інстанції: Кихтюк Р.М. Провадження №
22-ц/773/1976/14 Категорія: 55 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Подолюка В. А.,

суддів - Шевчук В.А., Данилюк В.А.,

при секретарі - Захарова Н.А.,

з участю: представника відповідача
Рущак В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до державного підприємства
«Дослідне господарство «Рокині»
Волинського інституту
агропромислового виробництва
Української академії аграрних наук»
про стягнення заборгованості по
заробітній платі за апеляційною
скаргою представника позивача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 на ухвалу Луцького
міськрайонного суду від 21 листопада 2014
року,

В С Т А Н О В И Л
А :

20 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з позовом до державного
підприємства «Дослідне господарство
«Рокині» Волинського інституту
агропромислового виробництва
Української академії аграрних наук»
про стягнення заборгованості по
заробітній платі.

Свої вимоги обґрунтовує тим що, з 27
серпня 2004 року працював на посаді
директора ДП «Рокині» на підставі
контракту. 14 лютого 2014 року звернувся
до директора Волинської державної
сільськогосподарської дослідної
станції Інституту сільського
господарства західного полісся
Національної академії аграрних наук
України з заявою про звільнення за
власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП
України. Однак на неодноразові
звернення до директора Дослідної
Станції будь-яких дій, щодо винесення
наказу про звільнення, внесення запису
в трудову книжку та видачу останньої,
відповідним керівником установи не
було виконано, а тому позивач ОСОБА_4,
звернувся з позовом, просить стягнути
заборгованість по заробітній платі за
період з 01 лютого 2011 року по 02 квітня 2014
року в розмірі 141 714 грн. 29 коп., середній
заробіток за весь час затримки
розрахунку при звільненні в сумі 30 047
грн. 82 коп., індексацію заробітної плати
в сумі 1839 грн. 32 коп., компенсацію
заробітної плати у зв»язку з
порушенням термінів її виплати в
розмірі 29 881 грн. 06 коп. та компенсацію
за невикористану відпустку в сумі 19 919
грн. 64 коп.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 21 листопада 2014
року позовну заяву ОСОБА_2 до
державного підприємства «Дослідне
господарство «Рокині» Волинського
інституту агропромислового
виробництва Української академії
аграрних наук» про стягнення
заборгованості по заробітній платі -
повернуто позивачу.

З підстав передбачених ч. 3 ст. 118 та ч. 1
ст. 96 ЦПК України, які визначають, що
даний спір підлягає розгляду в
позовному провадженні лише у разі
відмови у прийнятті заяви про видачу
судового наказу або скасування його
судом.

Не погоджуючись із постановленою судом
ухвали, представник позивача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій,
покликаючись на неповноту з»ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
просив її скасувати та матеріали
справи передати до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження у справі.

Заслухавши пояснення представника
відповідача ОСОБА_1, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та позовних вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала суду скасуванню з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 27
серпня 2004 року позивач ОСОБА_2 був
прийнятий на роботу ДП «Рокині» на
посаду директора. 21 березня 2006 року з
ОСОБА_2 був укладений контракт на строк
з 21 березня 2006 року по 21 березня 2009 року.
14 лютого 2014 року звернувся до директора
Волинської державної
сільськогосподарської дослідної
станції Інституту сільського
господарства західного полісся
Національної академії аграрних наук
України з заявою про звільнення за
власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП
України. Однак на неодноразові
звернення до директора Дослідної
Станції будь-яких дій, щодо винесення
наказу про звільнення, внесення запису
в трудову книжку та видачу останньої,
відповідним керівником установи не
було виконано.

20 листопада 2014 року звернувся до
Луцького міськрайонного суду
Волинської області з позовною заявою
про стягнення заборгованості по
заробітній платі з ДП « Дослідне
господарство «Рокині».

Суд прийшов до висновку, що оскільки
частиною 3 ст. 118 ЦПК України
передбачено, що позовна заява щодо
вимог, визначених у частині першій ст. 96
цього Кодексу, може бути подана тільки
в разі відмови у прийнятті заяви про
видачу судового наказу або скасування
його судом, тому спір має бути
вирішений шляхом видачі судового
наказу.

Колегія суддів погоджується з доводами
апеляційної скарги представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 і вважає, що
вона підлягає задоволенню, а ухвала
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 21 листопада 2014
року скасуванню.

Згідно вимог ч. 1 ст. 96 ЦПК України у
наказному провадженні розглядаються
вимоги про стягнення нарахованої, але
не виплаченої працівникові суми
заробітної плати. Тобто коли між
сторонами відсутній спір про право.

З матерівалів справи вбачається, що між
позивачем ОСОБА_2 та державного
підприємства «Дослідне господарство
«Рокині» Волинського інституту
агропромислового виробництва
Української академії аграрних наук»
існують спірні правовідносини та суми
заборгованості не погоджені з
відповідачем.

Окрім, цього, позивачем заявлено
декілька вимог, а саме стягнення
заборгованість по заробітній платі,
середній заробіток за весь час
затримки розрахунку при звільненні,
індексацію заробітної плати,
компенсацію заробітної плати у зв»язку
з порушенням термінів її виплати та
компенсацію за невикористану
відпустку.

Таким чином, в даному випадку існує
спір про право, який повинен
розглядатися у порядку позовного
провадження.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу представника позивача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 слід задовольнити, а ухвалу суду
першої інстанції у зв»язку з неповним
з»ясуванням судом обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права
слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 21 листопада 2014
року скасувати.

Матеріали справи повернути до суду
першої інстанції для вирішення питання
про відкриття провадження в справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: