________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 6/520/779/14
УХВАЛА

07.11.2014 року

Київський районний суд м.
Одеси у складі:

Головуючого судді - Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні подання Другого
Київського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України,

ВСТАНОВИВ:

05.11.2014 року старший
державний виконавець Поляков О.Г.
звернувся до суду з поданням, в якому
просить суд вирішити питання щодо
заборони виїзду за кордон ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1, яка
зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2
і Петрова, 27 кв. 154, з вилученням
паспортного документу. Зобов’язати
відділ ВПМР УМВС України в Одеській
області не видавати виїзні документи
на ім’я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн
НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_2 і Петрова, 27 кв. 154.

В своєму подані посилається
на те, що на виконанні у другому
Київському відділі державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції перебуває зведене
виконавче провадження по виконанню
виконавчого листа № 2-1287/10 Київського
районного суду м. Одеси від13.10.2010 року
про стягнення грошових сум з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «Фідокомбанк» у розмірі 227
166, 10 дол. США та 48 088, 58 грн., 910 грн.

Державний виконавець
стверджує, що боржник вимоги за
виконавчим документом в добровільному
порядку не виконує, його
місцезнаходження встановити не
представляється можливим, тому
державний виконавець звертається до
суду для вирішення питання щодо
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника за межі України.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК
України суд негайно розглядає подання,
без виклику чи повідомлення сторін
та інших заінтересованих осіб за
участю державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали
справи, вважає за можливе задовольнити
подання державного виконавця про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України, оскільки відповідач
добровільно виконувати свої обов`язки
не бажає.

В судовому засіданні
встановлено, що в провадженні
Київського районного суду м. Одеси
перебувала цивільна справа № 2-1287/10 за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Рішенням Київського
районного суду м. Одеси від 28 вересня 2010
року позов Публічного акціонерного
товариства «Ерсте Банк» – задоволено,
стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства «Ерсте Банк»
заборгованість за договором кредиту №
014/5142/2/17995 у розмірі 227 116,1 дол. США, пеню у
розмірі 48 088, 58 грн, та судові витрати у
розмірі 1820 грн.

Не погоджуючись з даним
рішення суду ОСОБА_2, ОСОБА_1 звернулись
з апеляційною скаргою, в якій просили
скасувати рішення суду.

Рішенням апеляційного суду
Одеської області від 17 березня 2011 року
апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_1
задоволено частково. Рішення
Київського районного суду м. Одеси від
28.09.2010 року скасовано. Стягнуто з
ОСОБА_2, ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ
«Ерсте Банк» заборгованість по
поверненню кредитним коштів в розмірі
198 331, 64 дол. США та по сплаті відсотків з
15.10.08 по 30.10.2009 року в розмірі 28 784, 46 дол.
США, а всього 227 116, 28 дол. США та
заборгованість по сплаті пені
нарахованої за період з 15.10.2008 року по 12
листопада 2009 року в розмірі 48 088, 58 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь
ПАТ «Ерсте Банк» судові витрати по 910
гривень.

Київський районний суд м. Одеси видав
виконавчі листи № 2-1287/10 для
примусового виконання вищевказаного
рішення суду.

Державним виконавцем
відповідно до вимог ст.ст. 17, 19, 20,25
Закону України «Про виконавче
провадження» було винесено постанови
про відкриття виконавчого провадження
за вищевказаними виконавчими листами.

Копії зазначених постанов
із супровідними листами в порядку,
встановленому ст. 31 Закону України «Про
виконавче провадження», направлено
сторонам. Боржнику надано 7-денний
строк для добровільного виконання
рішення суду.

Проте боржником рішення
суду в добровільному порядку не
виконано, в результаті чого державним
виконавцем проведено дії щодо розшуку
майна, належного ОСОБА_1 шляхом
направлення запитів до реєструючих
установ.

Так згідно відповіді з
відділу АДР ГУ ДМС України в Одеській
області встановлено, що боржник
зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2
і Петрова 27 кв. 154.

Згідно довідки з УДАІ ГУМВС
України в Одеській області за
боржником транспортні засоби не
зареєстровані.

Згідно актів державного
виконавця майна на яке можливо
звернути стягнення за адресами не
виявлено.

Згідно довідки Головного
УПФ України в Одеській області, боржник
на облік не перебуває та пенсію не
отримує.

Згідно довідки ДПІ у
Київському районі м. Одеси, інформація
про джерела доходів відсутня.

Відповідно до ст.5 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Державний виконавець:
здійснює необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення у спосіб
і порядок визначені виконавчим
документом.

Суд вважає, що на теперішній
час викладені обставини можуть
ускладнити виконання рішення суду.

Судове рішення є
найважливішим актом правосуддя,
покликаним забезпечити захист
гарантованих Конституцією України
прав і свобод людини, правопорядку та
здійснення проголошеного Конституцією
принципу верховенства права.

Судове рішення по справі є
актом, яким підтверджується наявність
або відсутність спірних правовідносин,
його конкретний зміст і в такий спосіб
спірні правовідносини перетворюються
в безспірні, підлягаючими примусовому
виконанню.

Судове рішення – це акт
судової влади, що здійснює захист
порушених або оскаржених прав громадян
і організацій шляхом підтвердження
наявності або відсутності
правовідносин і розпорядженням
відповідних дій в майбутньому.

Обов'язок виконувати судове
рішення випливає не з рішення суду як
такого, а із санкцій, передбачених
нормами права, що були застосовані
судом. Навіть у тих випадках, коли закон
передбачає відповідальність за
невиконання рішень, ця
відповідальність має на меті примусити
зобов'язану рішенням суду особу
виконати розпорядження норми, що
застосував суд.

Усі державні органи,
посадові особи й окремі громадяни,
зобов'язані сприяти виконанню рішення
суду, виконуючи вимоги державного
виконавця.

Відповідно до Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавче провадження – це сукупність
дій органів і посадових осіб,
спрямованих на примусове виконання
рішень /постанов/ судів, які підлягають
виконанню Державною виконавчою
службою, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції
України.

Відповідно до п. 2, ст. 6
Закону України Про порядок виїзду з
України та в`їзду в Україну громадян
України” передбачено, що підставою для
тимчасового обмеження у праві виїзду
громадян України за кордон є
несплачені боргові зобов’язання.

Відповідно до ст. 6 п.8 Закону
України „Про порядок виїзду з України
та в`їзду в Україну”, вбачається, що
громадянинові України можуть бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадках, якщо щодо нього подано
цивільний позов до суду – до
закінчення провадження по справі.

Тимчасове затримання або вилучення
паспорта у таких випадках здійснюється
судом, органами прокуратури,
внутрішніх справ, служби безпеки.

Відповідно до вимог ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового
виконання рішень, неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії.

Державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право: у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або

керівника боржника - юридичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК
України вирішення питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України боржника - фізичної
особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Враховуючи викладене, суд
вважає за необхідне задовольнити
вимоги, заявлені в поданні Другого
Київського ДВС ОМУЮ стосовно обмеження
виїзду за кордон боржника.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 6 Закону України „Про
порядок виїзду з України та в”їзду в
Україну громадян України”, ст. ст. 377-1
ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Подання Другого Київського
відділу Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України - задовольнити.

Встановити тимчасове
обмеження у праві виїзду – ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1, яка
зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2
і Петрова, 27 кв. 154, з вилученням
паспортного документу.

Зобов’язати відділ ВПМР
УМВС України в Одеській області не
видавати виїзні документи на ім’я
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1, яка
зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2
і Петрова, 27 кв. 154.

Копію ухвали суду до
виконання направити до Державної
прикордонної служби України.

Ухвала може бути оскаржена
протягом п`яти днів з дня отримання її
копії через Київський районний суд м.
Одеси.

Суддя

Ку
риленко О. М.