Справа № 279/3475/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року
Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого-судді
Загуменнової Н. М.,

з участю секретаря
Райвахівської Л.В.

розглянувши в м. Коростені цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою шляхом знесення
самочинного будівництва та
зобов,язання очистити земельну
ділянку від будівельних матеріалів
та сміття, стягнення моральної шкоди

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з даним
позовом до відповідача, посилаючись на
те, що вона є власником земельної
ділянки площею, 00009 га, яка розташована
в дворі житлового будинку АДРЕСА_1 та
яка належить їй на підставі
державного акту про право власності
на земельну ділянку серії ЯЛ № 8828-96,
виданого 23.12.2010 року Коростенською
міською радою, затвердженого в
Державному земельному кадастрі 27.12.2010
року № :01:001:0643. Земельна ділянка
призначена для будівництва гаража.

Позивачка зазначила, що відповідач
ОСОБА_2 влітку 2008 року на обладнаному
нею фундаменті побудував гараж, чим
створив їй перешкоди в користуванні
земельною ділянкою, яка належить їй на
праві власності. Таким чином
відповідач здійснив самочинне
будівництво гаража.

Пізніше відповідач в судовому порядку
намагався набути права власності на
гараж, однак рішенням Апеляційного
суду Житомирської області ОСОБА_2 в
позові до територіальної громади про
встановлення факту належності
господарської споруди та визнання
права власності на споруду було
відмовлено.

Вказала, що вона має намір будувати на
цій земельній ділянці власний гараж,
однак відповідач створює їй перешкоди
в користуванні земельною ділянкою.

Тому позивачка просила зобов,язати
ОСОБА_2 усунути перешкоди в
користуванні земельною ділянкою,
кадастровий № :01:001:0643, яка
розташована по АДРЕСА_1 площею 0,0009 га,
що належить їй на праві власності
згідно державного акту про право
власності на земельну ділянку серії
ЯЛ № 8828-96, виданого 23.12.2010 року
Коростенською міською радою шляхом
знесення самочинно побудованого
гаража на даній земельній ділянці та
зобов,язати відповідача очистити
вказану земельну ділянку від
будівельних матеріалів та сміття.

19.08.2014 року позивачка збільшила позовні
вимоги, подавши додаткову позовну
заяву про відшкодування моральної
шкоди та просила стягнути з
відповідача на її користь моральну
шкоду в сумі 5000 грн., посилаючись на те,
що відповідачем було порушено її право
власності на вказану земельну ділянку,
так як відповідач збудував на ній
гараж, користується її земельною
ділянкою без будь - яких правових
підстав, через що його дії є
незаконними. Відповідач, створюючи їй
перешкоди в користуванні її власністю,
заподіяв їй душевних страждань через
неможливість користуватись своєю
власністю. З метою помсти відповідач
умисно затопив її квартиру, пробив
шиферну покрівлю на прибудові до її
квартири, висловлює в її адресу інші
погрози. З метою захисту свого права
вона змушена звертатись в
правоохоронні органи зі скаргами на
дії ОСОБА_2, нести витрати на звернення
за правовою допомогою до адвоката з
метою захисту порушеного права в
судових органах.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_3 в судове засідання не з,явились,
позивачка надала заяву про розгляд
справи в її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та його
представник за довіреністю ОСОБА_4 в
судове засідання не з,явились,
представник відповідача надав заяву
про розгляд справи в його відсутності.
Також представником відповідача
надано суду письмові заперечення на
позов з яких слідує, що відповідач
позов визнає частково, а саме визнав
позов в частині усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою, а в
частині відшкодування моральної шкоди
не визнав та просив позивачці в цій
частині позову відмовити (а.с. 27 -28).

Представники третіх осіб:
Коростенської міської ради та
інспекції Державно - архітектурно
будівельного контролю в Житомирській
області в судове засідання не
з,явились, про день і час розгляду
справи були повідомлені належним
чином.

Вивчивши матеріали справи в їх
сукупності, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником земельної ділянки площею
0,00009 га, яка розташована в дворі
житлового будинку АДРЕСА_1 на
підставі державного акту про право
власності на земельну ділянку серії
ЯЛ № 882896, виданого 23.12.2010 року на
підставі рішення Коростенської
міської ради від 07.10.2010 року № 38.
Цільове призначення земельної
ділянки - для будівництва та
обслуговування гаража (копія
державного акту а.с.3) .

З матеріалів справи слідує, що на
вказаній земельній ділянці відповідач
самовільно, без належного дозволу
побудував гараж, яким користується.
Вказаної обставини відповідач не
оспорює.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотним порушенням будівельних норм і
правил. Особа, яка здійснила або
здійснює самовільне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього. Якщо власник
(користувач) земельної ділянки
заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
або якщо це порушує права інших осіб,
майно підлягає знесенню особою, яка
здійснила ( здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка заперечує проти визнання
права власності на гараж за
відповідачем, рішенням Апеляційного
суду Житомирської області від 23.10.2012
року ОСОБА_2 в позові до територіальної
громади про встановлення факту
належності господарської споруди та
визнання права власності на споруду
було відмовлено ( копія рішення суду
а.с. 5).

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 30.03.2012 року "Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного Кодексу України ( про
правовий режим самочинного
будівництва)" передбачено, що позов про
знесення самочинно збудованого майна
може бути пред"явлено власником чи
користувачем земельної ділянки або
іншою особою, права якої порушено,
зокрема, власником ( користувачем)
суміжної земельної ділянки з підстав,
передбачених статтями 391, 396 ЦК України,
ст. 103 ЗК України.

Позов може бути пред"явлено до особи,
яка здійснила будівництво, як про
зобов"язання знесення забудови, так і
про знесення забудови за рішенням суду
самим власником (користувачем)
земельної ділянки за рахунок особи, яка
здійснила самочинне будівництво, з
одночасним відшкодуванням
підтверджених витрат на його знесення.

Суд вважає, що самовільно збудований
відповідачем гараж порушує право
позивачки на користування належною їй
на праві власності земельною ділянкою,
а тому її вимоги до відповідача про
зобов"язання відповідача усунути
перешкоди в користуванні земельною
ділянкою та знести самочинно
побудований гараж і очистити земельну
ділянку від будівельних матеріалів та
сміття підлягає задоволенню.

При цьому суд враховує, що в цій частині
позов відповідачем визнаний.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про
відшкодування моральної шкоди
задоволенню не підлягають, виходячи з
наступного.

Частиною 1 ст. 23 ЦК України визначено, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Частиною 2 ст. 23 ЦК України визначено, що
моральна шкода полягає:

у фізичному болю та стражданнях, яких
особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров"я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв"язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім"ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв"язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 4 від 31 березня 1995 року
"Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової
шкоди)" визначено, що відповідно до
загальних підстав цивільно - правової
відповідальності обов"язковому
з"ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної шкоди
підлягають: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв"язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з"ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачкою не надано доказів того, що
порушення її прав як власника
земельної ділянки призвели до її
моральних страждань, тобто позивачкою
не доведений факт заподіяння їх
моральних страждань, через це позов в
частині стягнення з ОСОБА_2 на її
користь моральної шкоди є
безпідставним і задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 213-215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 23, 376 ЦК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовльнити частково.

Зобов,язати ОСОБА_2 усунути ОСОБА_1
перешкоди в користуванні земельною
ділянкою, кадастровий № :01:001:0643,
яка розташована по АДРЕСА_1 площею 0,0009
га, що належить їй на праві власності
згідно державного акту про право
власності на земельну ділянку серії
ЯЛ № 8828-96, виданого 23.12.2010 року
Коростенською міською радою шляхом
знесення самочинно побудованого
гаража на даній земельній ділянці.

Зобов,язати ОСОБА_2 очистити земельну
ділянку кадастровий №:01:001:0643, яка
розташована по АДРЕСА_1 площею 0,0009 га
від будівельних матеріалів та сміття.

В решті позову відмовити за
необгрунтованістю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через
Коростенський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: