справа №176/2335/13-ц
провадження №2/176/267/14
РІШЕННЯ

Іменем України

17 червня 2014 р.
Жовтоводський міський суд
Дніпропетровської області

у складі: головуючої - судді
Павловської І.А.,

при секретарі Кіняк Т.Ю.,

за участю представника
позивача Резніченка Д.М.,

представника відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Жовті
Води цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» звернувся до
Жовтоводського міського суду
Дніпропетровської області із позовною
заявою, вимоги якої уточнивши, просить
стягнути із ОСОБА_3 заборгованості у
розмірі 31442 грн. 89 коп., що утворилась у
результаті неналежного виконання
відповідачем умов кредитного договору
№ б/н від 3 березня 2004 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що 3 березня 2004 року між
позивачем та ОСОБА_3 укладено кредитний
договір № б/н, відповідно якого
відповідач отримав кредит у розмірі 5000
грн. 00 коп. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом, з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки. Проте,
умови редитного договору відповідачем
належним чином не виконуються. Так,
станом на 31 травня 2013 року
заборгованість за дказаним договором
становить 31442 грн. 89 коп., з яких: 9687 грн.
20 коп. - заборгованість за кредитом; 21755
грн. 69 коп. - заборгованість по
процентами за користування кредитом. З
наведених підстав позивач просить суд
стягнути із відповідача суму
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 31442 грн. 89 коп., а також 314 грн. 43
коп. - витрати на сплату судового збору.

У судовому засіданні представник
позивача Резніченко Д.М., що діє на
підставі довіреності " 60-О від 9 січня
2014 року, підтримав заявлені вимоги і
просив їх задовольнити в повному
обсязі, посилаючись на
обгрунтованість позову.

Представник відповідача ОСОБА_2, що діє
відповідно довіреності від 21 травня
2012 року, вимоги не визнав, вважав, що
вони заявлені поза межами строку
позовної давності і заявивши
клопотання про застосування строку
позовної давності, в задоволенні вимог
просив відмовити.

Заслухавши у судовому засіданні
пояснення представників позивача та
відповідача, повно, всебічно,
об'єктивно дослідивши матеріали
справи, законодавство, що регулює данні
правовідносини, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню за таких
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 3
березня 2004 року між позивачем ПАТ КБ
«Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_3
укладено договір № б/н, відповідно до
умов

якого відповідач отримав кредит у
розмірі 5000 грн. 00 коп. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36,00 %
на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки (а.с. 7-17).

З розрахунку заборгованості за
вказаним договором, станом на 31 травня
2013 року заборгованість ОСОБА_3 за
невекинання його умов складає 31442 грн. 89
коп., з яких: 9687 грн. 20 коп. -
заборгованість за кредитом; 21755 грн. 69
коп. - заборгованість по процентами за
користування кредитом.

У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі й на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно зі ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Суд встановив, що відповідач належним
чином не виконував взяті на себе
зобов'язання та що жодна із сторін не
інформувала іншу про припинення
Кредитного договору. Водночас, із Умов
і правил надання банківських послуг
випливає, що договір є чинним у межах
строку дії карти.

В судовому засіданні встановлено, що
строк дії кредитного ліміту
відповідає строку дії картки. Строк дії
картки за вищевказаним договором
встановлений два роки.

Таким чином перебіг позовної давності
щодо повернення кредиту в повному
обсязі почався зі спливом останнього
дня місяця дії картки, а не із
закінченням строку дії договору.

Згідно матеріалів позовної заяви та
пояснень сторін строк дії карти
закінчився 4 березня 2006 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Враховуючи, що сторони погодилися, що
строк дії кредитної картки, виданої
відповідачці 3 березня 2004 року, складав
2 роки, тому на час звернення до суду з
даним позовом 16 серпня 2013 року позивач
пропустив встановлений ст. 257 ЦК
України загальний трьохрічний
строк позовної давності.

Поважних причин пропуску строку
позивач не зазначив, не звертався зі
заявою про поновлення пропущеного
строку позовної давності, не заперечив,
що банку було відомо про наявність
заборгованості, про що працівники
банку повідомляли відповідачку.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Аналогічна правова позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 19.03.2014 року (справа №6-14 цс14), згідно
якої відповідно до правил користування
платіжною карткою, які є складовою
кредитного договору, картка діє в межах
визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності щодо
місячних платежів починається після
несплати чергового платежу, а щодо
повернення кредиту в повному обсязі зі
спливом останнього дня місяця дії
картки , а не закінченням строку дії
договору.

Таким чином ПАТ КБ «Приватбанк»
звернувся в суд із вимогою про захист
свого цивільного права - стягнення
заборгованості за кредитним договором
із пропуском трьохрічного строку
позовної давності, що згідно вимог ч.4
ст. 267 ЦК України є підставою для
відмови у позові.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212- 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного
суду Дніпропетровської області у
десятиденний строк з дня її
проголошення, через суд першої
інстанції. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення рішення
суду, можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду
І.А.
Павловська