Справа № 682/2118/14-ц
Провадження № 2/682/681/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2014 року

Славутський міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Маршал І.М.,

секретаря Мелашенко О.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Славута
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_1 про стягнення суми
заборгованості за кредитним
договором, процентів нарахованих за
користування кредитом та пені, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до
суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову позивач
вказував, що 20.03.2008 року між банком та
відповідачем був укладений договір
споживчого кредиту №0, за умовами
якого позичальник отримав кошти в сумі
207 000 грн. під 13,9 відсотків річних із
кінцевим строком повернення 08.11.2027
року. Проте, позичальник взяті на себе
зобов'язання не виконує належним чином,
внаслідок чого станом на 19.06.2014 року
його заборгованість перед банком
становить 490 740, 40 грн. Позивач просив
стягнути із відповідача на його
користь на р № 0113 в АТ
«УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, код
ЄДРПУО 09807750, заборгованість за
кредитним договором в розмірі 490 740,40
грн. та суму сплаченого судового збору.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав заявлений позов із
викладених підстав.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні проти позову
заперечили, просили відмовити,
звернути боргові зобов'язання заявлені
позивачем до ОСОБА_2 До суду надали
письмові заперечення, в яких вказують
на те, що відповідно до вироку
Нетішинського міського суду від 25.11.2013
року, ухвали апеляційного суду
Хмельницької області від 25.09.2014 року,
встановлено, що ОСОБА_1 безпідставно
отримав кредит в сумі 207 000 грн., який
став результатом шахрайських дій за
участю ОСОБА_2 та посадових осіб
відділення №510 АКІБ «УкрСиббанк», що
полягали в тому, що ОСОБА_2 не ставлячи
до відома ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про
складання та видачу завідомо
неправдивої довідки про доходи ОСОБА_1,
у період з 17 по 20.03.2008 року подав її до
банку. Отримані кошти ОСОБА_1 29.04.2008 року
поруч з відділенням банку передав
ОСОБА_2, які останній привласнив.
Вважають, що укладений договір між
ОСОБА_1 та «УкрСиббанком» є недійсним,
так як складений на підставі завідомо
підроблених документів та злочинній
домовленості ОСОБА_2 з посадовими
особами банку. Вказує, що вимога
позивача повинна бути звернута до
ОСОБА_2 з посадовими особами
Славутського відділення №510 АКІБ
«УкрСиббанку» щодо отримання кредиту
на користь ОСОБА_2 через відповідача
внаслідок обману. Окрім того,
Славутським міськрайонним судом 18.03.2009
року та 23.09.2009 року було винесено
рішення за позовами ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення боргу та процентів за
користування кредитом, що на його думку
доводить той факт, що він вживав
заходів до повернення коштів.

Заслухавши учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 20.03.2008 року між
Акціонерним комерційним інноваційним
банком «УкрСиббанк» правонаступником
якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був
укладений договір споживчого кредиту
№0, за умовами якого позичальник
отримав кошти в сумі 207 000 грн. на умовах
сплати 13,9 відсотків річних із кінцевим
строком повернення 08.11.2027 року.
Отримавши кошти, відповідач уже з
серпня 2008 року перестає виконувати
свої зобов'язання за договором.

Заборгованість відповідача перед ПАТ
«УкрСиббанк» станом на 19.06.2014 року
становить 490 740,40 грн., з яких:
заборгованість по кредиту 199 606,20 грн.,
заборгованості по процентам 238 085,70 грн.,
пеня за прострочення сплати кредиту 23
122,86 грн., пеня за прострочення сплати
процентів 29 925,64 грн., що
підтверджується
довідками-розрахунками
заборгованості.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк, або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язуються надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірові та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст.611 п.1 даного Кодексу у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема -
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору.

В силу ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Не ґрунтується на законі вимога
відповідача про те, що за
зобов'язаннями за договором кредиту
№0 від 20.03.2008 року як боржник має
відповідати ОСОБА_2

Згідно вироку Нетішинського міського
суду від 25.11.2013 року, за яким засуджено
ОСОБА_2, судом було встановлено, що у
березні 2008 року ОСОБА_2, переслідуючи
мету заволодіння чужим майном шляхом
обману у спосіб прийняття на себе
зобов'язання сплачувати кредит та
зловживаючи довірою, запропонував
ОСОБА_1 оформити на себе кредит в банку
під заставу квартири та під
поручительство його дружини - ОСОБА_3, а
отримані кредитні кошти передати йому.
З метою забезпечення надання банком
вказаного кредиту, ОСОБА_2, завідомо
знаючи, що ОСОБА_1 ніколи в ПП ОСОБА_4 не
працював та ніяких доходів не
отримував, 17.03.2008 року в офісному
приміщенні дав вказівку ОСОБА_5 скласти
завідомо неправдиву довідку про доходи
ОСОБА_1, вказавши які саме неправдиві
відомості необхідно вписати до даної
довідки. ОСОБА_5, усвідомлюючи, що
ОСОБА_1 в ПП ОСОБА_6 ніколи не працював
та ніяких доходів не отримував, а
довідка необхідна для подання в банк
для отримання кредиту, 17.03.2008 року в
офісному приміщенні склала завідомо
неправдиву довідку, в яку вписала
завідомо неправдиві відомості про те,
що ОСОБА_1 працював у ПП ОСОБА_4 на
посаді менеджера за безстроковим
трудовим договором та йому нараховано
заробітну плату з вересня 2007 року по
лютий 2008 року в розмірі щомісячно по 7700
грн., з яких він отримував по 6314 грн.
щомісячно, а всього за вказаний період
йому нараховано 46200 грн., з яких він
фактично отримав 37884 грн. Вказану
довідку ОСОБА_5 підписала від імені ПП
ОСОБА_4 та поставила печатку приватного
підприємця, після чого передала її
ОСОБА_2 Останній, не ставлячи до відома
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про складання та
видачу вказаної завідомо неправдивої
довідки про доходи, з метою прийняття
позитивного рішення про надання
кредиту, у період з 17 по 20.03.2008 року
подав її до Славутського відділення №
510 АКІБ «УкрСиббанку». На підставі
вказаної завідомо неправдивої довідки
про доходи, АКІБ «УкрСиббанк» 20.03.2008
року уклав Договір № 0 про надання
споживчого кредиту з ОСОБА_1 та Договір
майнової поруки № 189459 з ОСОБА_3, після
чого у Славутському відділенні № 510
АКІБ «УкрСиббанк» ОСОБА_1 безпідставно
отримав кредит в сумі 207000 грн. Отримані
кошти ОСОБА_1 29.04.2008 року поруч з
відділенням банку передав ОСОБА_7, які
останній привласнив.

Зважаючи на це, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_1, будучи
повнолітньою та дієздатною особою,
отримавши кошти за кредитним договором
20.03.2006 року у банку, розпорядився 29.04.2008
року ними на свій розсуд. Однак факт
передачі отриманих в кредит коштів
іншій особі не тягне своїм наслідком
зміну боржника за договором кредиту.

Також відповідачем не надано жодних
належних та допустимих доказів того, що
при укладенні кредитного договору
20.03.2008 року він був введений в оману
іншою стороною - тобто
АКІБ«УкрСиббанк».

Посилання ж відповідача на ст. 614 ч. 1 та
ст. 619 ЦК України, із вказівкою на те, що
ним вживалися заходи до повернення
коштів банку шляхом звернення із
позовами до ОСОБА_2 про стягнення боргу
та відсотків за договорами позики,
зважаючи на що кошти належить
стягувати із ОСОБА_2, суд також
знаходить безпідставним, оскільки вони
ґрунтувалися на інших договірних
відносинах, з відмінним предметом, за
іншого суб'єктного складу, де АКІБ
«УкрСиббанк» стороною не виступав.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що оскільки відповідач не
виконав у визначені строки
зобов'язання з повернення грошових
коштів ПАТ «УкрСиббанк», останнє
вправі відповідно до ст.ст. 1050, 1054 ЦК
України вимагати від відповідача
достроково повернути кредит, проценти
за користування коштами та сплатити
пеню.

Судові витрати розподіляються
відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та
підлягають стягненню з відповідача на
користь банку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 526, 530, 533, 536, 546 ч.1, 610, 611 п.1,
612 ч.1, 1046, 1048 ч.1, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН
НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк» (
р № 0113 в АТ «УкрСиббанк», м.
Харків, МФО 351005, код ЄДРПУО 09807750)
заборгованість за кредитним
договором в розмірі 490 740,40 грн. та
судовий збір у розмірі 3 654 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Хмельницької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня проголошення рішення.

Суддя
Маршал І. М.