Справа №585/2417/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Шульга В. О.Номер
провадження 22-ц/788/2189/14 Суддя-доповідач -
Ільченко О. Ю. Категорія - 53
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Попруги С. В. , Рибалки В. Г.

за участю секретаря судового засідання
- Пархоменко А.П.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 03 листопада
2014 року

у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до
Державного підприємства "Південна
залізниця", Начальника Відокремленого
підрозділу "Локомотивне депо "Ромни"
Левенець Володимира Івановича

про скасування наказів та визнання
неправомірними дій посадової особи,

в с т а н о в
и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із зазначеним позовом, який
обґрунтовувала тим, що з 01 квітня 2011
року працює на посаді комірника у ВП
«Локомотивне депо «Ромни». Наказами №
21 від 13 січня 2014 року, № 296 від 01 квітня
2014 року та № 404 від 19 травня 2014 року її
позбавили премії за січень, березень,
травень 2014 року у зв'язку з порушенням
Правил внутрішнього трудового
розпорядку за те, що знаходилась на
робочому місці без спецодягу. З
наказами її не ознайомлювали та
перевірок з приводу порушень не
проводили, тому вона вважає ці накази
незаконними та просить їх скасувати,
поновити строк звернення до суду для
захисту своїх прав та зобов'язати
відповідача виплатити належні суми
премій.

Рішенням Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 03 листопада
2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неправильне застування норм
матеріального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задоволити. При цьому посилається на
те, що суд не взяв до уваги, що на
робочому місці комірника відсутні
шкідливі, небезпечні фактори
забруднення та складні метеорологічні
умови, що потребує використання
спецодягу. Вважає, що суд безпідставно
не взяв до уваги її доводи про
звернення з приводу порушення трудових
прав у зв'язку з невідповідністю
виданого одягу та, що грубих порушень
не допустила.

Заслухавши пояснення апелянта та її
представника, які підтримали
апеляційну скаргу, заперечення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, рішення суду - скасуванню
з ухваленням нового рішення про
часткове задоволення позову, виходячи
з наступних підстав.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції виходив з того, що комірник
ОСОБА_3 перебувала на робочому місці
без спецодягу та спецвзуття, чим
допустила порушення правил охорони
праці та внутрішнього трудового
розпорядку, тому її обґрунтовано було
позбавлено премії.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду, оскільки він
суперечить нормам чинного трудового
законодавства та зібраним у справі
доказам.

Згідно з ч. 3 ст. 213 ЦПК України
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 215 ЦПК України зміст
рішення складається з мотивів, з яких
суд вважає встановленою наявність або
відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення сторін, зазначає в рішенні
нормативно-правові акти.

Рішення суду в повній мірі не
відповідає вимогам процесуального
закону.

Із наявних у справі матеріалів
вбачається, що позивачка ОСОБА_3 на
посаді комірника Відокремленого
підрозділу «Локотивне депо «Ромни» ДП
«Південна залізниця» працює з 2011 року.

Згідно наказів № 21 від 13 січня 2014 року,
№ 296 від 01 квітня 2014 року, № 404 від 19
травня 2014 року її позбавлено премії в
розмірі 100 % за січень, березень, травень
2014 року за те, що знаходилась на
робочому місці без спецодягу. (а.с. 4-6)
Підставою цього були довідки інженера
з охорони праці. (а.с. 56, 57, 58)

В справі відсутні документальні
підтвердження щодо ознайомлення
позивачки під розписку з вказаними
наказами, копії наказів за зверненням
вона отримала в червні 2014 року, що
підтверджується листом від 25 червня 2014
року. (а.с. 53)

Колегія суддів не може взяти до уваги
акт комісії від 17 лютого 2014 року щодо
намірів вручити позивачці копії наказу
від 13 січня 2014 року, оскільки в акті не
зазначено конкретне місце вручення.
(а.с. 53)

Таким чином, заслуговують на увагу
доводи позивачки про поважність причин
пропуску строку звернення до суду для
оскарження наказів відповідача.

Згідно зі ст. 163 КЗпП України на роботах
із шкідливими і небезпечними умовами
праці, а також роботах, пов'язаних із
забрудненням або здійснюваних у
несприятливих температурних умовах,
працівникам видаються безплатно за
встановленими нормами спеціальний
одяг, спеціальне взуття та інші засоби
індивідуального захисту.

Власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний організувати
комплектування та утримання засобів
індивідуального захисту відповідно до
нормативних актів про охорону праці.

Відповідно до Норм безоплатної видачі
спеціального одягу, спеціального
взуття та інших засобів
індивідуального захисту працівникам
залізничного транспорту України,
затверджених Наказом Державного
комітету України з нагляду за охороною
праці від 21 січня 2004 року № 12,
комірникам повинні видаватись
бавовняні халати, як влітку, так і
взимку. Проте, із особової картки
обліку видачі спецодягу вбачається, що
позивачці в грудні 2013 року був виданий
костюм та ботинки чоловічі. (а.с. 91)
Позивачка вказує і на те, що костюм був
виданий більшого розміру.

Доводи про невідповідність спецодягу
її розміру підтверджується спільною
постановою адміністрації з профкомом
ВП "Локомотивне депо "Ромни" від 05
грудня 2013 року, якою визнаний факт
відсутності в коморі депо халату
відповідного позивачці розміру. (а.с. 92)

Крім того, встановлено, що через
надання позивачці костюма, виникло
питання щодо її переодягання, у зв'язку
з чим начальник затвердив Порядок щодо
доступу комірника до індивідуальної
шафи в центральній коморі. (а.с. 47)

Вказана обставина свідчить про
створення незручностей у використанні
спецодягу, виданого позивачці.

Згідно ст. 141 КЗпП України власник або
уповноважений ним орган повинен
правильно організувати працю
працівників, створювати умови для
зростання продуктивності праці,
забезпечувати трудову і виробничу
дисципліну, неухильно додержувати
законодавства про працю і правил
охорони праці, уважно ставитися до
потреб і запитів працівників,
поліпшувати умови їх праці та побуту.

Проте, як встановлено ця норма закону в
повній мірі відповідачем не дотримана.

Крім того, із матеріалів справи
вбачається, що за зверненням позивачки
ДП «Південна залізниця» у вересні 2014
року проводила перевірку та було
рекомендовано керівнику ВП
"Локомотивне депо "Ромни" скасувати
накази відносно позивачки. (а.с. 79) В
подальшому за результатом перевірки
згідно акта від 07 жовтня 2014 року була
проведена заміна костюма бавовняного
на халат 44 розміру, що і було
відображено в особовій картці
позивачки. (а.с. 97)

Викладені обставини свідчать про
наявність трудового конфлікту між
позивачкою та відповідачем, який
повинен бути усунутий іншим чином, а не
виданням неодноразово наказів про
позбавлення премії.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає необхідним визнати незаконними
накази № 21 від 13 січня 2014 року, № 296 від
01 квітня 2014 року, № 404 від 19 травня 2014
року.

Стосовно інших вимог позивачки щодо
зобов'язання начальника ВП
"Локомотивне депо "Ромни" виплатити
належну їй премію за січень,
квітень-травень 2014 року, то ці вимоги не
підлягають задоволенню.

Згідно ст. 97 КЗпП України конкретні
розміри премій встановлюються
власником або уповноваженим ним
органом, які не мають права в
односторонньому порядку прийняти
рішення з питань оплати праці, що
погіршують умови, встановлені
законодавством, колективними
договорами.

В справі відсутні докази щодо розміру
премій встановлених відповідачем
працівникам ВП "Локомотивне депо
"Ромни".

Позов про стягнення заробітної плати в
цій справі не заявлявся, а вимоги про
покладення на начальника ВП
"Локомотивне депо "Ромни" зобов'язань по
виплаті премії не є належним способом
захисту трудових прав працівника.

Суд першої інстанції вищевикладених
обставин не врахував, тому рішення суду
слід скасувати та ухвалити нове
рішення про часткове задоволення
позовних вимог, а апеляційну скаргу
слід задоволити частково.

У зв'язку з частковим задоволенням
позову та з урахуванням апеляційного
розгляду справи з відповідача підлягає
стягненню на користь держави 182,70 грн.
судового збору, який складається з 1/2
частини задоволених позовних вимог
немайнового характеру та задоволенням
1/2 частини вимог апеляційної скарги
(243,60 грн. : 2 + 121,80 грн. : 2).

Керуючись ст. 303, ст. 307, ст. 309, ст. 314, ст. 316
ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и
л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити
частково.

Рішення Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 03 листопада
2014 року скасувати та постановити нове
рішення, яким позов задоволити
частково.

Визнати незаконними накази № 21 від 13
січня 2014 року, № 296 від 01 квітня 2014 року
та № 404 від 19 травня 2014 року, видані
начальником Відокремленого підрозділу
"Локомотивне депо "Ромни" Державного
підприємства «Південна залізниця» в
частині позбавлення премії ОСОБА_3.

Стягнути з Державного підприємства
"Південна залізниця" на користь держави
судовий збір у розмірі 182,70 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -