25 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Рейнарт І.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
представника позивача ПАТ «Альфа-Банк»
- Кохановського Вадима Сергійовича на
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 21 липня 2014 року у справі за
позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

встановила:

У вересні 2013 року ПАТ «Альфа-Банк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, а саме на двокімнатну квартиру
№ 65, загальною площею 83,40 кв.м., житловою
площею 40,30 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що на праві власності
належить ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 10.09.2008,
шляхом проведення прилюдних торгів.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 21 липня 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача ПАТ «Альфа-Банк» -
Кохановський В.С. просить суд скасувати
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 21 липня 2014 року та ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити у
повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на те, що суд першої
інстанції не в повній мірі дослідив
матеріали справи, не надав належну
оцінку доказам, невірно встановив
факти, які мають юридичне значення для
вирішення цієї справи, порушив норми
матеріального та процесуального права.

Справа 755/22825/14-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/12432/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Галаган
В.І.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Качан В.Я.Заслухавши
доповідь головуючого, пояснення осіб,
які з'явились в судове засідання,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
10.09.2008 між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір № 2707/0908/71-051,
відповідно до умов якого банк
зобов'язався надати позичальнику
грошові кошти у вигляді кредиту у
розмірі 160 000,00 дол. США на строк з 10.09.2008
до 10.09.2034 включно, а позичальник
зобов'язався повернути кредит,
сплатити проценти за користування
кредитом у розмірі 11,9% річних та
виконати свої зобов'язання у повному
обсязі у терміни, передбачені цим
договором. Кредитні кошти призначені
для здійснення позичальником
розрахунків по договору
купівлі-продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з
метою придбання двокімнатної квартири
АДРЕСА_1.

10.09.2008 між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було
укладено іпотечний договір №
2707/0908/71-051-Z-1, відповідно до умов якого
цим договором забезпечується належне
виконання іпотекодавцем вимог
іпотекодержателя, що випливають з
кредитного договору № 2707/0908/71-051 від
10.09.2008. З метою забезпечення основного
зобов'язання іпотекодавець передає в
іпотеку іпотекодержателю належне йому
на праві власності майно: двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1.

Разом з тим, із п. п. 11, 12 іпотечного
договору № 2707/0908/71-051-Z-1 від 10.09.2008
вбачається, що Іпотекодержатель
набуває право звернути стягнення на
предмет іпотеки у разі невиконання
іпотекодавцем основного зобов'язання
повністю або частково, у тому числі
якщо іпотекодавець не поверне
іпотекодержателю суму кредиту,
проценти за користування кредитом,
пеню, іншу заборгованість, не сплатить
платежі та штрафи, що передбачені
та/або випливають з основного
зобов'язання, а також в інших випадках,
передбачених основним зобов'язанням та
цим договором, у тому числі у випадку
одноразового прострочення основного
зобов'язання. За вибором
іпотекодержателя застосовується один
із способів звернення стягнення на
предмет іпотеки та задоволення вимог
іпотекодержателя, а саме: за рішенням
суду, а у безспірному порядку на
підставі виконавчого напису нотаріуса.

Як вбачається із заяви на видачу
готівки № 1678_1 від 10.09.2008 ОСОБА_2
отримала кредитні кошти у розмірі 160
000,00 дол. США.

22.01.2010 між ПАТ «Сведжбанк» та ОСОБА_2
було укладено договір № 1 про внесення
змін та доповнень до кредитного
договору № 2707/0908/71-051 від 10.09.2008, за
умовами якого розмір строкової
заборгованості за кредитом складає 151
792,00 дол. США, розмір простроченої
заборгованості за кредитним договором
складає 12 410,06 дол. США.

22.01.2010 між ПАТ «Сведжбанк» та ОСОБА_2
було укладено договір № 2 про внесення
змін та доповнень до кредитного
договору № 2707/0908/71-051 від 10.09.2008, за
умовами якого позичальник сплачує
банку проценти за користування
кредитом у розмірі 11,9% річних за період
від дати укладення цього договору по
22.01.2010 включно, 7% річних за період
користування кредитом з 23.01.2010 по 09.12.2010,
10% річних за період користування
кредитом з 10.12.2010 по 09.12.2011, 12,99% річних за
період користування кредитом з 10.12.2011
по 10.09.2034.

22.01.2010 між ПАТ «Сведжбанк» та ОСОБА_2
було укладено договір № 1 про внесення
змін та доповнень до іпотечного
договору № 2707/0908/71-051-Z-1 від 10.09.2008, за
умовами якого повернення
іпотекодавцем іпотекодержателю
кредиту у сумі 164 202,06 дол. США, у тому
числі зміненої відповідно до договору
№ 2 про внесення змін та доповнень до
кредитного договору в строк до 10.09.2034.

13.03.2012 між ПАТ «Сведжбанк» та ОСОБА_2
було укладено договір № 2 про внесення
змін та доповнень до кредитного
договору № 2707/0908/71-051 від 10.09.2008, за
умовами якого сторони домовилися
викласти п. 1.3 кредитного договору в
наступній редакції: «1.3.1 12,99% за період
користування кредитом з 14.03.2012 по
10.09.2034».

Разом з тим, 25.05.2012 між ПАТ «Сведжбанк»
та ПАТ «Дельта Банк» було укладено
договір купівлі-продажу права вимоги,
за яким ПАТ «Сведжбанк» продав, а ПАТ
«Дельта Банк» купив права вимоги.

15.06.2012 між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ
«Альфа-Банк» було укладено договір
купівлі-продажу права вимоги, за
умовами якого продавець ПАТ «Дельта
Банк» продав (відступив), а покупець ПАТ
«Альфа-Банк» купив права вимоги,
прийняв їх і сплатив загальну
купівельну ціну.

Як вбачається з матеріалів справи, до
ПАТ «Альфа-Банк», як до нового
кредитора, перейшло право вимоги за
кредитним договором № 2707/0908/71-051 від
10.09.2008 та за іпотечним договором №
2707/0908/71-051-Z-1 від 10.09.2008 по зобов'язанням
ОСОБА_2, про що свідчить акт
прийому-передачі прав вимоги до
договору купівлі-продажу прав вимоги
від 15.06.2012 та витяг з додатку № 1 до
договору купівлі-продажу прав вимоги
від 15.06.2012.

В ході судового розгляду справи
встановлено, що 02.09.2013 позивачем на
адресу відповідача було надіслано
письмове повідомлення про усунення
порушень щодо погашення кредитної
заборгованості за кредитним договором
№ 2707/0908/71-051 від 10.09.2008 на загальну суму
166 563,49 дол. США, що в еквіваленті
становить 1 331 341,98 грн. У разі
невиконання цієї вимоги банк розпочне
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом подачі до суду позову про
звернення стягнення на заставне майно
чи виконавчого напису нотаріуса.

Із виконавчого напису приватного
нотаріуса КМНО ОСОБА_6 № 1172 від 25.03.2014,
зареєстрованого в реєстрі за № 993,
вбачається, що зазначеним виконавчим
написом запропоновано звернути
стягнення на квартиру № 65 загальною
площею 83,40 кв.м., житловою площею 40,30
кв.м., в будинку АДРЕСА_1, що на праві
власності належить ОСОБА_2 та
задовольнити вимоги ПАТ «Альфа-Банк» у
розмірі заборгованості, що виникла у
зв'язку із невиконанням/неналежним
виконанням боржником ОСОБА_2 умов
кредитного договору з 18.06.2012 по 10.03.2014,
що становить суму загальної
заборгованості станом на 10.03.2014 у
розмірі 1 679 368,60 грн.

Постановою головного державного
виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м.
Києві від 12.05.2014 відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
Виконавчого напису нотаріуса № 1172 від
25.03.2014 про звернення стягнення на
квартиру № 65 загальною площею 83,40 кв.м.,
житловою площею 40,30 кв.м., в будинку
АДРЕСА_1, задля задоволення вимог ПАТ
«Альфа-Банк» на суму 1 679 368,60 грн.

Постановою головного державного
виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м.
Києві від 12.05.2014 накладено арешт на
квартиру № 65 загальною площею 83,40 кв.м.,
житловою площею 40,30 кв.м., в будинку
АДРЕСА_1.

Вирішуючи питання про відмову в
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції виходив із того, що предмет
іпотеки є місцем реєстрації та
постійного проживання відповідача,
іншого нерухомого житлового майна
відповідач не має, а протягом дії
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» не може бути
примусово стягнуте нерухоме майно, яке
вважається предметом іпотеки. Разом з
тим, суд першої інстанції в своєму
рішенні посилався на виконавчий напис
приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_6 № 1172
від 25.03.2014, зареєстрований в реєстрі за
№ 993, як на одну із підстав відмови в
задоволенні позовних вимог.

Проте, колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 12, 33 Закону України
«Про іпотеку» У разі порушення
іпотекодавцем обов'язків,
встановлених іпотечним договором,
іпотекодержатель має право
вимагати дострокового виконання
основного зобов'язання, а в разі його

невиконання - звернути стягнення на
предмет іпотеки. У разі невиконання
або неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки. Право
іпотекодержателя на звернення
стягнення на

предмет іпотеки також виникає з
підстав, встановлених статтею 12 цього
Закону. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Згідно п. п. 9, 17 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» № 5 від 30.03.2012 право
вибору способу судового захисту,
передбаченого законом або договором
(дострокове стягнення кредиту,
стягнення заборгованості, у тому числі
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави, одночасне заявлення
відповідних вимог у разі, якщо
позичальник є відмінною від особи
іпотекодавця (майновий поручитель),
одночасне заявлення вимог про
стягнення заборгованості з
позичальника з вимогами про стягнення
заборгованості шляхом звернення
стягнення на предмет застави/іпотеки,
належні іпотекодавцю, який не є
позичальником, розірвання кредитного
договору, набуття права власності на
предмет іпотеки тощо) належить
виключно позивачеві (частина перша
статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).
Зобов'язання припиняється з підстав,
передбачених договором або законом
(частина перша статті 598 ЦК). Такі
підстави, зокрема, зазначені у статтях
599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового
рішення про задоволення вимог
кредитора, яке не виконано боржником,
не припиняє правовідносин сторін
кредитного договору, не звільняє
останнього від відповідальності за
невиконання грошового зобов'язання та
не позбавляє кредитора права на
отримання сум, передбачених частиною
другою статті 625 ЦК, оскільки
зобов'язання залишається невиконаним
належним чином відповідно до вимог
статей 526, 599 ЦК. Наявність виконавчого
напису нотаріуса, вчиненого за
невиконання кредитного договору, за
відсутності реального виконання
боржником свого зобов'язання, не
свідчить про припинення договірних
правовідносин сторін й не звільняє
боржника від відповідальності за
невиконання ним грошового зобов'язання
та не позбавляє кредитора права на
отримання процентів за користування
кредитом і пені, передбачених
договором за несвоєчасну сплату
кредиту.

Таким чином, як вбачається з матеріалів
справи ОСОБА_2 належним чином не
виконує умови кредитного договору щодо
повернення кредитних коштів, останній
платіж по кредиту нею було вчинено в
червні 2013 року.

Із п. 12 іпотечного договору №
2707/0908/71-051-Z-1 від 10.09.2008 за вибором
іпотекодержателя застосовується один
із способів звернення стягнення на
предмет іпотеки та задоволення вимог
іпотекодержателя, а саме: за рішенням
суду, а у безспірному порядку на
підставі виконавчого напису нотаріуса.

Як вбачається з матеріалів справи,
виконавчий напис приватного нотаріуса
КМНО ОСОБА_6 № 1172 від 25.03.2014,
зареєстрований в реєстрі за № 993, не
виконано, вимоги ПАТ «Альфа-Банк» щодо
погашення заборгованості за кредитним
договором не задоволені.

З огляду на зазначене, колегія суддів
не погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо відмови в
задоволенні позовних вимог з підстав
здійснення позивачем одного із
способів захисту шляхом вчинення
виконавчого напису нотаріуса, оскільки
судом першої інстанції не враховано, що
зазначений виконавчий напис не було
виконано.

Крім того, відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
посилався на Закон Україн «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті», однак
зазначений Закон не може бути
підставою для відмови в задоволенні
позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» протягом
дії цього Закону не може бути примусово
стягнуте (відчужене без згоди власника)
нерухоме житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України «Про заставу» та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України «Про іпотеку», якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; загальна площа
такого нерухомого житлового майна
(об'єкта незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна) не
перевищує 140 кв. метрів для квартири та
250 кв. метрів для житлового будинку.

Отже, зазначеним Законом введено
мораторій на примусове відчуження
житлових приміщень, які є предметом
іпотеки та забезпечують виконання
зобов'язань позичальниками за
валютними кредитами.

При цьому, мораторій на примусове
відчуження житлових приміщень, які є
предметом іпотеки та забезпечують
виконання зобов'язань позичальниками
за валютними кредитами, не може бути
підставою для відмови у позові про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, а поширюється лише на
виконання рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки, а саме, на
його примусову реалізацію з прилюдних
торгів в ході виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про те, що позовні
вимоги ПАТ «Альфа-Банк» про звернення
стягнення на предмет іпотеки
підлягають задоволенню, оскільки
ОСОБА_2 належним чином не виконує умови
кредитного договору щодо повернення
кредитних коштів, останній платіж по
кредиту нею було вчинено в червні 2013
року, виконавчий напис приватного
нотаріуса КМНО ОСОБА_6 № 1172 від 25.03.2014,
зареєстрований в реєстрі за № 993, не
виконано, а мораторій являє собою лише
відстрочення виконання зобов'язань на
певний термін або до закінчення
будь-яких певних подій.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» протягом
дії цього Закону інші закони України з
питань майнового забезпечення
кредитів діють з урахуванням його норм.

Тому, з урахуванням зазначених вимог
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» колегія суддів
вважає за необхідне виконання даного
рішення зупинити до припинення дії
вказаного Закону.

Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сума судового збору
у розмірі 3 441,00 грн.

За таких обставин, рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 21 липня 2014 року ухвалено з неповним
з'ясуванням обставин, які мають
значення для справи та з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, тому рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника
позивача ПАТ «Альфа-Банк» -
Кохановського Вадима Сергійовича
задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 21 липня 2014 року у справі за
позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
скасувати та ухвалити нове рішення
наступного змісту.

Позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет іпотеки задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме: двокімнатну квартиру № 65
загальною площею 83,40 кв.м., житловою
площею 40,30 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі-продажу
квартири, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 10.09.2008 за
реєстровим № 2924, зареєстрованого в
державному реєстрі правочинів 10.09.2008,
на користь ПАТ «Альфа-Банк», в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № 2707/0908/71-051 від 10.09.2008, яка
станом на 10.08.2013 становить 1 331 341,98 грн., а
саме: за кредитом - 1 267 760,22 грн.; по
відсотках - 61 891,00 грн.; пеня - 1 690,76 грн.,
шляхом проведення прилюдних торгів
згідно Закону України «Про виконавче
провадження», встановивши початкову
ціну предмету іпотеки на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності,
незалежним експертом на стадії оцінки
майна.

Виконання рішення зупинити до
припинення дії Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII
від 03.06.2014.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Альфа-Банк» судовий збір в сумі 3 441,00
грн. (три тисячі чотириста сорок одну
гривню 00 копійок).

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: