УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року Володимир-Волинський
міський суд Волинської області у
складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.,

за участю секретаря Павлович Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду подання відділу
державної виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження особи (боржника) у праві
виїзду за межі України,-

в с т а н о в и в:

Державний виконавець ВДВС
Володимир-Волинського МРУЮ ОСОБА_1
звернулась з поданням про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України. Подання обґрунтовує тим, що на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції перебуває
виконавче провадження по примусовому
виконанню постанови №0642/20500/2013 від
24.04.2013 року виданої Державною митною
службою України про стягнення з ОСОБА_2
штрафу в розмірі 8500 грн. у справі про
порушення митних правил ВП №43197542.

07.05.2014 року відкрито виконавче
провадження та боржнику ОСОБА_2
надіслано копію постанови про
відкриття виконавчого провадження для
виконання, а також надано строк для
добровільного виконання постанови до
14.05.2014 р.

Проте, боржник добровільно дану
постанову не виконує. Зазначає, що
державним виконавцем накладено арешт
на нерухоме майно, перевірено майновий
стан боржника, однак майна, котре б
належало йому на праві приватної
власності та підлягало опису в рахунок
погашення боргу не виявлено. Складено
акт про те, що боржник відмовляється
виконувати постанову.

З метою виконання рішення суду,
державний виконавець у поданні просить
тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов’язань.

В судове засідання державний
виконавець подав заяву в якій просить
проводити розгляд у його відсутності,
подання підтримує.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України,
розгляд подання проведено без виклику
боржника та інших заінтересованих
осіб.

Дослідивши матеріали подання та
матеріали виконавчого провадження, суд
приходить до висновку, що подання
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділі державної виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції перебуває
виконавче провадження по примусовому
виконанню постанови №0642/20500/2013 від
24.04.2013 року виданої Державною митною
службою України про стягнення з ОСОБА_2
штрафу в розмірі 8500 грн. у справі про
порушення митних правил ВП №43197542.

Із постанови про відкриття виконавчого
провадження вбачається, що 07.05.2014 р.
відкрито виконавче провадження по
виконанню вищевказаного документу та
надано ОСОБА_2 термін для добровільного
виконання до 14.05.2014 р. Дана постанова
була направлена боржнику
рекомендованим листом, що
підтверджується квитанцією
«Укрпошти».

Із матеріалів виконавчого провадження
вбачається, що державним виконавцем
вжито всі можливі заходи примусового
виконання вищевказаної постанови.

Так, державним виконавцем перевірявся
майновий стан боржника шляхом
направлення запитів, згідно яких майна,
котре б належало ОСОБА_2 на праві
приватної власності і підлягало опису
в рахунок погашення боргу, не
встановлено.

Крім того, із акту державного виконавця
від 02.10.2014 р., котрий підписаний
боржником за участю двох понятих,
встановлено, що ОСОБА_2 відомо про
наявність постанови Державної митної
служби України від 24.04.2013 р., однак він
не виконує цю постанову, оскільки
вважає її незаконною.

При цьому, на підтвердження
незаконності даної постанови боржник у
відповідності до вимог ст. 12 Закону
України «Про виконавче провадження» не
надав державному виконавцю постанову
Державної митної служби України чи
суду, котра б скасовувала постанову від
24.04.2013 р., згідно якої на нього накладено
штраф.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 відомо про
винесення вищевказаної постанови, у
визначений законодавством термін він
не оскаржував її, таким чином, дана
постанова набрала законної сили, а тому
підлягає до виконання.

Ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків у виконавчому провадженні
може свідчити невиконання ним своїх
обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону
України „Про виконавче провадження",
зокрема, утримання від вчинення дій,
які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; не надання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасна явка
за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Не виконання постанови ОСОБА_2, котра
набрала законної сили, з мотивів
заперечення її законності, котра не
підтверджена жодними доказами, а також
не виконання боржником обов»язків,
передбачених ч.6 ст. 12 Закону України
«Про виконавче провадження» свідчить
про навмисне, свідоме невиконання
обов’язку та ухилення боржником від
виконання даної постанови.

Згідно із вимогами ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника – фізичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до п.5 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в’їзду
в Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт може бути тимчасово відмовлено
у праві виїзду за кордон, якщо він
ухиляється від виконання зобов’язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи) – до виконання зобов’язань.

Згідно п. 18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» надано право
державному виконавцю у процесі
здійснення виконавчого провадження у
разі ухилення боржника від виконання
зобов’язань покладених на нього
рішенням, звертатись до суду з таким
поданням.

Ухилення від виконання зобов’язань,
покладених судовим рішенням, з
об’єктивної сторони визначає такі
діяння (дію чи бездіяльність) особи
боржника, які полягають у навмисному чи
іншому свідомому невиконанні
зазначених обов’язків.

Оскільки ОСОБА_2 з травня 2014 р. не
виконує постанову Державної митної
служби України, котра набрала законної
сили, з підстав її незаконності, що не
підтверджується жодними доказами, не
виконав обов»язків, передбачених ч.6 ст.
12 Закону України «Про виконавче
провадження», при цьому державним
виконавцем вжито усіх можливих і
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження» заходів
примусового виконання рішень, а тому
суд приходить до висновку ОСОБА_2
умисно ухиляється від виконання
постанови Державної митної служби
України та навмисно, свідомо не виконує
зобов’язання, що є підставою для його
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України.

Керуючись ст.ст. 208-210, 377-1 ЦПК України,
суд,-

у х в а л и в:

Подання задовольнити.

Обмежити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві виїзду за межі
України до виконання ним зобов»язань
по постанові Державної митної служби
України від 24.04.2013 р. №0642/20500/2013.

Виконання ухвали покласти на Державну
Прикордонну службу України.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано протягом п’яти днів з дня
її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п’яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя

А.А
Каліщук