Справа № 132/703/14-ц Провадження №
22-ц/772/3909/2014Головуючий в суді першої
інстанції Копчинський В. І.Категорія
34Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.,

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Калинівського районного суду
Вінницької області від 13 листопада 2014
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до Моторного транспортного
страхового бюро України про
відшкодування майнової шкоди, завданої
дорожньою транспортною пригодою, -

встановила:

05 березня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Моторного
транспортного страхового бюро України
(далі МТСБУ) про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди. Позовні
вимоги обґрунтовувала тим, що 16.11.2012
року сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля «Сitroen»,
д.р.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3,
який перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, не вибрав безпечної
швидкості руху та здійснив зіткнення з
стоячим на узбіччі автомобілем
«Dewoo-ЗАЗ» , д.р.н. НОМЕР_4 , який належить
їй на праві власності. Згідно висновку
автотоварознавчого дослідження від
03.12.2012 року, вартість матеріального
збитку, завданого власнику автомобіля
«Dewoo-ЗАЗTF699P» внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
становить 32023,06 грн. Відповідальність
ОСОБА_3 не була застрахована, тому вона
22.04.2013 року, звернулася до МТСБУ із
заявою про відшкодування шкоди, на яку
отримала відмову на підставі п.37.1.3.
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» в зв'язку з
невиконанням нею обов'язків щодо
збереження пошкодженого транспортного
засобу в стані, в якому він знаходився
до дорожньо-транспортної пригоди до
здійснення його огляду представником
МТСБУ , що призвело до неможливості
МТСБУ встановити розмір заподіяної
шкоди.

Рішенням Калинівського районного суду
Вінницької області від 13 листопада 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 апеляційну
скаргу підтримав з підстав, викладених
у ній, просив суд її задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_5 проти
апеляційної скарги заперечив, просив
суд скаргу відхилити, рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції дійшла висновку, що
скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 є
власником транспортного засобу «Dewoo -
ЗАЗ - ТР699Р» д.р.н. НОМЕР_4, право на
керування яким має ОСОБА_4, відповідно
до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серія НОМЕР_5
виданого Хмельницьким ВРЕР УДАІ УМВС
України у Вінницькій області( а.с. 7).

16 листопада 2012 року о 14 годині 30 хвилин
в с. Сальник по вул. Колгоспна водій
транспортного засобу «Сitroen», д.р.н.
НОМЕР_3, ОСОБА_3, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, не вибрав
безпечної швидкості руху та здійснив
зіткнення з стоячим на узбіччі
автомобілем «Dewoo - ЗАЗ - ТР699Р» під
керуванням ОСОБА_4

Постановою Калинівського районного
суду Вінницької області від 07.12.2012 року
, ОСОБА_3 було визнано винним у скоєні
адміністративних правопорушень,
передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та
накладено на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в дохід держави
в сумі 340 гривень (а.с. 10).

Згідно висновку експертного
автотоварознавчого дослідження з
визначення матеріального збитку
внаслідок пошкодження транспортного
засобу №2041/12-21 від 03.12.2012 року
складеного на замовлення ОСОБА_4,
вартість матеріального збитку
завданого власнику автомобіля «Dewoo-ЗАЗ
-TF699P» , д.р.н. НОМЕР_4 , внаслідок ДТП
становить 32 023,06 грн. (а.с. 17-33).

В січні 2014 року ОСОБА_2 звернулась
до Національної акціонерної страхової
компанії «Оранта» за страховим
відшкодуванням. За результатами
розгляду заяви позивачці було
відмовлено у виплаті страхового
відшкодування страховиком за
пошкодження автомобіля «ЗАЗ TF669P» д.р.н.
НОМЕР_4 з підстав, що поліс
обов'язкового страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів № AB
№4259957 укладений на забезпечення
транспортного засобу марки CITROEN BERLINGO;
тип -2; номерний знак НОМЕР_1; номер
кузова НОМЕР_2 припинив свою дію з дати
відчуження забезпеченого автомобіля, і
на момент події, яка носить ознаки
страхового випадку, що стався 16.11.2012
року вже не діяв.

Рішенням Вінницького районного суду
Вінницької області від 18 березня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Вінницької області
від 16 квітня 2013 року у задоволенні
позову ОСОБА_2, ОСОБА_6 до ВАТ НАСК
«Оранта» , ОСОБА_3 про відшкодування
майнової шкоди, завданої
дорожньо-транспортною пригодою, шляхом
стягнення страхового відшкодування та
моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1000
грн. компенсації за моральну шкоду, на
користь ОСОБА_6 2000 грн. компенсації за
моральну шкоду. В задоволенні вимог про
стягнення страхового відшкодування з
ВАТ НАСК «Оранта» відмовлено.

22 квітня 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
Моторного (транспортного) страхового
бюро України з заявою про
відшкодування шкоди (а.с. 11).

Рішенням МТСБУ від 19 вересня 2013 року
№3/1-05/05/25765 відмовлено ОСОБА_2 у виплаті
страхового відшкодування. В рішенні
зазначено, що після отримання
звернення ОСОБА_2 Моторним
транспортним страховим бюро України
призначено аварійного комісара ТзОВ
УЕЦ «Експерт-Сервіс-Авто», який провів
огляд та встановив, що ТЗ марки «ЗАЗ
TF699Р», д.р.н. НОМЕР_4 відновлено. Ремонт
автомобіля було розпочато 28.11.2012 року,
тобто до звернення із заявою до МТСБУ.
Відповідно до п. 37.1.3 ст. 37 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» правові підстави для
відшкодування заподіяної шкоди
відсутні. Разом з тим, роз'яснено право
ОСОБА_2 звернутися з позовом до суду про
стягнення шкоди, заподіяної внаслідок
ДТП із особи, винної у скоєнні ДТП (а.с.
11).

Спірні правовідносини регулюються
нормами ЦК України та Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно із ст. 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

За змістом п. 21.1 ст. 21 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» з урахуванням положень
пункту 21.3 цієї статті на території
України забороняється експлуатація
транспортного засобу (за винятком
транспортних засобів, щодо яких не
встановлено коригуючий коефіцієнт в
залежності від типу транспортного
засобу) без поліса обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, чинного на території
України, або поліса (сертифіката)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
укладеного в іншій країні з
уповноваженою організацією із
страхування цивільно-правової
відповідальності, з якою МТ СБУ уклало
угоду про взаємне визнання договорів
такого страхування.

Як встановлено по справі, на момент
скоєння дорожньо-траспортної пригоди
ОСОБА_3 не застрахував свою
цивільно-правову відповідальність , а
поліс обов'язкового страхування
цивільно - правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № AB №4259957 укладений на
забезпечення транспортного засобу
марки CITROEN BERLINGO; тип -2; номерний знак
НОМЕР_1 припинив свою дію.

Відповідно п.41.1 ст. 41 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» Моторне транспортне
страхове бюро України за рахунок
фонду захисту потерпілих відшкодовує
шкоду у разі її заподіяння
транспортним засобом, власник якого не
застрахував свою цивільно-правову
відповідальність.

Згідно п.п. 33.1.4 вказаного Закону у разі
настання дорожньо-транспортної
пригоди, яка може бути підставою для
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону,
- МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Відповідно до п.п. 34.2-34.3 Законy № 1961-IV
протягом 10 робочих днів з дня отримання
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ) зобов'язаний направити свого
представника (працівника, аварійного
комісара або експерта) на місце
настання страхового випадку та/або до
місцезнаходження пошкодженого майна
для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у
випадках, передбачених статтею 41 цього
Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений
строк, потерпілий має право самостійно
обрати аварійного комісара або
експерта для визначення розміру шкоди.
У такому разі страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати
потерпілому витрати на проведення
експертизи (дослідження).

Пунктом 33.3 ст. 33 Закону № 1961-IV
встановлено, що водії та власники
транспортних засобів, причетних до
дорожньо-транспортної пригоди,
власники пошкодженого майна
зобов'язані зберігати пошкоджене
майно( транспортні засоби) у такому
стані, в якому воно знаходилося після
дорожньо-транспортної пригоди, до тих
пір, поки його не огляне призначений
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
представник( працівник, аварійний
комісар або експерт), а також
забезпечити йому можливість провести
огляд пошкодженого майна
(транспортноих засобів).

ОСОБА_2 звернулася із заявою до МТСБУ
про виплату страхового відшкодування
22.04.2013 року.

На час звернення позивача до
страхового бюро 22.04.2013 року,
пошкоджений внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
транспортний засіб уже було
відновлено, що не заперечується
сторонами, та підтверджується рішенням
МТСБУ від 19 вересня 2013 року.

Виняток звільнення осіб, причетних до
дорожньо-транспортної пригоди, від
обов'язку збереження пошкодженого
майна, передбачений абз. 2 п. 33.3 ст. 33
Закону №1961-IV , згідно якого особи,
зазначені в цьому пункті, звільняються
від обов'язку збереження пошкодженого
майна (транспортних засобів) у такому
стані, в якому воно знаходилося після
дорожньо-транспортної пригоди, у разі
якщо не з їхньої вини протягом десяти
робочих днів після одержання
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду його уповноважений
представник не прибув до
місцезнаходження такого пошкодженого
майна.

Відповідно до п.37.1.3 ст. 37 Закону № 1961-IV
підставою для відмови у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати) є невиконання
потерпілим або іншою особою, яка має
право на отримання відшкодування,
своїх обов'язків, визначених цим
Законом, якщо це призвело до
неможливості страховика (МТСБУ)
встановити факт
дорожньо-транспортної пригоди,
причини та обставини її настання або
розмір заподіяної шкоди.

Таким чином, ОСОБА_2 не виконано
обов'язки щодо збереження
транспортного засобу у тому стані, який
існував після дорожньо-транспортної
пригоди, відновлено пошкоджений
автомобіль до звернення до МТСБУ, що
призвело до неможливості МТСБУ
встановити розмір заподіяної шкоди,
підстави, визначені абз.2 п. 33.3 ст. 33
Закону №1961-IV, які б підтверджували
звільнення ОСОБА_2, від обов'язку
збереження пошкодженого майна,
відсутні.

Отже, у МТСБУ були відсутні правові
підстави для відшкодування заподіяної
шкоди.

Крім того, як роз'яснено в п. 16 постанови
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» від 01.03.2013 року №4 у разі
невиконання особою, відповідальність
якої застрахована, обов'язку
письмового надання страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у передбачених
випадках - МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, шкода
відшкодовується завдавачем шкоди.

За таких обставин, суд першої інстанції
повно та всебічно дослідивши всі
обставини справи, дійшов правильного
висновку що підстави відшкодування
шкоди, завданої пошкодженням
транспортного засобу ОСОБА_2, у МТСБУ
відсутні.

Рішення суду є законним та
обґрунтованим, ухваленим з дотриманням
норм матеріального та процесаульного
права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись,
ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Калинівського районного
суду Вінницької області від 13
листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/
І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/
І.М. Стадник

/підпис/
Ю.Б. Войтко

З оригіналом вірно: