Справа № 190/1914/14-ц
Провадження 4-с/190/5/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014
року

м. П'ятихатки

П’ятихатський районний суд
Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Семенникова О.Ю.,
секретарі Меньковій О.З., за участі
заявника – ОСОБА_1, державного
виконавця Плохій Ю.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м.П’ятихатки Дніпропетровської
області скаргу ОСОБА_1 на дії головного
державного виконавця відділу ДВС
П’ятихатського РУЮ Дніпропетровської
області ОСОБА_2, заінтересована особа –
ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до П’ятихатського
районного суду Дніпропетровської
області із скаргою на дії головного
державного виконавця відділу ДВС
П’ятихатського РУЮ Дніпропетровської
області ОСОБА_2, в якій просить суд
визнати рішення вищевказаного
державного виконавця в частині
розрахунку заборгованості ОСОБА_1 по
аліментам станом на 01.09.2014 року в сумі
14854,66 грн. неправомірним.

В судовому засіданні заявник подану
скаргу підтримав, просив задовольнити
у повному обсязі, обгрунтовуючи
заявлені вимоги тим, що державним
виконавцем самовільно без заяви
заінтересованої особи застосовано
норми ч.3 ст.195 Сімейного кодексу
України та не враховано при розрахунку
заборгованості по алміментам його
скрутне матеріальне становище, у
зв’язку з чим вважає правомірним
нарахування заборгованості по
аліментам за період, коли він не
працював, у розмірі 30 відсотків від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідно віку, проте не в розмірі,
розрахованому державним виконацем,
виходячи з середньої заробітної плати
працівника для даної місцевості, у
зв’язку з чим просив подану скаргу
задовольнити, рішення державного
виконавця Плохій Ю.С. – розрахунок
заборгованості по аліментам від 01.09.2014
року за періоди, коли ОСОБА_1 не
працював ( 01.10.2010-01.02.2011р., 01.02.2012-01.06.2014р.),
визнати неправомірним.

Державний виконавець відділу ДВС
П’ятихатського РУЮ Дніпропетровської
області ОСОБА_2Снадала до суду
заперечення на скаргу, в яких просила у
скарзі відмовити, пояснивши в судовому
засіданні,що нею правомірно згідно
вимог п.3 ст.74 Закону України «Про
виконавче провадження» та ч.3 ст.195
Сімейного кодексу України (надалі – СК
України) здійснено розрахунок
заборгованості з виплати заявником
визначених судом аліментів, виходячи
із середньої заробітної плати штатного
працівника для даної місцевості за
період, коли заявник не працював.

Заінтересована особа – ОСОБА_3 в судове
засідання не з’явилась, судом отримано
заяви від останньої, в яких ОСОБА_3,
зазначаючи про неможливість явки в суд
через догляд за двома дітьми ву м.Києві,
від стягнення аліментів не
відмовляється.

Заслухавши пояснення скаржника,
державного виконавця, розглянувши
надані до суду матеріали, судом
встановлено наступне.

17.03.2009 року П’ятихатським районним
судом Дніпропетровської області
виданий виконавчий лист № 2-127/09 про
стягнення з ОСОБА_1 аліменти на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі ? частини заробітку (доходу)
батька, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, до досягнення
дитиною повноліття, щомісячно, на
користь матері ОСОБА_3, починаючи з
03.11.2008 року, відкрито виконавче
провадження з його виконання..

Станом на 01.09.2014 року головним
державним виконавцем відділу ДВС
П’ятихатського РУЮ Дніпропетровської
області ОСОБА_2 здійснено розрахунок
заборгованості по аліментам ОСОБА_1 на
загальну суму 14 854,66 грн., який включає
визначення суми заборгованості за
періоди, в які скаржник працював та не
працював.

В судовому засіданні 18.12.2014 року ОСОБА_1
уточнив, що дії державного виконавця
оскаржуються за вказаним розрахунком
від 01.09.2014 року лише в частині
нарахування заборгованості за періоди,
в які він не працював - 01.10.2010-01.02.2011р.,
01.02.2012-01.06.2014р., при чому обставини
відносно того, що у зазначені періоди
ОСОБА_1 не працював, визнано ним в
судовому засіданні та не оспорюється
державним виконавцем, в іншій частини
розрахунок та/чи будь-які інші дії
державного виконавця Рапиною О.М. не
оспорюються.

Згідно вищевказаного розрахунку
заборгованості по аліментам від 01.09.2014
року суми заборгованості за періоди, в
які скаржник не працював -
01.10.2010-01.02.2011р., 01.02.2012-01.06.2014р., визначені
державним виконавцем відповідно до
вимог ст.195 Сімейного кодексу України
та ст.74 Закону України «Про виконавче
провадження» з розміру середньої
заробітної плати для даної місцевості,
які в свою чергу визначенні згідно
відповідних довідок Головногоо
управліня статистики
Дніпропетровської області.

Суд зазначає, що розміри середньої
заробітної плати для П’ятихатського
району Дніпропетровської області,
затсосовані державним виконацем при
здійснені розрахунку заборгованості
по аліментам ОСОБА_1, відповідають
наданим до суду довідкам Головного
управління статистики
Дніпропетровської області за
розраховані періоди (01.10.2010-01.02.2011р.,
01.02.2012-01.06.2014р.) та не оспорються особами,
які беруть участь у справі.

Положення ст.195 СК України
передбачають, що заборгованість за
аліментами, присудженими у частці від
заробітку (доходу), визначається
виходячи з фактичного заробітку
(доходу), який платник аліментів
одержував за час, протягом якого не
провадилося їх стягнення. Якщо платник
аліментів не працював на час
виникнення заборгованості, але працює
на час визначення її розміру,
заборгованість визначається із
заробітку (доходу), який він одержує.
Якщо платник аліментів не працював на
час виникнення заборгованості і не
працює на час визначення її розміру,
вона обчислюється виходячи із
середньої заробітної плати працівника
для даної місцевості. Розмір
заборгованості за аліментами
обчислюється державним виконавцем, а у
разі спору - судом.

Згідно ч.3 ст.74 Закону України «Про
виконавче провадження» розмір
заборгованості із сплати аліментів
визначається державним виконавцем за
місцем виконання рішення у порядку,
встановленому Сімейним кодексом
України . У разі визначення суми
заборгованості у частці від заробітку
(доходу) розмір аліментів не може
бути менше встановленого Сімейним
кодексом України.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що розрахунок
заборгованості по аліментам ОСОБА_1 за
період, коли скаржник не працював,
обчислено на підставі положень ч.3 ст.195
СК України, виходячи з середньої
заробітної плати працівника для даної
місцевості

Суд зазначає, що посилання ОСОБА_1 на
скрутне матеріальне становище та інші
суб’єктивні обставини не є належним
обґрунтуванням неправомірності дій
державного виконавця щодо обчислення
розрахунку аліментів, визначених до
стягнення судовим рішенням, за поданою
скаргою на рішення державного
виконавця.

Також суд вважає необґрунтованим
посилання скаржника на обов’язок
державного виконавця розрахувати
заборгованість по аліментам саме в
розмірі 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, проте не за
положеннями ч.3 ст.195 СК України, як
вчинено державним виконавцем Плохій
Ю.С., оскільки дії державного виконавця
не протирічать ані рішенню суду, ні
положенням застосованої вищевказаним
судовим рішенням від 26.02.2009 року нормам
ст.182 СК України, оскільки державний
виконавець при здійсненні розрахунку
не визначає самостійно розмір
аліментів (що зроблено судом при
ухваленні рішення від 26.02.2009року), а
лише розраховує належні до сплати суми
аліментів на підставі цього судового
рішення.

Крім того, суд зазначає про
неправомірність та непідтвердження
будь-якими доказами посилання
скаржника на положення, що
передбачають застосування норм ч.3 ст.195
СК України лише за заявою
заінтересованої особи.

У зв’язку з вищевикладеним, оскільки
судом встановлено, що оскаржувані дії
державного виконавця щодо нарахування
заборгованості ОСОБА_1 за періоди, в які
скаржник не працював, вчинені
відповідно до законодавства в межах
повноважень державного виконавця, і
права ОСОБА_1 або іншої особи при цьому
не було порушено, суд вважає подану
скаргу необґрунтованою та відмовляє у
її задоволенні.

В судовому засіданні за згодою осіб,
які беруть участь у справі, на підставі
ст.218 ЦПК України оголошено вступну та
резолютивну частини ухвали.

На підставі ст.74 Закону України «Про
виконавче провадження», ч.3 ст.195
Сімейного кодексу України, керуючись
ст.218, 386, 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії
головного державного виконавця
відділу ДВС П’ятихатського РУЮ
Дніпропетровської області ОСОБА_2,
заінтересована особа – ОСОБА_3,
відмовити.

Повний текст ухвали складено 18.12.2014
року

Ухвала може бути оскаржена протягом
п’яти днів з дня її проголошення до
апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через П’ятихатський районний
суд Дніпропетровської області.

Суддя

О.Ю. Семенников