Провадження 2-п/127/284/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі : головуючого судді Федчишена
С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від
21.11.2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
боргу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з заявою про
перегляд заочного рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від
21.11.2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
боргу. Заяву мотивовано тим, що 21.11.2014
року Вінницьким міським судом
Вінницької області винесено заочне
рішення, яким позов задоволено.
Розірвано договір позики укладений
06.10.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
30 000грн., основної суми боргу за
договором позики від 06.10.2012 року,
14 753,42грн. в рахунок відшкодування
несплачених відсотків за користування
коштами, 3 000грн. в рахунок
відшкодування витрат понесених на
правову допомогу та 447,54грн. в рахунок
відшкодування понесених та
документально підтверджених витрат по
сплаті судового збору. Про розгляд
даної справи відповідач дізналась лише
03.12.2014 року після отримання заочного
рішення. Крім того, зазначила, що згідно
розписки від 06.10.2012 року сплата
процентів взагалі не вказана, зокрема
місця, порядку і способу здійснення
розрахунків між сторонами. Позивачем
не надано доказів щодо проведення
розрахунків за договором позики. Суд
при винесені рішення про стягнення
відсотків не врахував ст. 4 ЗУ «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»,
зокрема, що надання коштів у позику є
фінансовою послугою, надання яких
передбачається іншими законами,
підлягають виключно до переліку
визначеного ч.1 цієї статті. Просить
скасувати заочне рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від
21.11.2014 року та призначити справу до
судового розгляду в загальному
порядку.

В судовому засідання заявник та її
представник заяву підтримали, за
обставин викладених в ній. Просили
заяву задовольнити.

Позивач в судовому засіданні
заперечила проти задоволення заяви,
зазначивши, що відсутні підстави для
скасування заочного рішення,
передбачені ч.1 ст. 232 ЦПК України.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши заяву та надані до
неї документи, оглянувши матеріали
цивільної справи №127/21252/14-ц, оцінивши
докази в їх сукупності, приходить до
висновку, що заява не підлягає до
задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що заочним
рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 21.11.2014р.
розірвано договір позики укладений
06.10.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
30 000грн., основної суми боргу за
договором позики від 06.10.2012 року,
14 753,42грн. в рахунок відшкодування
несплачених відсотків за користування
коштами, 3 000грн. в рахунок
відшкодування витрат понесених на
правову допомогу та 447,54грн. в рахунок
відшкодування понесених та
документально підтверджених витрат по
сплаті судового збору (а.с.43-47).

Як слідує з матеріалів справи
відповідач ОСОБА_1 про час та місце
розгляду справи, неодноразово
повідомлялась по адресі місця
реєстрації, однак конверти
повідомлялись з відміткою за
закінченим терміном зберігання
(а.с.24,31,35).

Згідно ст. 74 ЦПК України у разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за такою адресою, вважається, що
судовий виклик або судове повідомлення
вручене їм належним чином.

Вищевказані обставини справи
переконують суд у безпідставності
доводів заявника з приводу його
неналежного повідомлення про час та
місце розгляду справи.

Відповідно до положень ст. 224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнанні
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Як слідує з оскаржуваного рішення
позивач не заперечувала проти
проведення заочного розгляду справи,
за відсутності відповідача, та
розглянути справу за наявними в справі
доказами.

Заявник посилається на ст. 227 ЦПК
України, згідно якої відповідачам, які
не з’явились в судове засідання,
направляється рекомендованим листом
із повідомленням копія заочного
рішення не пізніше трьох з днів з
моменту його проголошення. Зазначає, що
дане рішення проголошено судом 21.11.2014
року, супровідний лист про направлення
рішення датований 25.11.2014 року, а
фактично поштова кореспонденція
направлена 27.11.2014 року, що
підтверджується зазначеною на
поштовому конверті датою відправлення.

З вказаною обставиною, суд погодиться
не може, оскільки згідно ст. 209 ЦПК
України у виняткових випадках залежно
від складності справи складання
повного рішення може бути відкладено
на строк не більше як п’ять днів з дня
закінчення розгляду справи.

Посилання відповідача що у розписці
від 06.10.2012 року не вказано що сплата
процентів буде здійснювати щомісячно,
спростовується змістом самої розписки
від 06.10.2012 року.

Дані доводи заявника не приймаються
судом як поважні, оскільки він
повідомлявся про розгляд справи
належним чином неодноразово, про що
свідчать поштові повідомлення, своїм
правом надати докази та заперечення в
судове засідання під час розгляду
справи по суті не скористався, тому
судом цілком законно, відповідно до
положень ст. 224 ЦПК України ухвалено
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів. Крім того, доказів та
доводів, які б мали суттєве значення
для прийняття рішення суду не було
надано.

Розглянувши доводи заяви, враховуючи
вищевказані обставини та зважаючи на
положення ст.232 ЦПК України, суд
приходить до переконання про
відсутність підстав для перегляду
заочного рішення, що ухвалювалось
21.11.2014року у вищевказаній цивільній
справі.

Керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від
21.11.2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
боргу – відмовити.

Ухвала окремо від заочного рішення в
апеляційному порядку не оскаржується.

Заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України. Строк на апеляційне
оскарження рішення відраховується з
дати постановлення ухвали про
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення.

Суддя :