У х в а л а

іменем україни

19 листопада 2014 року м. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик С.П.,Суддів:Коротуна
В.М., Парінової І.К., Попович О.В.,Ступак
О.В., розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6 до публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» про визнання
припиненим кредитного договору, за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» на рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 10 липня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 20 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк» (далі -
ПАТ КБ «Приватбанк») про визнання
припиненим кредитного договору.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 24 вересня 2006 року
між ОСОБА_6 та відповідачем було
укладено кредитний договір № HAEHRK11320069,
відповідно до умов якого банк видав
позивачу кредит у сумі 6470,00 грн. В
зв'язку з порушенням позивачем
виконання своїх кредитних
зобов'язання, відповідач 30 травня 2007
року звернувся до суду із заявою про
видачу судового наказу про стягнення
кредитної заборгованості позивача, яка
була розрахована станом на 23 травня 2007
року і складала суму у розмірі 8118,41 грн.
Судовим наказом судді Московського
районного суду міста Харкова від 11
червня 2007 року з ОСОБА_6 на користь ЗАК
КБ «Приватбанк», правонаступником
якого є ПАТ КБ «Приватбанк», стягнено
кредитну заборгованість у розмірі
8118,41грн та витрати заявника по сплаті
судового збору - 25.50грн., та витрати на з
інформаційно-технічного забезпечення
судового розгляду - 15грн а всього
стягнено - 8158,91грн. Вказане судове
рішення позивачем виконане 19 липня 2007
року, що підтверджується квитанцією №52
про перерахування на користь банку
суми у розмірі 8158,91 грн.

Посилаючись на те, що в результаті
сплати на користь банку суми у розмірі
8158,91 грн ним в повному обсязі були
виконанні кредитні зобов'язання перед
відповідачем, позивач просив суд на
підставі статей 598-609 ЦК України
визнати припиненим кредитний договір
№ HAEHRK11320069 з 19 липня 2007 року.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 10 липня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 20 серпня 2014 року, позов задоволено.

Визнано припиненим з 19 липня 2007 року
кредитний договір № HAEHRK11320069, який
укладений між ОСОБА_6 та закритим
акціонерним товариством комерційним
банком «Приватбанк», правонаступником
якого є публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Приватбанк».

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 10 липня 2014 року та ухвали
апеляційного суду Харківської області
від 20 серпня 2014 року, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню
на таких підставах.

Відповідно до статті 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що 24 вересня 2006
року між ОСОБА_6 та відповідачем було
укладено кредитний договір № HAEHRK11320069,
відповідно до умов якого банк видав
позивачу кредит у сумі 6470,00 грн.

В зв'язку з порушенням позивачем
виконання своїх кредитних
зобов'язання, відповідач 30 травня 2007
року звернувся до суду із заявою про
видачу судового наказу про стягнення
кредитної заборгованості позивача, яка
була розрахована станом на 23 травня 2007
року і складала суму у розмірі 8118,41 грн.

Судовим наказом судді Московського
районного суду м. Харкова від 11 червня
2007 року з ОСОБА_6 на користь ЗАК КБ
«Приватбанк», правонаступником якого є
ПАТ КБ «Приватбанк», стягнено кредитну
заборгованість у розмірі 8118,41грн та
витрати заявника по сплаті судового
збору - 25.50грн., та витрати на з
інформаційно-технічного забезпечення
судового розгляду - 15грн а всього
стягнено - 8158,91грн.

Вказане судове рішення позивачем
виконане 19 липня 2007 року, що
підтверджується квитанцією №52 про
перерахування на користь банку суми у
розмірі 8158,91 грн.

Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК
України зобов'язання припиняється
частково або у повному обсязі на
підставах, встановлених договором або
законом.

Згідно зі статтею 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що, перераховуючи 19
липня 2007 року на користь банку на
виконання судового наказу суму
кредитної заборгованості, ОСОБА_6
належним чином виконав зобов'язання за
кредитним договором № HAEHRK11320069, а тому
вказаний договір слід визнати
припиненим з 19 липня 2007 року.

При цьому, суд апеляційної інстанції
обґрунтовано послався на положення
статті 4 ЦПК України та статей 15,16 ЦК
України, відповідно до яких, здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України. Кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання та має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

До зазначеного висновку суди дійшли на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилались як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Наведені в скарзі доводи не дають
підстав для скасування або зміни
оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до частини 2 статті 337 ЦПК
України не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних
міркувань.

Крім того, відповідно до частини 1
статті 335 ЦПК України під час розгляду
справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Наведені в касаційній скарзі доводи
фактично зводяться до переоцінки
доказів і не згоди з висновками судів
першої та апеляційної інстанцій з їх
оцінки.

За таких обставин колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що судові рішення
відповідають вимогам закону й підстави
для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 337, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» відхилити.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 10 липня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 20 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.П. ШтеликСудді:В.М. Коротун
І.К. Парінова О.В. Попович О.В. Ступак