчасно зобов'язання за
договором не виконував, у зв'язку з чим
станом на 30 вересня 2014 року має
заборгованість в сумі 7180,36 гривень, яка
включає: 1394,50 гривень - заборгованість
за кредитом, 3262,89 гривень -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 1942,95 гривень -
комісія за користування кредитом, 250
гривень - штраф (фіксована частина), 320,02
гривень - штраф (процентна складова). На
підставі викладеного, посилаючись на
діюче законодавство, позивач просить
стягнути вказану заборгованість з
відповідача ОСОБА_1, а також судові
витрати.

Представник позивача - Публічного
акціонерного товариства КБ
«Приватбанк» - Пархоменко М.О., діюча на
підставі довіреності, у попередньому
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала, у відкрите судове
засідання не з'явилась, надіславши
заяву, в якій просила розглядати справу
за її відсутності, позовні вимоги
підтримала, зазначала, що всі необхідні
докази є в матеріалах справи, просила
позов задовольнити, проти винесення
заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання
не з'явився. Судові повістки про виклик
до суду були направлені рекомендованим
листом із повідомленням за
зареєстрованою адресою проживання
відповідача, однак кнверт був
повернутий поштовим відділенням за
закінчення строку зберігання.

Зі згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України, та приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню частково
з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, при
цьому боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання зобов'язання.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України
розмір процентів, тип процентної
ставки (фіксована або змінювана) та
порядок їх сплати за кредитним
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
тій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у тій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Матеріалами справи встановлено, що на
підставі заяви ОСОБА_1 між ним та ЗАТ
комерційний банк «ПриватБанк» (нині
ПАТ КБ «Приватбанк») 03 квітня 2008 року
був укладений договір кредиту, який
складається з Заяви позичальника, Умов
та правил надання банківських послуг,
Тарифів банку. Згідно до умов договору
ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 1 400
гривень у вигляді кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою процентів
за користування кредитом у розмірі 3% на
місяць на суму залишку заборгованості
по кредиту та зобов'язався повернути
наданий кредит, а також сплатити
відсотки за користування ним.

При укладанні Кредитного договору
сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України
якою встановлено, що договором
приєднання є договір, умови якого
встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з доданого до позову
розрахунку заборгованості за вказаним
договором, ОСОБА_1 умови договору
належним чином не виконував, у зв'язку з
чим станом на 30 вересня 2014 року
заборгованість відповідача за
кредитом становить 1394,50 гривень,
заборгованість по процентам за
користування кредитом становить 32,62,89
гривень, заборгованість по комісії
становить 1942,95 гривень. Крім того,
позивачем нараховані штрафи за
неналежне виконання умов договору:
фіксована частина у розмірі 250 гривень,
процентна складова у розмірі 330,02
гривень.

Таким чином, судом встановлено, що
ОСОБА_1 порушив умови Кредитного
договору, внаслідок чого в останнього
виникла заборгованість перед ПАТ КБ
"Приватбанк".

Однак суд вважає вимоги щодо стягнення
з відповідача фіксованої частини
штрафу в сумі 250 гривень такими, що
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК
України виконання зобов'язань
забезпечується, зокрема, неустойкою,
яка визначається як пеня і штраф і є
грошовою сумою або іншим майном, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення зобов'язання. Сплата
неустойки є правовим наслідком у разі
порушення зобов'язання (п. 3 ч.1 ст.611 ЦК
України).

За умовами Заяви ОСОБА_1 про надання
банківських послуг, при порушенні
позичальником строків за будь-яким з
грошових зобов'язань, передбачених
договором, більш ніж на 120 днів, у
зв'язку з чим банк буде змушений
звернутися до суду, позичальник
зобов'язаний сплатити банку штраф у
розмірі 250 гривень + 5% від суми позову.
Отже суд приходить до висновку, що за
одне й те саме порушення зобов'язання
передбачена подвійна відповідальність
одного виду. При цьому ст. 61 Конституції
України зазначено, що ніхто не може
бути двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає
позов таким, що підлягає задоволенню
частково в межах стягнення з
відповідача ОСОБА_1 на користь позивача
ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за
кредитом у сумі 1394,50 гривень,
заборгованості по процентам за
користування кредитом у розмірі 3262,89
гривень, заборгованості по комісії у
розмірі 1942,95 гривень, штрафу (пеня) за
неналежне виконання грошового
зобов'язання у розмірі 330,02 гривень, а
всього - 6930,36 гривень; в решті позовних
вимог позов задоволенню не підлягає.

Відповідач, не бажаючи приймати участь
в судовому розгляді справи і
реалізувати своє процесуальне право на
спростування доводів позову і
доказування належного виконання ним
обов'язків за кредитним договором, тим
самим не оспорює наявних підстав для
стягнення з нього грошових сум та їх
розміру.

Приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 88
ЦПК України, з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню
понесені ним та документально
підтверджені судові витрати, які
складають 243,60 гривень.

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 629, 1048,
1049, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного Кодексу
України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215,
224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором кредиту -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» (ЕДРПОУ 14360570)
заборгованість за кредитним договором,
укладеним 03 квітня 2008 року між Закритим
акціонерним товариством комерційним
банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1, в сумі
6930 (шість тисяч дев'ятсот тридцять
дев'ять) гривень 36 копійок, а також
судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) гривень 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути
оскаржене до Апеляційного суду
Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя ___________________________