НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
№
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2014 року

Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області в складі

головуючого судді - Городецького Д.І.

секретаря - Кравченко О.О.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Новомосковську цивільну
справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа - Головне
управління Державної міграційної
служби в Дніпропетровській області про
визнання осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням,
виселення з жилого приміщення,

в с т а н о в и в :

19 травня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_6, третя особа - Головне
управління Державної міграційної
служби в Дніпропетровській області про
визнання осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням,
виселення з жилого приміщення.

21 жовтня 2014 року позивач ОСОБА_5
звернувся до суду з уточненим позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа -
Головне управління Державної
міграційної служби в
Дніпропетровській області про
визнання осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням,
виселення з жилого приміщення.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_5
посилався на те, що на підставі
Свідоцтва про придбання майна від 13
березня 2014 року, посвідченого
державним нотаріусом Новомосковської
державної нотаріальної контори
Дніпропетровської області,
зареєстрованого в реєстрі за № 1-302,
йому, ОСОБА_5 належить на праві
власності житловий будинок,
розташований по АДРЕСА_1.

Зазначений житловий будинок раніше
належав на праві власності відповідачу
ОСОБА_2, що підтверджується витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно № 18931988 від 13 березня 2014
року.

Згідно домової книжки, в будинку
АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6.

Позивач зазначив, що після отримання
свідоцтва про право власності він
попередив відповідачів, що будинок не
належить їм, попросив їх добровільно
висилитися з жилого приміщення і
знятися з реєстраційного обліку на
протязі двох місяців, тобто до 13 травня
2014 року, відповідач ОСОБА_2 запевнив, що
він та члени його родини виїдуть
самостійно, але, до теперішнього часу
відповідачі проживають в будинку,
зареєстровані в ньому, не звільнили
житлові приміщення.

Жодних угод про користування спірним
житлом між ним та відповідачами не
укладалося, відповідачі без будь-яких
правових підстав користуються житлом,
що порушує його права як власника.

В зв'язку з наведеним, в позові ОСОБА_5,
посилаючись на вимоги ст.ст. 150, 156 ЖК
України, ст. 405 ЦК України, просив суд
визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 такими,
що втратили право користування
житловим приміщенням - будинком по
АДРЕСА_1, висилити відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_6 із спірного жилого
приміщення.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_5 підтримав заяву в
повному обсязі, посилався на підстави
звернення до суду, викладені в заяві,
просив суд задовольнити вимоги.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх
представник в судовому засіданні позов
не визнали, посилалися на те, що право
власності на спірний будинок має також
ОСОБА_3, тому, вони мають право
проживати в будинку, в зв'язку з чим,
просили суд відмовити в задоволенні
вимог позивача.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання
не з'явилася, про місце, дату і час
розгляду справи належним чином
повідомлена.

Представник третьої особи - Головного
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області в судове засідання не з'явився.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази, надані сторонами,
приходить до переконання, що позовні
вимоги ОСОБА_5 підлягають задоволенню,
з наступного.

Судом встановлено, що житловий будинок
по АДРЕСА_1 належав на праві власності
відповідачу ОСОБА_2, що підтверджується
витягом з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно № 18931988 від 13
березня 2014 року.

26 травня 2011 року Новомосковським
міськрайонним судом Дніпропетровської
області було винесене рішення у справі
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_7 про
стягнення заборгованості за договором
позики, у відповідності до рішення суду
з ОСОБА_2 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5
солідарно було стягнуто 124 000 грн. за
договором позики, інфляційні - 4 618,68
грн., три відсотки річних з
простроченої суми в розмірі 1 273,75 грн.,
рішення суду набрало законної сили 10
червня 2011 року.

13 березня 2014 року нотаріусом
Новомосковської державної
нотаріальної контори
Дніпропетровської області, у
відповідності до ст. 61 Закону України
«Про виконавче провадження», на
підставі акту про передачу майна
стягувачу в рахунок погашення боргу,
затвердженого начальником відділу
державної виконавчої служби
Новомосковського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області 04 березня 2014 року, ОСОБА_5 було
видане Свідоцтва про придбання майна -
житлового будинку, розташованого по
АДРЕСА_1, оскільки майно не
реалізовано/торги не відбулися і
стягувач ОСОБА_5 виявив бажання
залишити за собою не продане майно, що
належало раніше ОСОБА_2.

Згідно домової книжки, в будинку
АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6.

Згідно до вимог ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому
засіданні не заперечували того, що вони
та ОСОБА_6 проживають в спірному
будинку.

На підставі ст. 391 ЦК України, власник
має права вимагати усунення перешкод
його права, хоч вони і не поєднані з
позбавленням володіння.

В зв'язку з наведеним, суд приходить до
переконання, що ОСОБА_5, як власник
спірного житла, має право звертатися до
суду з вимогами про усунення перешкод
здійснення його прав, хоч вони і не
поєднані з позбавленням володіння.

Згідно до ст. 150 ЖК України, громадяни,
які мають у приватній власності
будинок (квартиру), користуються ним
(нею) для особистого проживання і
проживання членів їх сімей.

В зв'язку з наведеним, суд приходить до
висновку, що відповідач ОСОБА_2, як
власник нерухомого майна, мав право
користування зазначеним житлом, однак,
в зв'язку з тим, що право власності на
житло перейшло до іншої особи -
позивача ОСОБА_5, в нього відсутні
підстави, визначені ст. 150 ЖК. України
щодо користування спірним житловим
приміщенням, тобто, він втратив право
користування спірним житлом,

У відповідності до ст. 156 ЖК України,
члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири).

Аналогічні приписи містяться і у ч.1 ст.
405 ЦК України, відповідно до якої, члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним мають право на користування
цим житлом відповідно до закону.

Оскільки право користування жилим
приміщенням ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було
похідним від права власності ОСОБА_2 на
спірне приміщення, то припинення права
власності останнього на будинок,
припиняє також і право членів його
сім'ї на користування спірним житлом.

Враховуючи те, що відповідачі ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_6 проживають в спірному
житловому приміщенні без достатніх
правових підстав, вони підлягають
виселенню, без надання іншого жилого
приміщення.

В зв'язку з наведеним, позовні вимоги
ОСОБА_5 є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні,
на користь якої ухвалене рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею та документально підтверджені
судові витрати.

Згідно наданого платіжного доручення,
позивач поніс судові витрати в сумі 243,60
грн., які підлягають стягненню з
відповідачів.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215, 224-226 ЦПК
України, ст. 391,405 ЦК України, ст..ст. 150, 156
ЖК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_2,
ОСОБА_8, ОСОБА_6, третя особа - Головне
управління Державної міграційної
служби в Дніпропетровській області про
визнання осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням,
виселення з жилого приміщення -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 такими,
що втратили право користування жилим
приміщенням - будинком по АДРЕСА_1

Висилити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 з
жилого приміщення - будинку по АДРЕСА_1,
без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5
судові витрати в сумі 81, 20 грн.
(вісімдесят одна грн. 20 коп.)

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
судові витрати в сумі 81, 20 грн.
(вісімдесят одна грн. 20 коп.)

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5
судові витрати в сумі 81, 20 грн.
(вісімдесят одна грн. 20 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ Д.І.
Городецький.