Справа № 335/2296/14-ц
2-з/335/13/2014 У Х В А Л А
05 березня 2014 року
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі:
головуючого судді Апаллонової Ю.В.,
при секретарі: Франчук Г.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Запоріжжя
заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову -
05.03.2014 року ОСОБА_1 звернулися до суду з
даною заявою мотивуючи тим, що в
провадженні суду знаходиться цивільна
справа про повернення коштів з ОСОБА_2
враховуючи, що є загроза з боку
відповідача про уникнення від
відповідальності, а саме відчуження
належного йому нерухомого майна
(земельної ділянки та квартири), що
зробить неможливим виконання рішення
суду, іншого майна у відповідач не має.
Тому просять забезпечити позов шляхом
накладення арешту на все рухоме та
нерухоме майно ОСОБА_2 в межах суми
позовних вимог 1606000 грн.
Вивчивши матеріали заяви та додані до
позову документи, суд приходить до
наступних висновків, що заяву про
забезпечення позову подано з
порушенням вимог ст. 151 ЦПК України.
Забезпечення позову спрямоване, перш
за все, проти несумлінних дій
відповідача, який за час розгляду
справи може приховати майно, продати,
знищити чи знецінити його тощо.
Підставою забезпечення позову є
обґрунтоване припущення заявника, що
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.
Забезпечення позову здійснюється за
письмовою заявою особи, яка бере участь
у справі.
З власної ініціативи суд забезпечувати
В заяві про забезпечення доказів
обов'язково зазначається: а) причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов, тобто обґрунтування, чому
невжиття заходів забезпечення може
утруднити або зробити неможливим
виконання рішення суду і як саме; б) вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності, тобто вказівка на спосіб
забезпечення позову, який, на думку
заявника, є найбільш адекватним; в) інші
відомості, потрібні для забезпечення
позову (в заяві необхідно зазначити,
про які саме дії йде мова; місце
знаходження майна; найменування осіб, в
яких знаходиться майно відповідача
Відповідно до роз’яснень, викладених
Постанові Пленуму Верховного Суду
України №9 від 22.12.2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 152 ЦПК
України, позов забезпечується
накладенням арешту на майно, що
належить відповідачеві і знаходиться у
нього або в інших осіб та забороною
вчиняти певні дії.

У заяві про забезпечення позову
позивач просить накласти арешт на все
нерухоме та рухоме майно відповідача.

Даних про наявність рухомого чи
нерухомого майна до матеріалів справи
позивачем не додано, у своїй заяві
позивач просить накласти арешт, крім
нерухомого, ще на якесь рухоме майно, не
вказуючи його індивідуальні
особливості та не подавши доказів про
існування такого майна, місце його
знаходження, реєстрації та
розташування.

Відсутність зазначених відомостей в
заяві позивача про забезпечення позову
робить неможливим виконання вимог
заявника, оскільки винесення ухвали
про забезпечення позову судом може
порушити права інших осіб, які не
беруть участь у справі.

Враховуючи наведені вимоги
процесуального закону є правові
підстави для повернення заявнику заяви
про забезпечення позову у зв’язку з
відсутністю інформації та документів
про приналежність відповідачу на праві
власності нерухомого та рухомого
майна, про накладення арешту на яке
було заявлено клопотання.

Окрім того, з 01.01.2014 року змінився
розмір судового збору за подання до
суду заяви про забезпечення позову,
який становить станом на дату подання
заяви 121,80 грн., тоді як заявником
сплачено 114,70 грн.

Згідно до вимог ч. 8 ст. 153 ЦПК України
суд встановивши, що заяву про
забезпечення позову подано без
додержання вимог ст. 151 ЦПК України,
повертає її заявнику.

Зважаючи на вище викладене, суд
приходить до висновку повернути заяву
про забезпечення позову заявнику.

Заявник не позбавлений можливості,
усунувши вказані недоліки заяви про
забезпечення позову, повторно
звернутися до суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 151-153 ЦПК України -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про про вжиття заходів
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, Староконь
ОСОБА_7 ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про повернення
коштів, повернути заявнику.

Копію ухвали суду направити ОСОБА_1.

Одночасно, суд роз'яснює, що заявник не
позбавлений можливості, усунувши
вказані недоліки заяви про
забезпечення позову, повторно
звернутися до суду.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суд Запорізької області
через Орджонікідзевський районний суд
м. Запоріжжя в порядку, передбаченому
ст.ст. 292-296 ЦПК України протягом п’яти
днів з дня її проголошення. У разі, якщо
ухвалу було проголошено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п’яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя:

Ю.В. Апаллонова