Справа № 732/1749/14 Провадження №
22-ц/795/2502/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Карпинська Н. М. Доповідач -
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2014 року м.ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОстрянського В.І.,
суддів:Бечка Є.М., Горобець Т.В., при
секретарі:Мартиновій А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 на ухвалу
Городнянського районного суду
Чернігівської області від 17 листопада
2014 року в справі за заявою ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про встановлення
факту, що має юридичне значення,

заінтересована особа Городнянська
міська рада Городнянського району
Чернігівської області,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 просять ухвалу
Городнянського районного суду
Чернігівської області від 17 листопада
2014 року, якою було залишено без
розгляду заяву ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про встановлення факту, що має
юридичне значення, скасувати та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, оскаржувана ухвала є
необгрунтованою та постановлена з
порушенням судом норм процесуального
права. Апелянт посилається на те, що
заінтересована особа - Городнянська
міська рада Чернігівської області
листом від 10.11.2014 року просила
Городнянський районний суд розглянути
заяву апелянтів у її відсутність, щодо
підтримки заявлених заявниками вимог,
чи заперечень проти них, у листі
міськради нічого не зазначено. У
зв»язку з чим, апелянти вважають, що
судом першої інстанції не було
встановлено чи є спір про право.
Апелянти наголошують, що згідно з ч.6
ст.235 ЦПК України, суд залишає без
розгляду подану в порядку окремого
провадження заяву лише у випадках, якщо
під час розгляду справи виникає спір
про право, який вирішується в порядку
позовного провадження. Апелянти
вважають, що таким чином суд порушив
норми процесуального права.

Вислухавши суддю - доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що скарга
підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Постановляючи ухвалу від 17 листопада
2014 року про залишення заяви ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про встановлення
факту, що має юридичне значення без
розгляду, суд дійшов висновку, що з
заяви про встановлення факту, що має
юридичне значення вбачається спір про
право і суд не вправі постановлювати
рішення у справі окремого провадження,
яким заявники мають підтвердити в
наступному своє право на жиле
приміщення.

З таким висновком місцевого суду
погоджується суд апеляційної
інстанції, оскільки він відповідає
нормам процесуального права.

Апеляційним судом по справі
встановлено, що у серпні 2014 року ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулися до
нотаріуса за консультацією щодо
відчуження належної їм квартири
АДРЕСА_1, яка належить заявникам на
підставі свідоцтва про право власності
на житло, виданого 13 травня 1993 року
Городнянською міською радою
Чернігівської області, на підстві
розпорядження від 21 травня 1993 року №58.
Під час огляду представлених
заявниками документів нотаріус
встановила, що вищезазначене свідоцтво
про право власності на житло не
відповідає вимогам законодавства, а
саме: свідоцтво видане 13 травня 1993 року,
а розпорядження, на підставі якого воно
видано, датовано 21 травня 1993 року, тобто
свідоцтво видано раніше, чим прийнято
документ на підставі якого воно видано,
окрім цього, у свідоцтві не вказано в
яких долях власникам житла належить
квартира. Рішенням виконкому міської
ради від 24 вересня 2014 року №134 ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 було відмовлено
у видачі повторного свідоцтва про
право власності на житло та
рекомендовано звернутися до суду з
заявою про встановлення факту, що має
юридичне значення, а саме належності
правовстановлюючого документу -
свідоцтва про право власності на житло,
яке було видано з помилками.

Як вбачається з вищезазначеного між
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та
Городнянською міською радою
Чернігівської області існує спір про
право, а саме підтвердження права на
жиле приміщення, і тому висновок суду
першої інстанції є законним та
обгрунтованим.

Відповідно до ч.4 ст.256 ЦПК України суддя
відмовляє у відкритті провадження у
справі, якщо з заяви про встановлення
факту, що має юридичне значення,
вбачається спір про право, а якщо спір
про право буде виявлений під час
розгляду справи - залишає заяву без
розгляду.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний
суд приходить до висновку, що ухвала
суду першої інстанції є законною і
обгрунтованою, постановленою з
дотриманням норм процесуального права,
а доводи апеляційної скарги є такими,
що грунтуються на хибному розумінні
норм процесуального закону, які
регулюють спірні правовідносини. Тому
є необгрунтованими і не дають підстав
для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 п.1 ч.1, 313-315, 317, 319
ЦПК України апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 - відхилити.

Ухвалу Городнянського районного суду
Чернігівської області від 17 листопада
2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: