Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2014 р.
Суворовський районний суд міста Одеси
в складі

головуючого судді Сувертак
І.В.

при секретарі Стецюра О.
Г.

розглянув в відкритому судовому
засіданні в залі суду № 24 в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання договору дарування удаваним
правочином, визнання договору
дарування - договором купівлі продажу,

Установив:

Позивач звернувся до суду 20
жовтня 2014 року , з позовними вимогами до
ОСОБА_3, про визнання договору
дарування ? частини квартири АДРЕСА_1
від 29 липня 2011 року, який посвідчено
державним нотаріусом Першої Одеської
державної нотаріальної контори ОСОБА_1
- удаваним правочином, та визнання
даного договору дарування саме
договором купівлі продажу, за яким
ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_2 купив ?
частини квартири АДРЕСА_1 в місті і
Одесі. ОСОБА_2 мотивує свої вимоги тим,
що укласти саме договір дарування
відповідачці порадила фахівець з
нерухомості ОСОБА_4, що в цьому разі не
потрібно отримувати згоду власника
іншої частини квартири ОСОБА_5,
оскільки з останнім у відповідачки
склались конфліктні відносини і він
чинить перешкоди в продажі належній їй
частині. Але, під час укладання
договору дарування позивач передав 160
000,00 грн. (еквівалент 20 000,00 доларів США )
відповідачці, про що складено
відповідну розписку. Тобто, як зазначає
позивач, вони умисно оформили один
правочин, але між сторонами насправді
встановились інші правовідносини, тому
він звернувся з даним позовом до суду.

В судовому засіданні
позивач і його представник повністю
підтримали позовні вимоги, просив
задовольнити.

В судовому засіданні
представник відповідача повністю
визнала позовні вимоги, просив
задовольнити.

З.ясував обставини справи,
заслухав сторони, дослідив та
проаналізував матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що
сторони уклали між собою договір
дарування ? частини квартири АДРЕСА_1
від 29 липня 2011 року, посвідчений
державним нотаріусом ОСОБА_1, Першої
Одеської державної нотаріальної
контори. (л.с.6 ). Право власності ОСОБА_2,
відповідно до договору дарування,
зареєстровано 10 серпня 2011 року, згідно
Витягу про державну реєстрацію прав
(л.с.9).

Суду не представлено жодних
доказів в підтвердження доводів і
вимог позивача, що саме 29 липня 2011 року
між сторонами відбувся договір
купівлі-продажу, а не посвідчений
нотаріусом договір дарування, а також
не доведено , що в присутності
державного нотаріуса позивач ОСОБА_2
провів розрахунок за купівлю частки
квартири, про що відповідач написав
розписку про отримання від позивача 160
000,00 грн. В матеріалах справи на а.с. 11
міститься фотокопія розписки від 29
.07.11р. ОСОБА_3 про отримання від ОСОБА_2 160
000,00 грн. «…за проданою мною половину
квартиры », а оригінал розписки суду
сторони не представили , як і оригінали
договору дарування і Витягу про
державну реєстрацію прав. Про будь-які
перешкоди в укладанні саме договору
купівлі-продажу сторони не посилались
в своїх доводах.

Суд не бере до уваги
домовленість сторін щодо визнання
позову, сторони не довели також того ,
що між ними існує спір, що договір
дарування від 29 липня 2011 року є
удаваним правочином.

Відповідно до вимог ст. ст. 10,
60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Норми ст. 57 ЦПК України
передбачають, що доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи. Ці дані встановлюються на
підставі пояснень сторін, третіх осіб,
їхніх представників, допитаних як
свідків, показань свідків, письмових
доказів, речових доказів, зокрема
звуко- і відеозаписів, висновків
експертів.

З урахуванням встановленого,
суд вважає позовні вимоги незаконними,
необґрунтованими і недоказаними,
відмовляє в повному обсязі.

Керуючись ст. 3, 10, 11, 14, 57- 64,66, 77, 169
,174, 209, 212 - 215, 218, 222, 294 ЦПК України, ст. ст.
11, 12,13- 16 ЦК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання договору дарування удаваним
правочином, визнання договору
дарування - договором купівлі продажу ,
щодо ? частини квартири АДРЕСА_1 -
залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного суду через суд
Суворовського району міста Одеси
шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя