РІШЕННЯ

Іменем України

25.11.2014 Кобеляцький районний суд
Полтавської області в складі:
головуючого - судді
Мороз Т.М.

з участю секретаря Любовської
О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кобеляки
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою
розпискою, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення боргу за борговою
розпискою. В позовній заяві зазначав,
що 17.11.2011 року відповідач ОСОБА_2 взяв у
нього в борг грошові кошти в розмірі
202250 грн., що підтверджується борговою
розпискою від 17.11.2011 року. Відповідач
зобов'язувався повернути борг до 17
серпня 2012 року. Однак, своє зобов'язання
не виконав і кошти не повернув. На
неодноразові прохання позивача про
добровільне повернення суми боргу,
вказаній у борговій розписці,
відповідач сплатити відмовлявся.
Позивач прохав суд стягнути з
відповідача грошові кошти в сумі 202250
грн. та сплачений судовий збір в
розмірі 2022,50 грн.

Позивач ОСОБА_1, в судове
засідання не з'явився, від нього
надійшла заява про розгляд справи у
його відсутність, позовні вимоги
підтримав повністю.

Відповідач ОСОБА_2, в судове
засідання не з'явився, від нього
надійшла заява про розгляд справи у
його відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 17 листопада 2011
року між сторонами укладено договір
позики, згідно якого відповідач
отримав від позивача грошову суму у
розмірі 202250 грн. і зобов'язувався
повернути цю суму не пізніше 17 серпня
2012 року, що вбачається із боргової
розписки (а.с. 15).

Будь-яких заперечень розписки
відповідач суду не надав. Тому, суд
приймає дану розписку до уваги.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики).

Згідно ст. 1047 ЦК України, договір
позики укладається в письмовій формі.
На підтвердження укладання договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника.

Розписка позичальника є доказом не
лише укладення договору позики, але й
посвідчує факт передання грошової суми
позичальнику. За своєю суттю розписка
про отримання в борг грошових коштів є
документом, який видається боржником
кредитору за договором позики після
отримання коштів, підтверджуючи як
факт укладення договору та зміст умов
договору, так і факт отримання
боржником від кредитора певної
грошової суми. Саме такий правовий
висновок про застосування ст.1046, 1047 ЦК
України міститься в постанові
Верховного Суду України від 18.09.2013 р. у
справі №6-63цс13.

Оскільки відповідач у
встановлений сторонами строк не
виконав умови договору позики, то з
нього слід стягнути на користь
позивача суму боргу в розмірі 202250 грн.
та 2022,50 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209 ЦПК України, ст. 1046, 1047
ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого АДРЕСА_1 на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця АДРЕСА_2
суму боргу в розмірі 202250 (двісті дві
тисячі двісті п'ятдесят грн.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачений за подання позовної заяви
судовий збір в розмірі 2022,50 (дві тисячі
двадцять дві грн. 50 коп.).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Полтавської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя: