Провадження № 2/734/1013/14
Справа
№ 734/3421/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 грудня 2014 року смт
Козелець

Козелецький районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого -
судді Бузунко О.А.

за участю
секретаря Галюк Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Бригинцівської сільської
ради Козелецького району
Чернігівської області про визнання
права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

із позовною заявою про визнання за
законом права власності на спадкове
майно у суд звернулася ОСОБА_1 до
Олексіївщинської сільської ради
Козелецького району Чернігівської
області. Позовні вимоги мотивовані тим,
що після смерті чоловіка - ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, залишилося спадкове
майно, яке як спадщину у визначений
строк позивач фактично прийняла, проте
оформити право власності на
успадковану частину будинку АДРЕСА_1,
не має можливості, оскільки відсутні
правовстановлюючі документи на ім'я
ОСОБА_2.

В судовому засіданні 18 грудня 2014 року
Ухвалою Козелецького районного суду
Чернігівської області замінено
первісного відповідача - Омелянівську
сільську раду Козелецького району
Чернігівської області на належного
відповідача - Бригинцівську сільську
раду Козелецького району
Чернігівської області.

В судові засідання учасники справи не
з'являлися.

В матеріалах справи міститься:

- клопотання позивача про розгляд
справи за її відсутності;

- заява за підписом голови
Бригинцівської сільської ради
Козелецького району Чернігівської
області про розгляд справи за
відсутності представника ради.

За таких підстав суд визнав за можливе
розглядати справу за відсутності
позивача та відповідача на підставі
доказів, наявних в матеріалах справи.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України в силу
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
та повно з'ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають істотне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
наступних висновків.

При судовому розгляді цивільної справи
встановлено, що ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування» визначено, що відносини
спадкування регулюються правилами ЦК
України, якщо спадщина відкрилася не
раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття
спадщини до зазначеної дати
застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема, відповідні
правила Цивільного кодексу
Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому
числі щодо прийняття спадщини, кола
спадкоємців за законом. У разі коли
спадщина, яка відкрилася до набрання
чинності ЦК України і строк на її
прийняття не закінчився до 1 січня 2004
року, спадкові відносини регулюються
ЦК України.

На час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2
діяли норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.
Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину:

1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном;

2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

Відповідно до довідки, виданої
виконкомом Бригинцівської сільської
ради від 24 листопада 2014 року, ОСОБА_1
вступила в управління спадковим майном
після смерті свого чоловіка ОСОБА_2:
проводила ремонт житлового будинку та
господарських будівель, обробляла
присадибну земельну ділянку.

Таким чином, позивач відповідно до
діючого на момент відкриття спадщини
законодавства, прийняла її шляхом
вступу в управління спадковим майном,
що підтверджується викладеним вище.

З аналізу змісту довідки, виданої
виконкомом Бригинцівської сільської
ради 29 вересня 2014 року, відповідно до
якої ОСОБА_2 проживав на день своєї
смерті з ОСОБА_1, вбачається, що інші
особи, крім ОСОБА_1, спадщину після
смерті ОСОБА_2 шляхом фактичного вступу
в управління спадковим майном, не
прийняли. Тобто, ОСОБА_1 є єдиною, хто
прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2.

В той же час відповідно до відповіді,
отриманої з Козелецької районної
державної нотаріальної контори,
спадкова справа до майна ОСОБА_2 згідно
АРМ «Спадковий реєстр» не заводилась.

Відповідно до довідки, виданої
виконкомом Бригинцівської сільської
ради Козелецького району
Чернігівської області 24 листопада 2014
року, житловий будинок АДРЕСА_1 був
побудований та введений в експлуатацію
в 1960 році і був зареєстрований в
погосподарській книзі сільської ради
за № 371 за станом на 01.01.1961, що
відповідало діючому на той час
законодавству.

Згідно з довідкою, виданою виконкомом
Бригинцівської сільської ради
Козелецького району Чернігівської
області 29 вересня 2014 року, житловий
будинок АДРЕСА_1 за станом на 15 квітня
1991 року відносився до суспільної групи
"колгоспний двір", членами якого на той
час були ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Як суспільна група "колгоспний двір"
існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до
прийняття постанови Верховної Ради
Української РСР № 885-ХІІ, якою було
введено в дію Закон України "Про
власність".

Оскільки за станом на 15 квітня 1991 року
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, будучи членами
колгоспного двору, мали рівні частки в
майні цього двору, то після смерті
ОСОБА_2 ? частину житлового будинку
АДРЕСА_1 як спадкову масу, шляхом
фактичного вступу в управління
спадковим майном, прийняла ОСОБА_1.
Тобто, ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2
фактично стала власником всього
будинку, проте оформити право
власності на відповідну частину
будинку остання не може через те, що
відсутні правовстановлюючі документи
на ім'я ОСОБА_2.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок", право
власності на жилий будинок, збудований
громадянином і прийнятий в
експлуатацію, виникає з часу його
реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Зважаючи на те, що житловий будинок,
розташований за адресою АДРЕСА_1,
побудований і прийнятий в
експлуатацію, зареєстрований в
сільській раді, він може бути об'єктом
спадкування.

Перешкодою в отриманні позивачем
свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно є те, що за життя
спадкодавцем не було оформлено
правовстановлюючі документи на
будинок.

Таким чином, позовні вимоги щодо
визнання права власності на житловий
будинок з надвірними спорудами по
АДРЕСА_1 підлягають задоволенню; за
позивачем підлягає визнання права
власності на ? частину вказаного
будинку.

Керуючись ст.ст. 548 і 549 ЦК УРСР 1963 року,
ст.ст. 60, 174, 197, 209, 212, 215, 218, 223, 294, 295 і 296 ЦПК
України, суд

в и р і ш
и в:

позов ОСОБА_1 до Бригинцівської
сільської ради Козелецького району
Чернігівської області про визнання
права власності на спадкове майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП
НОМЕР_1, право власності на ? частину
житлового будинку з надвірними
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_2).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
із дня проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів із дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
О.А. Бузунко