Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1076/14-ц

22 жовтня 2014 року
Богородчанський районний суд
Івано-Франківської області

в складі:
головуючого-судді Шишка О.А.,

з участю: секретаря
Сіщук Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Богородчани
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат
на лікування дитини,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася в суд з позовом до
відповідача про стягнення на її
користь додаткових витрат на лікування
дитини.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у
шлюбі з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народився син ОСОБА_4, який проживає з
нею. Рішенням Богородчанського
районного суду від 27.05.2013 року з
відповідача на її користь на утримання
сина стягнуто аліменти в розмірі ?
частини всіх видів заробітку, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.
В періоди з 04.11.2013 року по 20.11.2013 року та
з 25.12.2013 року по 05.01.2014 року вона
перебувала з сином в лікарні і на його
лікування витратила кошти в сумі 2072,37
грн. Вважає, що відповідач зобов'язаний,
крім сплати аліментів, брати участь у
додаткових витратах на дитину. Просила
стягнути з відповідача всю суму витрат
на лікування сина, оскільки вона в
даний час ніде не працює і жодного
доходу не отримує.

В судовому засіданні позивачка
заявлені вимоги підтримала з мотивів,
викладених в позовній заяві. Просила
позов задовольнити.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні позов не визнали та
пояснили, що відповідач також надавав
кошти на лікування сина в періоди з
04.11.2013 року по 20.11.2013 року та з 25.12.2013 року
по 05.01.2014 року, тому твердження
позивачки про те, що вона за власні
кошти лікувала дину є надуманими. За
таких обставин просять у задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
до часткового задоволення.

Судом встановлено, що відповідач є
батьком народженого у шлюбі з
позивачкою сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який є неповнолітнім та проживає з
позивачкою. На підставі рішення
Богородчанського районного суду від
27.05.2013 року з відповідача стягуються
аліменти на користь позивачки у
розмірі ? частини всіх видів його
заробітку, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на утримання сина.

З виписки № 1209 з медичної карти
стаціонарного хворого та виписки карти
стаціонарного хворого № 14484/13
вбачається, що ОСОБА_4 в періоди з 14.11.2013
року по 20.11.2013 року та з 25.12.2013 року по
05.01.2014 року перебував на стаціонарному
лікуванні.

Позивачкою на лікування сина витрачено
2072,37, грн., що підтверджується поданими
квитанціями та фіскальними чеками на
оплату медичних послуг та ліків (а.с.6-8).

Відповідно до ст.185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою тощо). Розмір участі
одного з батьків у додаткових витратах
на дитину у разі спору визначається за
рішенням суду з урахуванням обставин,
що мають істотне значення. Додаткові
витрати на дитину можуть фінансуватися
наперед або покриватися після їх
фактичного понесення разово,
періодично або постійно.

Аналізуючи вказану норму закону можна
зробити висновок, що додаткові витрати
на утримання дитини необхідні для того,
щоб за певних обставин можна було
забезпечити нормальні матеріальні
умови для життя дитини. Розмір
додаткових витрат повинен визначатися
залежно від передбачуваних або
фактично понесених витрат на дитину та
обґрунтовуватись відповідними
документами, а відтак і підтверджувати
наявність особливих обставин, що
спричинили додаткові витрати і
свідчать про їх необхідність.

Суд вважає, що додаткові витрати, які
понесла позивачка на лікування сина
були об'єктивними і необхідними.
Обов'язки батьків забезпечувати дитині
згадані умови передбачені ст.150 СК
України. На думку суду, вказані
одноразові витрати слід покласти на
обох батьків в рівних частках, виходячи
з принципу рівності прав та обов'язків
батьків відносно дітей. Беручи до уваги
фактичний розмір понесених позивачкою
витрат, та виходячи зі змісту позовних
вимог, стягненню з відповідача на
користь позивачки підлягає 1036,18 грн.

Отже, позов підлягає до часткового
задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст. 150, 185 СК
України, керуючись ст.ст.88, 213-215 ЦПК
України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково. Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1036,18 грн.
додаткових витрат на лікування дитини.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 121,80 грн.
з кожного судового збору на користь
держави.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Івано-Франківської області протягом
десяти днів з дня його проголошення
через суд першої інстанції.

Головуючий
О. А. Шишко