Справа №489/6486/14-ц 17.12.2014 17.12.2014 17.12.2014
Провадження №22-ц/784/3397/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/784/3397/14
Головуючий у 1-й інстанції -
Доповідач апеляційного суду
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року
м.Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової
О.О.,

із секретарем судового
засідання - Орельською Н.М.,

за участі:

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача -
Козирєва А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційними скаргами

ОСОБА_2

та

публічного акціонерного товариства по
газопостачанню

та газифікації "Миколаївгаз"

на рішення Ленінського районного суду
м. Миколаєва

від 10 листопада 2014 року

за позовом

ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Миколаївгаз" (далі - ПАТ
"Миколаївгаз") про визнання незаконним
і скасування наказу та стягнення
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 пред'явив до
відповідача вказаний позов, який
обґрунтовував наступним.

Позивач зазначав, що він працює у ПАТ
"Миколаївгаз" на посаді начальника
сервісного центру з повірки
лічильників та інших приладів
управління контролю та організації
обліку газу.

Наказом голови правління ПАТ
"Миколаївгаз" №109-ВД від 18 серпня 2014
року його було направлено у
відрядження до м.Первомайська
Миколаївської області до
Первомайського УЕГГ з метою надання
практичної та методичної допомоги щодо
налагодження роботи сервісного центру
з повірки побутових лічильників з 19
серпня до 19 вересня 2014 року.

ОСОБА_2 вказував, що 19 серпня 2014 року ним
на ім'я голови правління було подано
службову записку про неможливість
виконання даного наказу, оскільки він є
одиноким батьком, який виховує
малолітню дитину без матері.

Крім того, 01 вересня 2014 року ним було
подано службову записку, у якій він
погодився на відрядження за умови
надання йому службового автомобілю для
щоденних поїздок до м.Первомайська або
оренди належного йому автомобіля, який
би він міг використовувати для поїздок.

Однак, того ж дня на позивача наказом
№439-ОС було накладено дисциплінарне
стягнення у вигляді оголошення догани
та позбавлення премії у розмірі 100% за
результатами робіт за серпень 2014 року,
у зв'язку з невиконанням ним своїх
посадових обов'язків та наказу про
відрядження.

Посилаючись на незаконність такого
наказу, а також на те, що застосування
до нього дисциплінарного стягнення
призвело до моральних страждань та
порушення душевного спокою, ОСОБА_2
просив визнати незаконним та скасувати
наказ №439-ОС від 01 вересня 2014 року і
стягнути на його користь 45 000 грн.
моральної шкоди.

Рішенням Ленінського районного суду
м.Миколаєва від 10 листопада 2014 року
позов ОСОБА_2 задоволений частково.
Наказ голови правління ПАТ
"Миколаївгаз" №439-ОС від 01 вересня 2014
року скасовано в частині накладення на
позивача дисциплінарного стягнення у
вигляді догани та стягнуто на його
користь моральну шкоду в сумі 1000 грн.

У задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

З відповідача на користь держави
стягнуто 487 грн.20 коп. судового збору.

Не погодившись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив змінити мотивувальну частину
рішення суду, визнавши його одиноким
батьком, який виховує дитину віком до 14
років, на якого розповсюджуються
приписи ст.186-1 КЗпП
України, а також просив збільшити
розмір стягнутої моральної шкоди до 5000
грн.

ПАТ "Миколаївгаз" також подало
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, просило рішення
суду скасувати та ухвалити нове про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає
відхиленню, а апеляційна скарга ПАТ
"Миколаївгаз" задоволенню, виходячи з
наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідачем було порушено
процедуру накладення дисциплінарного
стягнення щодо позивача, а тому наказ в
частині накладення стягнення підлягав
скасуванню, а моральна шкода стягненню
на користь позивача з врахуванням
обставин справи та тривалості
правопорушення у розмірі 1000 грн.

Проте, з такими висновками суду не
можна погодитися, з огляду на таке.

Відповідно до ст.139 КЗпП України
працівники зобов'язані працювати чесно
і сумлінно, своєчасно і точно
виконувати розпорядження власника або
уповноваженого ним органу, додержувати
трудової і технологічної дисципліни,
вимог нормативних актів про охорону
праці, дбайливо ставитися до майна
власника, з яким укладено трудовий
договір.

За порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:
догана або звільнення (ст.147 КЗпП
України).

Згідно з ст.147-1 КЗпП України
дисциплінарні стягнення
застосовуються органом, якому надано
право прийняття на роботу (обрання,
затвердження і призначення на посаду)
даного працівника.

До застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. При обранні виду
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен врахувати ступінь
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяну ним шкоду, обставини, за яких
вчинено проступок, і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку (ст.149 КЗпП України).

Стаття 237-1 КЗпП України передбачає, що
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

З матеріалів справи вбачається, що у
серпні 2014 року позивач займав посаду
начальника сервісного центру з повірки
лічильників та інших приладів
управління контролю та організації
обліку газу ПАТ "Миколаївгаз".

Його посадова інструкція серед іншого
визначає його обов'язком розробку
заходів, спрямованих на підвищення
ефективності роботи сервісних центрів
та відділів товариства, на які
покладено обов'язки організації
повірки засобів вимірювальної техніки
та надання консультацій та
організаційно-методичної допомоги з
питань організації повірки ЗВТ, як для
товариства в цілому, так і його
структурним підрозділам, працівникам
УЕГГ та дирекції товариства.

18 серпня 2014 року наказом голови
правління ПАТ "Миколаївгаз" №109-ВД
позивача було відряджено до
м.Первомайська Миколаївської області
до Первомайського УЕГГ з метою надання
практичної та методичної допомоги щодо
налагодження роботи сервісного центру
повірки побутових лічильників з 19
серпня по 19 вересня 2014 року (а.с.87).

У цей же день, ознайомившись з цим
наказом, позивач не дав своєї згоди на
відрядження, посилаючись на виховання
ним малолітньої дитини без матері.

19 серпня 2014 року ОСОБА_2 службовою
запискою підтвердив відсутність такої
згоди, додавши до неї копію договору
про визначення місця проживання дитини
від 12.08.2014 р. та копію паспорту з
відміткою про розлучення (а.с.5).

Зазначеним договором позивач та його
дружина узгодили місце проживання їх
дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком.
Зміст даного договору свідчить про те,
що обидва батьки у добровільному
порядку домовилися, не здійснюючи один
одному перешкод, брати участь у
вихованні дитини та її розвитку (а.с.7).

01 вересня 2014 року ОСОБА_2, виходячи з
його службової записки, погодився на
відрядження, але за умови надання йому
роботодавцем автотранспорту для
щоденних поїздок до м.Первомайська
(а.с.20).

У цей же день, головою правління ПАТ
"Миколаївгаз" було винесено наказ
№439-ОС про оголошення позивачу догани
за невиконання своїх посадових
обов'язків та наказу про відрядження
(а.с.3).

Проаналізувавши викладене, колегія
суддів вважає, що зазначений наказ було
прийнято відповідачем з дотриманням
вимог трудового законодавства,
оскільки позивач порушив трудову
дисципліну, не виконавши наказу
керівника про відрядження щодо надання
практичної та методичної допомоги щодо
налагодження роботи сервісного центру
повірки побутових лічильників у
м.Первомайську Миколаївської області,
що входить в коло його посадових
обов'язків.

Порядок застосування дисциплінарного
стягнення відповідач дотримав. Від
позивача було отримано письмові
пояснення щодо невиконання наказу
(а.с.5, 20, 87, 88). При обранні заходу
стягнення було враховано обставини,
викладені у ч.3 ст.149 КЗпП України.
ОСОБА_2 було ознайомлено під розписку з
наказом.

З урахуванням викладеного, на думку
колегії суддів, відсутні підстави для
визнання незаконним та скасування
оскаржуваного наказу про застосування
дисциплінарного стягнення щодо ОСОБА_2,
а отже і для стягнення моральної шкоди,
яка може бути стягнута тільки в разі
порушення законних прав працівника.

За такого, колегія суддів дійшла
висновку, що рішення районного суду
підлягає скасуванню з ухваленням по
справі нового рішення про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_2

Доводи позивача про незаконність
оскаржуваного наказу, виходячи з вимог
ст.ст.177, 186-1 КЗпП України, колегія
суддів вважає безпідставними.

Зазначені статті гарантують, що батько,
який виховує дитину без матері, не може
бути направлений у відрядження без
його згоди.

Визначальним у даному випадку є
самостійне виховання батьком дитини,
що повинно бути доведено доказами
відсутності участі матері у вихованні
дитини.

Між тим, наявний між позивачем та його
дружиною договір про визначення місця
проживання їх дочки ОСОБА_5, свідчить
про зворотнє, а саме про участь матері у
її вихованні.

Проживання дитини окремо від матері не
доводить факту неучасті останньої у її
вихованні.

А тому, позивача неможна вважати таким,
що виховує дитину без матері.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Миколаївгаз" задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду
м.Миколаєва від 10 листопада 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні його
позову до публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Миколаївгаз" про визнання
незаконним і скасування наказу та
стягнення моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього часу
може бути оскаржене у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді