АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8939/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Решетнік М. О. Доповідач -
Калиновський А.Б. Категорія 48
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І.,
Єлізаренко І.А.

При секретарі - Півненко С.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 05 липня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання права спільної сумісної
власності подружжя на нерухоме майно,
поділ майна подружжя, зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ
майна подружжя, позовом третьої особи
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
05 липня 2013 року поділено нажите у шлюбі
майно між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Припинено право власності ОСОБА_3
на 29/200 частин будинку АДРЕСА_1, що
складається з квартири №1, літ.А-1,
сараїв Б, В, Г, навісу Е, уборна Ж, споруд
№1-5.

Визнано за ОСОБА_2 право власності
на 29/200 частин будинку АДРЕСА_1, що
складається з квартири №1, літ.А-1,
сараїв Б, В, Г, навісу Е, уборна Ж, споруд
№1-5.

Виділено у власність ОСОБА_2 майно
і обладнання, що складає обладнання
квартири №1, на загальну суму 11 695 грн., а
також автомобіль "Daewoo", моделі "Nexia", д/н
НОМЕР_1, вартістю 31 194,23 грн.

Виділено у власність ОСОБА_3 майно
і обладнання, що складає обладнання
квартири №2, на загальну суму 15 055 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 14 946,51 грн. компенсації вартості
майна.

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, по суті позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 69 СК України, дружина
і чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Судом встановлено, що між сторонами
18.10.1986 року було зареєстровано шлюб.

30.07.1996 року, в період перебування сторін
у шлюбі, ОСОБА_3 було придбано за
договором купівлі-продажу 29/100 частин
будинку АДРЕСА_1, що складається з
квартири №1(а.с. 15 том 1).

За час шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ними
також було нажите спільне майно, яке
перераховано в рішенні суду першої
інстанції, в тому числі автомобіль
"Daewoo", моделі "Nexia", д/н НОМЕР_1.

20.07.2007 року ОСОБА_3 на підставі договору
дарування набула права власності на
25/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, що
складається із квартири №2 та інших
споруд(а.с. 19 том 1).

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_2, суд правильно виходив з того, що
спірні 29/100 частин домоволодіння
АДРЕСА_1, що складається з квартири № 1,
а також майно придбане у період шлюбу є
спільною сумісною власністю, і тому
кожна з сторін має право на 1/2 частину
всього спільного майна.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_3, суд дійшов правильного
висновку про те, що автомобіль "Daewoo",
моделі "Nexia", д/н НОМЕР_1 є спільною
сумісною власністю, і тому кожна з
сторін має право на 1/2 частину цього
автомобіля.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_4, суд вірно дійшов висновку про
те, що спірні 29/100 домоволодіння
придбані вже після продажу спільної
квартири сторін №30 в будинку АДРЕСА_2,
доказів про те, що гроші від продажу
квартири використані на придбання
спірних 29/100 домоволодіння суду ОСОБА_4
не надав і, таким чином, згідно ст.11 ЦПК
України розпорядився своїми правами
щодо надання доказів на власний розсуд.

Доводи апеляційної скарги позивача про
те, що ним істотно збільшено вартість
майна подружжя, а саме квартири №2 у
спірному домоволодінні, внаслідок
трудових і грошових витрат, а тому є
підстави для визнання цього майна
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки ОСОБА_3
набула права власності на квартиру №2
на підставі договору дарування від
20.07.2007 року, який не визнано недійсним, а
позивачем не надано суду доказів про
значне поліпшення домоволодіння
внаслідок його грошових і трудових
витрат.

Таким чином, рішення суду відповідає
нормам матеріального та
процесуального права. Підстав для його
зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 05 липня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: