АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8522/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 635/7886/14-ц
Категорія: право власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 08» грудня 2014 року
м. Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової
Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретарів: Маковецької
О.П., Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Харківського
районного суду Харківської області від
04 листопада 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті
особи: Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області, Мереф'янська
міська рада Харківської області про
знесення самочинного будівництва,-

в с т а
н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4. В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що йому на праві
власності належить 29/50 частин
житлового будинку АДРЕСА_1. Зазначив, що
відповідач на земельній ділянці за
адресою: АДРЕСА_2 без оформлення
документів побудував гараж та льох з
порушенням будівельних норм та правил.
Вважав, що самочинне будівництво
відповідача спричиняє певні перешкоди
в користуванні ним житловим будинком.
Просив зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4
усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1
права користуванні житловим будинком
за адресою: АДРЕСА_1, шляхом знесення
самочинно збудованих гаражу та льоху
за адресою: АДРЕСА_2; судові витрати
покласти на відповідача.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 04 листопада 2014
року ОСОБА_1 в задоволенні позовних
вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1,
через свого представника, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
рішення - скасувати, ухвалити нове, яким
позов задовольнити. При цьому
посилався на неповне з`ясування судом
обставин справи, що мають значення для
справи, на невідповідність висновків
суду обставинам справи, на порушення та
неправильне застосування норм
матеріального права. Вважав, що суд не
надав належної оцінки доказам у справі,
не звернув увагу на те, що самочинно
побудовані будівлі призводять до
затінення певних приміщень та
надмірного намокання стін у його
будинку; що він, як співвласник
житлового будинку, користувач сумісної
земельної ділянки мав право вимагати
усунення порушення його права на
володіння та користування його власним
житловим будинком.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги вважає, що апеляційну скаргу
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 необхідно
відхилити, рішення суду - залишити без
змін. При цьому судова колегія виходить
з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_1, суд першої інстанції, з
висновком якого погоджується судова
колегія, обґрунтовано виходив з того,
що доказів того, що права ОСОБА_1
порушено, він не надав.

Судом встановлено, що на підставі
договору дарування від 22.08.2005 року на
праві приватної власності ОСОБА_1
належить 29/50 частин житлового будинку
АДРЕСА_1, ОСОБА_5 - 21/50 частин. Інші 43/100
частин спірного будинку, який має номер
АДРЕСА_2 належить на праві власності
ОСОБА_4, а фактично в ньому проживає її
син ОСОБА_3, який на земельній ділянці
збудував гараж та льох без дозвільних
документів. Земельні ділянки, на яких
розташовані житлові будинки,
неприватизовані. Із плану земельної
ділянки ОСОБА_4 вбачається, що земельна
ділянка площею 1200 кв. м. зареєстрована
на підставі рішення Мереф'янської
міської ради від 17.02.1954 року за
протоколом № 8 разом з надлишками
площею 338 кв. м., проте не зазначено за
ким, межі земельної ділянки не
встановлено. Із плану земельної
ділянки ОСОБА_1 вбачається, що норму та
межі земельної ділянки не визначено.
Договір оренди земельної ділянки не
укладався.

Відповідно до вимог статті 376 ЦК
України право на звернення до суду з
позовом про знесення або перебудову
самочинно збудованого об'єкта
нерухомості мають як органи державної
влади, так і органи місцевого
самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи,
Мереф'янська міська рада Харківського
району Харківської області з позовом
до суду щодо знесення самочинних
будівель не зверталася. Із акту від
20.02.2014 року, складеного комісією
Мереф'янської міської ради вбачається,
що у сторін відсутня будь - яка технічна
документація на земельні ділянки, тому
сторонам запропоновано її оформити.

У випадках порушення прав інших осіб
право на звернення до суду належить і
таким особам за умови, що вони доведуть
наявність порушеного права (стаття 391
ЦК України), а також власнику
(користувачу) земельної ділянки, якщо
він заперечує проти визнання за особою,
яка здійснила самочинне будівництво на
його земельній ділянці, права
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно (частина четверта
статті 376 ЦК України та стаття 391 ЦК
України).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1
підтвердив, що технічної документації
на земельну ділянку та будь - яких
доказів того, що зведений відповідачем
гараж та льох призводять до затінення
певних приміщень у його частині
житлового будинку та надмірного
намокання його стін, внаслідок чого
з'явилась пліснява, грибок,
відчувається неприємний запах,
порушено норми інсоляції, освітленості
його частини житлового будинку, у нього
немає.

Згідно з вимогами статей 10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Доказів того, що права ОСОБА_1 у
зв'язку з самочинним будівництвом
гаражу та льоху порушені, матеріали
справи не містять і в суді апеляційної
інстанції їх не надано.

Виходячи з наведеного, судова колегія
вважає, що з додержанням вимог ст. ст. 213
- 215 ЦПК України суд першої інстанції,
встановивши обставини справи повно,
надавши їм належну оцінку, дійшов
обгрунтованого висновку щодо
залишення позову без задоволення у
зв'язку з недоведеністю порушення прав.

Оскільки ухвалене судове рішення
відповідає зазначеним вимогам та
обставинам справи, судова колегія
вважає, що підстав для його зміни або
скасування не вбачається. Доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.
308, ст. 313, п.1 ч.1.ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК
України судова колегія,-

у х в а
л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 - відхилити

Рішення Харківського районного суду
Харківської області від 04 листопада 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя
Судді колегії