Номер провадження 2/522/9117/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року Приморський районний
суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Шенцевої О.П.

за участю секретаря - Соболевої О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгова компанія»
Укрюгторг», Моторно (транспортне)
страхового бюро України про стягнення
суми страхового відшкодування та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, у
якому просять суд стягнути з Моторно
(транспортного) страхового бюро
України на користь ОСОБА_2 суму
страхового відшкодування у розмірі 4392
(чотири тисячі триста дев'яносто дві)
гривні 87 коп., стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торгова
компанія «Укрюггорг», код ЄДРГІОУ 23863896
на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у
розмірі 5000 (п'яти тисяч) гривень,
стягнути солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торгова
компанія «Укрюгторг»,
та Моторно (транспортира) страхового
бюро України на користь ОСОБА_2
сплачену суму судового збору у розмірі
260 (двісті шістдесят) гривень 20 коп..

У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги в повному обсязі та
просив їх задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгова компанія»
Укрюгторг» у судовому засіданні позов
визнав частково.

Представник Моторно (транспортне)
страхового бюро України, в судове
засідання не з'явився, надав свої
заперечення на позовну заяву та заяву
про розгляд справи у його відсутність

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.01.2012 р. в м. Одесі
в районі пл. Деревянка мала місце
дорожньо-транспортна пригода, в якій
було пошкоджено автомобіль Позивача
марки ВАЗ 21098, д/н НОМЕР_1. Внаслідок ДТП
автомобіль Позивача зазнав численних
механічних пошкоджень.

Відповідно до Постанови Ананьївського
районного суду Одеської області від
29.02.2012 р. по справі № 1501/156/12, винним у
скоєнні цієї ДТП визнано ОСОБА_3, водія
автомобіля марки ГАЗ 3307, д/н НОМЕР_2.
ОСОБА_3 є працівником (водієм)
Відповідача - ТОВ «ГК «Укрюгторг».
Оскільки відповідальність заподіювана
шкоди згідно полісу страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/1251443 була застрахована
Відповідачем у ПАТ «Міська страхова
компанія», відповідно до вимог
законодавства у зв'язку із виникненням
страхового випадку 13.01.2012 р. Позивач
подав до ПАТ «Міська страхова
компанія» заяву про виплату страхового
відшкодування вх. № 1 15-01/12 від 13.01.2012 р.
та копію Постанови Ананьївського
районного суду Одеської області. Всі
необхідні документи, що стосуються
цього страхового випадку також є у
особовій страховій справі позивача, що
ведеться ПАТ «Міська страхова
компанія» (№ страхової справи 43/1 2).

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» ПАТ «Міська страхова
компанія» надіслала Позивачу письмове
повідомлення вих. № 757-04 від 27.04.2012 р. про
розгляд всіх необхідних документів та
прийняття рішення про виплату Позивачу
страхового відшкодування в сумі 4200,87
гри.

Таким чином ПАТ «Міська страхова
компанія» визнала страхові вимоги
заявника обґрунтованими та згідно з п.
36.2. ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» винна була здійснити виплату
страхового відшкодування в термін до
13.04.2012 року.

Однак, Позивач страхового
відшкодування від ПАТ «Міська страхова
компанія» не отримав і 26.06.2012 р. був
змушений звернутися до Приморського
районного суду м. Одеси з позовною
заявою про стягнення на свою користь
суми страхового відшкодування з ПАТ
«Міська страхова компанія» у розмірі
4200,87 грн. та стягнення з Відповідача
суму франшизи у розмірі 500,00 грн.
Приморський районний суд м. Одеси
задовольнив позовні вимоги Позивача по
справі №2/1522/15237/12 та вирішив стягнути з
ПАТ «Міська страхова компанія» на
користь Позивача суму страхового
відшкодування у розмірі 4200,87 грн. та
судового збору у розмірі 192,05 року та
видав виконавчий лист №2/1522/15237/12 від
25.12.2012 до Другого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції.

Постановою державного виконавця
Другого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції від 24.01.2013
року виконавче провадження закінчено у
зв'язку з направленням за належністю
виконавчого документа (у зв'язку зі
зміною юридичної адреси боржника).

25.02.2013 року виконавчий лист надіслано
до відділу державної виконавчої служби
Будьоннівського районного управління
юстиції у м. Донецьку.

26.02.2013 року виконавчою службою
Будьоннівського районного управління
юстиції у м. Донецьку винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження відповідно до
п.8 ч.І. ст.. 26 Закону України «Про
виконавче провадження» №11-29/02-29/63 від
13.03.2013 року.

24.02.2014 р. виконавчою службою
Будьоннівського районного управління
юстиції винесено постанову про
повернення виконавчого документа
стягувану, виконавче провадження знов
закрито, у зв'язку з тим, що у боржника
відсутні кошти для виконання судових
рішень.

08.08.2014 р. Позивач звернувся до Моторно
(транспортного) страхового бюро зі
скаргою на дії/бездіяльність ПАТ
«Міська страхова компанія», але жодної
відповіді не отримав і по теперішній
час.

Згідно з ч.ч.І,2 ст. 1166 Цивільного
кодексу України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини."

Відповідно до ч.І ст. І 172 Цивільного
кодексу України юридична або фізична
особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Крім цього, згідно з ч.ч.1.2 ст. 1187
Цивільного кодексу України джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних га інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку."

Відповідно до н. І 1 постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого суду України і
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» за вибором
потерпілого вимога про відшкодування
шкоди може рути пред'явлена
безпосередньо до винної особи,
оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа,
яка відповідає за шкоду, завдану з вини
іншої особи, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи, якщо за
законом межі відповідальності
останньої та особи, яка за неї
відповідає, однакові.

Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
глибини душевних страждань, ступеня
вини особи, що завдала моральної шкоди,
а також з урахуванням інших обставин,
які мають істотне значення.

Згідно з ч. І ст. 1167 Цивільного кодексу
України моральна шкода, завдана
фізичній особі відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до положень постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» від 31.03.1995 року право на
відшкодування моральної шкоди виникає
за наявності передбачених законом умов
або підстав відповідальності за
заподіяну шкоду.

З огляду на п.5 постанови вказаного вище
Пленуму ВСУ та ст. 1167 ЦК, зобов'язання
відшкодувати моральну шкоду виникає за
наявності: а)моральної шкоди як
наслідку порушення особистих
немайнових прав або посягання на інші
нематеріальні блага; б)неправомірних
рішень, дій чи бездіяльності
заподіювана шкоди; в)причинного зв'язку
між неправомірною поведінкою і
моральною шкодою; г)вини заподіювана
шкоди.

Моральна шкода полягає у тому, що у
зв'язку із завданням шкоди майну
позивачу джерелом підвищеної
небезпеки позивач, звичайно мав
переживання, душевні страждання, був
змушений звертатися за захистом своїх
прав та інтересів до суду та інших
державних органів та інстанцій, що
тягло за собою, принаймні, моральні
затрати.

Пошкодження автомобіля призвело,
безперечно, до змін в організації життя
позивача, оскільки ОСОБА_1 вимушений
витрачати свій час на звернення до
підприємств, установ та органів, що
вимагало від нього додаткових зусиль
для відновлення звичайного укладу
життя. У зв'язку з чим, суд оцінює
моральну шкоду, завданому позивачу
відповідачем у розмірі 2000 гривень.

Відповідно до п. 20.3 ст. 20 Закону України
Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів у разі ліквідації страховика
за рішенням визначених законом органів
обов'язки за договорами обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності виконує ліквідаційна
комісія. Обов'язки страховика за такими
договорами, для виконання яких у
страховика, що ліквідується,
недостатньо коштів та/або майна,
приймає на себе МТСБУ. Виконання
обов'язків у повному обсязі
гарантується коштами відповідного
централізованого страхового
резервного фонду МТСБУ на умовах,
визначених цим Законом.

Отже, відповідно постанови ДВС
Будьоннівського районного управління
юстиції про повернення виконавчого
документа стягувану від 24.02.2014 року,
встановлено, що у боржника відсутнє
майно та кошти.

Крім того, відповідно до відомостей у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, яка
функціонує відповідно Наказу
Міністерства юстиції України від 14.12.2012
№ 1846/5 "Про затвердження Порядку
палання відомостей з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб га
фізичних осіб - підприємців",
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 18.12.2012 за № 2105/22417,
Приватне акціонерне товариство
«Міська страхова компанія» перебуває у
стані банкрутства, а саме: 22.05.2014 -
порушено справу про банкрутство на
підставі судового рішення
Господарського суду Донецької області
про порушення провадження у справі про
банкрутство юридичної особи №9058/807/14
від 15.05.2014. Дата набуття чинності
рішення: 15.05.2014 року.

Враховуючі вищезазначені обставини
виплату даного страхового
відшкодування приймає на себе МТСБУ.

У відповідності зі ст. 55 Конституції
України права і свободи людини і
громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦІІК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 213-215, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягнути з Моторно
(транспортного) страхового бюро
України на користь ОСОБА_2 суму
страхового відшкодування у розмірі 4392
(чотири тисячі триста дев'яносто дві)
гривні 87 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгова компанія
«Укрюгторг», на користь
ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 2000
(п'яти тисяч) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгова компанія
«Укрюгторг», та Моторно
(транспортного) страхового бюро
України на користь ОСОБА_2 сплачену
суму судового збору у розмірі 121,8
гривень з кожного.

У задоволенні іншої частини позову
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через
Приморський районний суд м. Одеси
шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя

08.12.2014