Справа № 165/2222/14-ц Провадження №
22-ц/773/1921/14 Головуючий у 1 інстанції:
Ференс-Піжук О.Р. Категорія: 55
Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З.А., Матвійчук Л.В.,

при секретарі - Шугаловій О.М.,

з участю пр-ка позивача - ОСОБА_1,

пр-ків відповідача - Мацьохи Н.І., Німого
Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до Державного
підприємства «Волиньвугілля» про
перерахунок та стягнення
заборгованості по заробітній платі за
апеляційною скаргою відповідача -
Державного підприємства
«Волиньвугілля» на рішення
Нововолинського міського суду від 19
листопада 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

08 вересня 2014 року ОСОБА_4 звернувся в
суд з даним позовом, який мотивує тим,
що з 20.06.2007 року він працює прохідником
05 розряду у Відокремленому підрозділі
Шахта № 9 «Нововолинська» ДП
«Волиньвугілля».

З 02.09.2008 р. набрав чинності Закон
України «Про підвищення престижності
шахтарської праці», в ст.3 якого
вказано, що тарифна сітка (схема
посадових окладів) шахтарів формується
на основі тарифної ставки робітника
першого розряду, яка перевищує
законодавчо встановлений рівень
мінімальної заробітної плати на
величину не менш як на 30 відсотків, з
урахуванням поступового переведення
всіх шахтарів на погодинну оплату
праці та досягнення
середньоєвропейського рівня зарплати
шахтарів.

Відповідач встановив його тарифну
ставку без застосування ст.3 цього
Закону, а лише на підставі Галузевої
угоди між Міністерством енергетики та
вугільної промисловості України,
іншими державними органами, власниками
(об'єднаннями власників), що діють у
вугільній галузі і всеукраїнськими
профспілками вугільної промисловості
від 03.07.2001 року, в результаті чого йому,
починаючи з вересня 2008 року заробітна
плата виплачується у неповному
розмірі.

Уточнивши 17.11.2014 року позовні вимоги
(а.с.108-117), просив стягнути з відповідача
на його користь 104646,51 грн.
заборгованості по заробітній платі
внаслідок її заниження за період з
вересня 2008 року по серпень 2014 року
включно.

Рішенням Нововолинського міського
суду від 19 листопада 2014 року позов
задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства
«Волиньвугілля» на користь ОСОБА_4 104646
грн. 51 коп. заборгованості по
заробітній платі внаслідок її
заниження за період з вересня 2008 року
по серпень 2014 року включно та в дохід
держави 1046 грн. 46 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати це рішення та
ухвалити нове - про відмову в позові.

Вважає, що судом допущено неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи та порушення норм
матеріального і процесуального права.

В апеляційному суді представники
відповідача апеляційну скаргу
підтримали із наведених у ній підстав
та просять її задовольнити.

Представник позивача апеляційну
скаргу заперечила та просить її
відхилити.

Заслухавши осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість рішення
суду, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення, а рішення суду
до скасування з ухваленням нового
рішення про відмову в позові з
наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачем позивачу ОСОБА_4 було
виплачено заробітну плату без
застосування ст.3 Закону України «Про
підвищення престижності шахтарської
праці», а тому недонарахована
заробітна плата підлягає стягненню з
відповідача.

Проте, такі висновки суду зроблені з
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 з
20.06.2007 року працює прохідником 5-го
розряду Відокремленого підрозділу
Шахта № 9 «Нововолинська» ДП
«Волиньвугілля» з тарифною системою
оплати праці (а.с.11).

Відповідно до ст.15 Закону України «Про
оплату праці» форми і системи оплати
праці, норми праці, розцінки, тарифні
сітки, схеми посадових окладів, умови
запровадження та розміри надбавок,
доплат, премій, винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюється
підприємствами у колективному
договорі з дотриманням норм і гарантій,
передбачених законодавством,
генеральною, галузевими
(міжгалузевими) і територіальними
угодами.

Згідно ст.16 цього Закону, на
підприємствах і організаціях, які
знаходяться на госпрозрахунку і
отримують дотації з бюджету,
організація оплати праці здійснюється
відповідно до ст.15 цього Закону, але в
межах визначених для них у
встановленому порядку сум дотацій та
власних доходів з урахуванням умов,
встановлених Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 3 ст.96 КЗпП
України основою організації оплати
праці є тарифна система оплати праці,
яка включає тарифні сітки, тарифні
ставки, схеми посадових окладів і
тарифно-кваліфікаційні характеристики
(довідники). Тарифна система оплати
праці використовується для розподілу
робіт залежно від їх складності, а
працівників - залежно від їх
кваліфікації та за розрядами тарифної
сітки. Вона є основою формування та
диференціації розмірів заробітної
плати. Формування тарифної сітки (схеми
посадових окладів) провадиться на
основі тарифної ставки робітника
першого розряду, яка встановлюється у
розмірі, що перевищує законодавчо
встановлений розмір мінімальної
заробітної плати, та
міжкваліфікаційних (міжпосадових)
співвідношень розмірів тарифних
ставок (посадових окладів).

Статтею 97 КЗпП України визначено, що
оплата праці працівників здійснюється
за погодинною, відрядною або іншими
системами оплати праці. Оплата може
провадитися за результатами
індивідуальних і колективних робіт.
Форми і системи оплати праці, норми
праці, розцінки, тарифні сітки, ставки,
схеми посадових окладів, умови
запровадження та розміри надбавок,
доплат, премій, винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами, установами,
організаціями самостійно у
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною та
галузевими (регіональними) угодами.
Якщо колективний договір на
підприємстві, в установі, організації
не укладено, власник або уповноважений
ним орган зобов'язаний погодити ці
питання з виборним органом первинної
профспілкової організації
(профспілковим представником), що
представляє інтереси більшості
працівників, а у разі його відсутності -
з іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом. Конкретні розміри тарифних
ставок (окладів) і відрядних розцінок
робітникам, посадових окладів
службовцям, а також надбавок, доплат,
премій і винагород встановлюються
власником або уповноваженим ним
органом з урахуванням вимог,
передбачених частиною другою цієї
статті. Власник або уповноважений ним
орган чи фізична особа не має права в
односторонньому порядку приймати
рішення з питань оплати праці, що
погіршують умови, встановлені
законодавством, угодами, колективними
договорами.

Згідно ст.3 Закону України «Про
підвищення престижності шахтарської
праці» тарифна сітка (схема посадових
окладів) шахтарів формується на основі
тарифної ставки робітника першого
розряду, яка перевищує законодавчо
встановлений рівень мінімальної
заробітної плати на величину не менш як
на 30 відсотків, з урахуванням
поступового переведення всіх шахтарів
на погодинну оплату праці та
досягнення середньоєвропейського
рівня зарплати шахтарів.

Встановлення зазначеними вище
способами тарифних ставок і схем
посадових окладів означає, що власник
не має права встановлювати, навіть за
згодою з працівником, тарифні ставки та
посадові оклади на рівні, нижче
визначеного нормативно. Підвищувати їх
власник вправі.

Згідно п.9.4.1 Галузевої угоди між
Міністерством вугільної промисловості
України, іншими державними органами,
власниками (об'єднаннями власників), що
діють у вугільній галузі, і
всеукраїнськими профспілками
вугільної промисловості від 03.07.2001 року
(з доповненнями та змінами) тарифні
сітки (схеми посадових окладів) на
підприємствах формуються на основі
тарифних ставок робітників першого
розряду, які встановлюються в розмірах,
що перевищують законодавчо
встановлений розмір мінімальної
заробітної плати, та
міжкваліфікаційних (міжпосадових)
співвідношень розмірів тарифних
ставок (посадових окладів), визначених
у таблицях додатків до Умов оплати
праці (Додаток до розділу 9), якими
враховані міжгалузеві,
міжкваліфікаційні та міжпосадові
співвідношення в оплаті праці. Тарифні
ставки (оклади, посадові оклади)
розраховуються шляхом множення
мінімальної годинної тарифної ставки
(мінімального місячного окладу),
розрахованої згідно з п. 9.4.2 цієї Угоди,
на коефіцієнти співвідношень розмірів
годинних тарифних ставок (окладів)
робітників і посадових окладів
керівників, професіоналів, фахівців і
технічних службовців, передбачених
Додатком до розділу 9 цієї Угоди. При
цьому, мінімальними гарантіями в
оплаті праці, обов'язковими для всіх
підприємств галузі, які знаходяться у
сфері дії Угоди, є розмір тарифної
ставки (мінімального окладу)
робітників першого розряду, що
розраховується із встановленого
розміру мінімальної годинної тарифної
ставки, яка розраховується із
законодавчо встановленої мінімальної
заробітної плати, збільшеної на
коефіцієнти:

- 3,234 на підземних роботах;

- 1,514 на роботах на поверхні шахт.

Згідно динаміки введення тарифних
ставок та посадових окладів,
розрахованих із законодавчо
встановленого рівня мінімальної
заробітної плати, підвищення тарифних
ставок та посадових окладів на ДП
«Волиньвугілля» здійснювалось у
строки, встановлені законодавством та
Галузевою угодою.

Фактично розмір тарифної ставки
(мінімального окладу) робітників
першого розряду відповідачем
розрахований із встановленого розміру
мінімальної годинної тарифної ставки,
яка розраховується із законодавчо
встановленої мінімальної заробітної
плати, збільшеної на коефіцієнт 3,234, що
є вищим мінімально встановленого
статтею 3 Закону України «Про
підвищення престижності шахтарської
праці» коефіцієнта 1,3.

Покликання представника позивача на
те, що відповідач зобов'язаний був
застосувати в першу чергу передбачений
Законом коефіцієнт 1,3, а після цього уже
коефіцієнти, встановлені Галузевою
угодою, оскільки мають застосовуватись
кожен зокрема, а не заміняти один
одного - не ґрунтуються на вимогах
закону і є власним тлумаченням норм
Закону.

Стаття 3 Закону України «Про підвищення
престижності шахтарської праці», яку
просить застосувати позивач при
нарахуванні заробітної плати - не є
додатковим нормативним документом для
такого нарахування, а лише зазначає про
встановлені державою мінімальні
гарантії в оплаті праці шахтарів та
визначає основу формування тарифної
сітки (схеми посадових окладів)
шахтарів.

Покликання представника позивача на
судову практику інших судів з подібних
правовідносин - не заслуговує на увагу,
оскільки така практика є різною, а
відповідно до вимог ст.360-7 ЦПК України
для всіх судів України є обов'язковим
лише рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах.

Жодного такого рішення Верховного Суду
України для спростування покликань
відповідача стороною позивача не
надано.

Враховуючи встановлені обставини,
колегія суддів приходить до висновку,
що при формуванні заробітної плати
позивача відповідачем не порушено
встановлених статтею 3 Закону України
«Про підвищення престижності
шахтарської праці» мінімальних
гарантій в його оплаті праці, а тому
позовні вимоги ОСОБА_4 є
безпідставними.

Оскільки висновки суду першої
інстанції зроблені з неправильним
застосуванням норм матеріального
права, то згідно зі статтею 309 ЦПК
України це є підставою для скасування
рішення суду та ухвалення нового
рішення.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача -
Державного підприємства
«Волиньвугілля» задовольнити.

Рішення Нововолинського міського суду
від 19 листопада 2014 року в даній справі
скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_4 до Державного
підприємства «Волиньвугілля» про
перерахунок та стягнення
заборгованості по заробітній платі -
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого Суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий

Судді