Провадження № 2/127/6057/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23.12.2014 року Вінницький
міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

при секретарі Чінаровій
Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вінниці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької
міської ради про встановлення факту
постійного проживання разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
та визнання права власності на
спадщину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Вінницької міської ради про
встановлення факту постійного
проживання разом із спадкодавцем на
час відкриття спадщини та визнання
права власності на спадщину.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5
померла мати позивача ОСОБА_2, після
смерті якої відкрилась спадщина на 2/3
частки житлового будинку з відповідною
часткою господарських будівель і
споруд, що знаходиться у АДРЕСА_3.
ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна
матері згідно із заповітом, який
посвідчено 15.08.2001 року державним
нотаріусом Першої вінницької
державної нотаріальної контори Циц Н.В.
Інших спадкоємців, в тому числі і тих,
хто має право на обов'язкову частку в
спадщині, немає. В червні 2002 року
позивач переїхала до матері в будинок
та доглядала її до самої смерті. На
даний час ОСОБА_1 продовжує проживати в
спадковому будинку без паспортної
реєстрації, сплачує всі необхідні
платежі, пов'язані з утриманням
будинку. За місцем реєстрації позивача
в однокімнатній квартирі за адресою
АДРЕСА_1 проживає дорослий син разом з
сім'єю. В квітні 2014 року ОСОБА_1
звернулась до Першої вінницької
державної нотаріальної контори за
отриманням свідоцтва про право на
спадщину на майно матері. Проте
державним нотаріусом Шарко О.В. їй було
відмовлено, про що винесено постанову
№1059/02-14 від 02.04.2012 року. Відмова у
вчиненні нотаріальної дії мотивована
тим, що на час відкриття спадщини
позивач постійно не проживала із
спадкодавцем, заяву про прийняття
спадщини не подала. З постанови
нотаріуса вбачається, що висновок про
відсутність доказів постійного
проживання з матір'ю на момент її
смерті нотаріус дійшов, взявши до уваги
дані паспорту про реєстрацію за
адресою : АДРЕСА_1.

На думку позивача строк прийняття
спадщини нею не пропущений, оскільки
вона постійно проживала разом з матір'ю
з 2002 року, в тому числі і на момент
відкриття спадщини, що і стало причиною
звернення ОСОБА_1 до суду з позовом.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві.

Представник відповідача позов не
визнав. Згідно його заперечень заяву на
прийняття спадщини ОСОБА_1 не подавала.
До суду з заявою про продовження строку
на прийняття спадщини також не
зверталась.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5, яка мешкає за адресою : АДРЕСА_4
дала показання про те, що вони із
позивачем сусіди, так як ОСОБА_1 мешкала
з матір'ю все життя, окрім періоду з 2000
по 2002 р.р., коли вона проживала по
АДРЕСА_1. Разом із матір'ю ОСОБА_1
проживала постійно до самої смерті
матері.

Свідок ОСОБА_6 дала показання про те, що
ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_3 давно разом
із матір'ю до самої її смерті, доглядала
за матір'ю, оскільки мати постійно
хворіла і була лежачою.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, показання свідків,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позов обгрунтований та
підлягає задоволенню з таких підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати позивача
ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась
спадщина на 2/3 частки житлового будинку
з відповідною часткою господарських
будівель і споруд, що знаходиться у
АДРЕСА_3, який в цілому складається з :
житлового будинку загальною площею 48,3
кв. м, житловою площею 27,6 кв. м (кімнат
площею 18, 4 кв.м, 9,2 кв.м, кухні 8,5 кв.м,
коридору 6,2 кв.м, комори 6,0 кв.м), ганку,
сараю Б, вбиральні У, огорожі №1,
хвіртки №2, що належав померлій ОСОБА_2
на підставі свідоцтва про право на
спадщину, посвідченого 30.09.1978 року
державним нотаріусом Першої
вінницької державної нотаріальної
контори, зареєстрованого в КП «ВООБТІ»
за реєстровим №8900 та договору
дарування, посвідченого 25.11.1994 року
державним нотаріусом Четвертої
вінницької державної нотаріальної
контори, зареєстрованого в КП «ВООБТІ»
за реєстровим №8900.

ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна
матері згідно із заповітом, який
посвідчено 15.08.2001 року державним
нотаріусом Першої Вінницької
державної нотаріальної контори Циц Н.В.
Інших спадкоємців, в тому числі і тих,
хто має право на обов'язкову частку в
спадщині немає.

Згідно з листом з Першої державної
нотаріальної контори спадкова справа
до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2
не заводилась.

В червні 2002 року позивач переїхала до
матері в її будинок, оскільки вона була
похилого віку (1922 року народження,
учасник Великої Вітчизняної війни),
страждала на чисельні захворювання і
самостійно, без сторонньої допомоги, не
могла забезпечити умови свого
проживання. Разом із матір'ю вони вели
спільне господарство та мали спільний
бюджет. Позивач доглядала матір до її
смерті.

Нині ОСОБА_1 продовжує проживати в
спадковому будинку без реєстрації
місця проживання, сплачує комунальні
послуги.

За місцем реєстрації місця проживання
позивача в однокімнатній квартирі за
адресою : АДРЕСА_1 проживає дорослий син
разом з сім'єю.

В квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Першої вінницької державної
нотаріальної контори за отриманням
свідоцтва про право на спадщину на
майно матері. Державним нотаріусом
ОСОБА_4 їй було відмовлено у видачі
свідоцтва, про що винесено постанову
№1059/02-14 від 02.04.2012 року. Відмова у
вчиненні нотаріальної дії мотивована
тим, що на час відкриття спадщини
позивач постійно не проживала із
спадкодавцем, заяву про прийняття
спадщини не подала.

Висновок про відсутність доказів
постійного проживання позивача з
матір'ю на момент її смерті ґрунтується
на паспортних даних про реєстрацію
місця проживання за адресою : АДРЕСА_1.

Проте факт проживання ОСОБА_1 разом із
матір'ю, починаючи з 2002 року доведено
такими документами: довідкою
квартального комітету мікрорайону
«Хутір Шевченка» від 29.05.2014 року, в якій
вказано, що в буд. АДРЕСА_3, позивач
дійсно проживає, починаючи з 2002 року і
по даний час, не зареєстрована,
здійснювала догляд за матір'ю до дня її
смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_5;
випискою з амбулаторної медичної
картки матері ОСОБА_2, з якої
вбачається, що вона страждала на
чисельні захворювання, а після
перелому шийки стегна з 23.03.2011 року
потребувала постійного сторонього
нагляду.

Право власності померлої ОСОБА_2 на 2/3
частки спадкового будинку
підтверджується: свідоцтвом про право
на спадщину за законом, посвідченим
30.09.1978 року державним нотаріусом Першої
вінницької державної нотаріальної
контори та договором дарування від
25.11.1994 року, згідно з яким позивач
подарувала матері належну їй 1/3 частку
будинку.

Сестра позивача ОСОБА_7 постійно
проживає у м.Сочі Російської Федерації,
про смерть матері була повідомлена
вчасно. З заявою про прийняття спадщини
вона не зверталась. Інших спадкоємців,
в тому числі і тих, хто має право на
обов'язкову частку в спадщині немає.
Батько ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_6, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину на частку будинку від 30.09.1978
року.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого для прийняття спадщини,
він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного
суду України від 30.05.2008 року №7 «Про
судову практику у справах про
спадкування» роз'яснено, якщо постійне
проживання особи зі спадкодавцем на
час відкриття спадщини не підтверджена
відповідними документами, в зв'язку з
чим нотаріус відмовив особі в
оформленні спадщини, спадкоємець має
право звернутись в суд з заявою про
встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини, а не про
встановлення факту прийняття спадщини.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 1223 ч. 1, 1233, 1268 ч.ч 3,5, 1270 ч.1 ЦК
України, ст.ст. 4, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на
час відкриття спадщини, тобто на
ІНФОРМАЦІЯ_5.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, право
власності на 2/3 частки житлового
будинку з відповідною часткою
господарських будівель і споруд
АДРЕСА_3, який в цілому складається з :
житлового будинку загальною площею 48,3
кв. м, житловою площею 27,6 кв. м (кімнат
площею 18, 4 кв.м, 9,2 кв.м, кухні 8,5 кв.м,
коридору 6,2 кв.м, комори 6,0 кв.м), ганку,
сараю Б, вбиральні У, огорожі №1,
хвіртки №2, що належав померлій ОСОБА_2
на підставі свідоцтва про право на
спадщину, посвідченого 30.09.1978 року
державним нотаріусом Першої
вінницької державної нотаріальної
контори, зареєстрованого в КП «ВООБТІ»
за реєстровим №8900 та договору
дарування, посвідченого 25.11.1994 року
державним нотаріусом Четвертої
вінницької державної нотаріальної
контори, зареєстрованого в КП «ВООБТІ»
за реєстровим №8900.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення.

Суддя: