РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/9316/14-ц

2/643/3648/14

11.12.2014 Московський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого - Скотаря А.Ю.,

за участю секретаря - Кречетової М.А.,

в присутності представника
відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором позики та
за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про визнання правочину недійсним,
відшкодування завданих збитків та
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним
позовом в обґрунтування якого
зазначив, що за договором позики
передав ОСОБА_4 кошти в сумі 76000,00 грн.
строком до 10.09.2013, що підтверджується
відповідною розпискою, проте до
теперішнього часу відповідач борг не
повернув, отже позивач просить
стягнути з останнього 76000,00 грн.

ОСОБА_3 подав зустрічний позов, в якому
просив визнати недійним правочин -
розписку від 05.09.2014, як такий що
укладений під впливом обману;
відмовити в задоволенні первісного
позову та стягнути з ОСОБА_2 завдані
збитки в сумі 2000 грн., моральну шкоду -
10000,00 грн. та постановити окрему ухвалу,
якою повідомити правоохоронні органи
м. Києва про злочинні дії останнього.

В суді позивач підтримав позов та
просив задовольнити його в повному
обсязі, про що дав відповідні
пояснення. Проти зустрічного позову, як
безпідставного, заперечував.

Відповідач проти первісного позову
заперечував, зазначивши, що дійсно
заповнював бланк розписки, на яку
посилається позивач, проте ніяких
коштів за нею не отримував і взагалі з
ОСОБА_2 не знайомий. 05.09.2013 він, за
попередньою домовленістю з ОСОБА_5,
генеральним директором ТОВ
«Мега-поліграф», з газетного паперу
вказаного товариства вартістю 76000,00
грн., який привіз комерційний директор
ТОВ «Мега-поліграф» ОСОБА_6, виконав
печатне замовлення. Бланк спірної
розписки був наданий йому ОСОБА_6
начебто на прохання ОСОБА_5, як гарантія
виконання замовлення. Розписка, як
безгрошова, повинна була бути
розірвана після виконання замовлення,
як це робилось до того часу при
подібних взаємовідносинах з
керівництвом ТОВ «Мега-поліграф»,
натомість цього зроблено не було,
розписка не була знищена, в чому
вбачається обман, та потрапила до
ОСОБА_2, який звернувся до суду.

Отже, ОСОБА_2 не має жодного відношення
до його взаємовідносин з ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, намагається шахрайським шляхом
заволодіти його коштами на підставі
безгрошової розписки, підписаної в
наслідок введення в оману. Своїми діями
ОСОБА_2 завдав ОСОБА_3 моральної шкоди, а
також матеріальних збитків, які
полягають у витратах на поїздки до м.
Харкова, на отримання правової
допомоги.

Суд, заслухавши сторони, допитавши
свідка, дослідивши надані докази
встановив наступні обставини і
відповідні правовідносини: матеріали
справи містять розписку від 05.09.2013,
згідно якої ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_2
грошові кошти в розмірі 76000,00 грн.
строком до 10.09.2013 (а.с. 4, 105).

Факт заповнення та підписання розсипки
відповідачем не заперечується.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6
показав, що у вересні 2013 року на
прохання ОСОБА_3 виступав посередником
при поставці на підприємство
останнього газетного паперу. Порядок
розрахунків між ОСОБА_3 та
постачальниками йому не відомий,
претензій до нього від жодної з сторін
не надходило. Про взаємовідносини між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з питань позики грошей
йому нічого не відомо.

З погляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку, що будь яких
доказів, які б спростовували факт
складання спірної розписки і,
відповідно, отримання коштів за нею,
ОСОБА_3 не надано. Наявність
взаємовідносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 і
ОСОБА_6, на яких наполягає відповідач,
не спростовують факту отримання
останнім грошових коштів за спірною
розпискою.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Частина 2 ст. 1047 ЦК України зазначає, що
на підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.
Стаття 526 ЦК України передбачає, що
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином згідно умов договору та
вимог ЦК України, а невиконання
зобов'язання, згідно ст. 610 ЦК України, є
його порушенням.

Як встановлено судом, боржник не
виконав умови договору позики, що є
підставою для задоволення первісного
позову в повному обсязі. Підстав для
задоволення зустрічного позову суд не
вбачає, так як вони є безпідставними і
необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 526, 610, 629, 1046, 1047 ЦК
України, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити в повному
обсязі та стягнути з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1,
зареєстрований в АДРЕСА_1, на користь
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, і.н. НОМЕР_2,
зареєстрований в АДРЕСА_2
заборгованість за договором позики від
05.09.2013 в розмірі 76000 (сімдесят шість
тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н.
НОМЕР_1, зареєстрований в АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, і.н.
НОМЕР_2, зареєстрований в АДРЕСА_2
судовий збір в розмірі 760 (сімсот
шістдесят) гривень.

В задоволенні зустрічного позову
відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Московський районний суд м.
Харкова шляхом подачі в 10-ти денний
строк з дня його проголошення
апеляційної скарги, а особою, що
приймала участь у справі, але не була
присутньою під час оголошення рішення
в той самий строк з моменту отримання
його копії.

Суддя

А.Ю. Скотар