АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1 інстанції: Тітов М.Ю.
Доповідач: Гаращенко Д.Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_1 за
довіреністю - ОСОБА_2 на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 03 липня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: Київська
міська рада, Головне управління
юстиції у м. Києві, про встановлення
факту постійного проживання із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
та визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

14 червня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, у якому
просила встановити факт її постійного
проживання разом із ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини
і визнати за нею право власності на
спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4,
який був зареєстрований на день смерті
за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті
чоловіка вона як його законна дружина
надалі залишилась проживати в квартирі
АДРЕСА_1, доглядати за квартирою та
садовим будинком, сплачувати за
комунальні та телекомунікаційні
послуги. 26 липня 2011 року звернулася до
Одинадцятої Київської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, проте 13 серпня 2011
року отримала відповідь, що з даних
щодо місця її реєстрації та чоловіка
можна визначити відсутність факту
прийняття спадщини, а також роз'яснення
звернутися в суд з позовом про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини.
Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 17.05.12 року їй було надано
додатковий строк для подання заяви про
прийняття спадщини за законом, однак
вказане рішення скасовано рішенням
Апеляційного суду м. Києва від 24 липня
2012 року. У зв'язку з відсутністю
можливості прийняти спадщину, втратою
правовстановлюючих документів, а також
постійним оспорювання та невизнанням
її права власності на спадкове майно з
боку ОСОБА_3, вона вимушена звернутися
до суду із заявою про встановлення
факту постійного проживання із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
та визнання права власності на
спадкове майно з метою оформлення
права на нерухоме спадкове майно.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 03 липня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 було
відмовлено.

23 липня 2014 року представник ОСОБА_1 за
довіреністю - ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу на вказане рішення, у якій,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин справи, неправильне
застосування норм матеріального права,
просив його скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову ОСОБА_1
В обґрунтування заявлених вимог
апелянт вказав, що одним із доказів
постійного проживання ОСОБА_1 у
квартирі АДРЕСА_1 є свідоцтво про шлюб,
оскільки за звичайних умов подружжя
проживає разом. На думку апелянта, при
вирішенні спору не має значення
зареєстроване у встановленому законом
порядку місце реєстрації позивача.
Також апелянт вважає, що судом першої
інстанції не було надано належної
оцінки доказам постійного проживання
ОСОБА_1 із ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1, а
саме: копії паспорта матері ОСОБА_4,
свідоцтву про смерть ОСОБА_6, рахункам
про сплату житлово-комунальних послуг
і телекомунікаційних послуг,
розрахунковій книжці СТ «Берізка»,
медичній картці ОСОБА_4,
приватизаційним платіжним дорученням,
технічному паспорту на квартиру.

У судовому засіданні представник
ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_7
апеляційну скаргу підтримав і просив
її задовольнити.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу просив
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі,
у судове засідання не з'явилися, були
належним чином повідомлені про день,
час та місце апеляційного розгляду,
тому розгляд справи за апеляційною
скаргою на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК
України проведено за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення осіб, які беруть участь у
справі та з'явилися у судове засідання,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
прийшла до наступного.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що 28 травня 2008 року між
ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був зареєстрований
шлюб (актовий запис № 462).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 з 15.06.1984 року по день смерті.

Після його смерті залишилося спадкове
майно, яке складається з квартири
АДРЕСА_1, земельної ділянки, площею 475
кв.м., та садового будинку в кооперативі
«Яблуневий» СТ «Берізка» в с. Новосілки
Вишгородського району Київської
області та банківських вкладів.

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_2.

26 липня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
Одинадцятої київської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

ЛистомОдинадцятої київської державної
нотаріальної контори № 4239/02-14 від 13
серпня 2011 року ОСОБА_1 було повідомлено
про те, що вона пропустила строк для
прийняття спадщини, а з даних про місце
її реєстрації та реєстрації померлого
ОСОБА_4 випливає відсутність факту
прийняття спадщини.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 17 травня 2012 року ОСОБА_1
було визначено додатковий строк на
прийняття спадщини, однак рішенням
колегії суддів Апеляційного суду м.
Києва від 24 липня 2012 року вказане
рішення було скасовано і ухвалено нове
рішення про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_1 про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини.

10 листопада 2011 року до Одинадцятої
київської державної нотаріальної
контори звернувся із заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4
звернувся ОСОБА_3, який є племінником
померлого.

Постановою державного нотаріуса про
відмову у вчиненні нотаріальної дїї
від 19 лютого 2013 року ОСОБА_3 відмовлено
у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом у зв'язку з
відсутністю реєстрації дублікату
свідоцтва про право власності від 07.02.13
на 1/3 частині квартири, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції керувався ч.ч. 1, 6 ст. 29,
ст. 1261, ч.ч. 1-3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України,
ст. 3 СК України, ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про свободу пересування і вільний
вибір місця проживання» та правильно
виходив з того, що ОСОБА_1 на день
відкриття спадщини була зареєстрована
за іншою адресою, будь-яких належних і
допустимих доказів на підтвердження
факту постійного проживання з
спадкодавцем на момент відкриття
спадщини суду не надала. Також суд
першої інстанції вірно відмовив у
задоволенні позову в частині визнання
права власності на спадкове майно, так
як відсутні підстави для встановлення
факту прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що наявність у ОСОБА_1 квитанцій про
сплату житлово-комунальних послуг,
копій документів стосовно
приватизації квартири не є належними
доказами, що підтверджують заявлені
позовні вимоги, а тому колегія суддів
відхиляє доводи апеляційної скарги в
цій частині як необґрунтовані.

Відхиляючи посилання апелянта на те, що
одним із доказів постійного проживання
ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 є свідоцтво
про шлюб, колегія суддів виходить з
того, що перебування у зареєстрованому
шлюбу не є беззаперечним доказом
постійного проживання разом із
спадкодавцем на момент відкриття
спадщини, оскільки подружжя може
проживати окремо. Крім того, допитані
судом першої інстанції свідки
пояснили, що періодично бачили ОСОБА_1
біля будинку.

Будь-яких інших доказів на
підтвердження заявлених позовних
вимог суду надано не було.

Отже, рішення Оболонського районного
суду м. Києва від 03 липня 2014 року є
таким, що ухвалене з додержанням вимог
закону, у тому підстав для його
скасування немає.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, на законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції не впливають.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
за довіреністю - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 03 липня 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом 20 днів з дня набрання нею
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді