Провадження №2/761/6986/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Фролової І.В.,

при секретарі -
Вітріщаку Р. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у
справах дітей Дарницької районної в
місті Києві адміністрації про
позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

21 серпня 2014 року позивач звернувся до
відповідача із вищезазначеним позовом,
в якому просив позбавити ОСОБА_2
батьківських прав відносно сина
ОСОБА_3.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 20 травня 2006 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано
шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у шлюбі було
народжено ОСОБА_3. 20 грудня 2011 року шлюб
між сторонами було розірвано на
підставі рішення Шевченківського
районного суду м. Києва. Як стверджує
позивач, відповідач з народження
дитини не приймає участі у вихованні та
утриманні сина, не утримує останнього
матеріально.

Позивач та його представник позов
підтримав в повному обсязі та просив
його задовольнити, з підстав,
викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не
з`явився, у матеріалах справи міститься
нотаріально завірена заява, у якій
відповідач проти задоволення позовних
вимог не заперечує та просить справу
розглядати без його участі.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, подав заяву про
розгляд справи без його участі, а також
долучив висновок про необхідність
позбавлення батьківських прав
відповідача.

Вислухавши пояснення позивача та його
представника, вивчивши докази у їх
сукупності, суд дійшов до висновку, що
заявлений позов є таким, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебували у шлюбі з 20 травня
2006 року, який було зареєстровано
Центральним відділом реєстрації
шлюбів м. Києва з державним Центром
розвитку сім`ї, що підтверджується
заочним рішенням від 20 грудня 2011 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у шлюбі було
народжено дитину ОСОБА_3 (свідоцтво про
народження серія НОМЕР_1).

Як пояснив позивач у судовому
засіданні, відповідач не спілкується з
сином, він не отримує батьківського
виховання, моральної та матеріальної
допомоги, батько не піклується про
фізичний та духовний розвиток дитини.

20 грудня 2011 року шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було розірвано на підставі рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 20 грудня 2011 року.

Як пояснив позивач у судовому
засіданні, батько самоусунувся від
виховання сина та нехтує батьківськими
обов'язками, а саме не виявляє турботи
щодо своєї дитини, не цікавиться її
особистим життям, здоров`ям та
вихованням.

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст.19 Сімейного
кодексу України, при розгляді судом
спорів щодо участі одного з батьків у
вихованні дитини, місця проживання
дитини, позбавлення та поновлення
батьківських прав, побачення з дитиною
матері, батька, які позбавлені
батьківських прав, відібрання дитини
від особи, яка тримає її у себе не на
підставі закону або рішення суду,
управління батьками майном дитини,
скасування усиновлення та визнання
його недійсним обов'язковою є участь
органу опіки та піклування. Орган опіки
та піклування подає суду письмовий
висновок щодо розв'язання спору на
підставі відомостей, одержаних у
результаті обстеження умов проживання
дитини, батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи.

Згідно висновку, що був складений
Дарницькою районною в м. Києві
державною адміністрацією 17 листопада
2014 року за № 101-8888/01, орган опіки та
піклування вважає за доцільне
позбавити ОСОБА_2 батьківських прав
відносно малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону
України «Про охорону дитинства» на
кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють,
мають право і зобов'язані виховувати
дитину, піклуватися про її здоров'я,
фізичний, духовний і моральний
розвиток, навчання, створювати належні
умови для розвитку її природних
здібностей, поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та
праці.

Згідно з ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки
зобов'язані: виховувати дитину в дусі
поваги до прав та свобод інших людей,
любові до своєї сім'ї та родини, свого
народу, своєї Батьківщини; піклуватися
про здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток;
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя; поважати
дитину.

Статтею 164 СК України визначено, що
мати, батько можуть бути позбавлені
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов»язків по вихованню дитини, є
хронічними алкоголіками або
наркоманами.

Відповідно до ст. 15 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 30.03.2007 року
№3 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»,
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно її утримують, та
ін.), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Відповідно до ст. 16 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 30.03.2007 року
№3 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»,
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Враховуючи, що згідно нотаріально
завіреної заяви відповідача, останній
не заперечує проти задоволення
позовних вимог, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги є законними
та обґрунтованими, а позов підлягає до
задоволення.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
служба у справах дітей Дарницької
районної в місті Києві адміністрації
про позбавлення батьківських прав -
задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав
відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ: