АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/3316/2014р.
Головуючий в І інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року грудня місяця 17 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Радченка С.В.

Суддів: Колісниченка А.Г., Капітан
І.А.

при секретарі: Грицак А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на рішення Новокаховського
міського суду Херсонської області від
14 жовтня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ТОВ
«Автоцентр Херсон» про визнання
договору купівлі-продажу недійсним та
поділ майна, що перебуває у спільній
сумісній власності, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року позивачка звернулася
до суду із зазначеним позовом в якому, з
уточненнями, посилалася на ту
обставину, що за час перебування у
шлюбі з відповідачем ОСОБА_1 ними
нажито майно, в тому числі мікроавтобус
марки Ford Transit державний номер НОМЕР_1
вартістю 100 000 грн. Посилаючись на те, що
вказаний автомобіль ОСОБА_1 продав
ОСОБА_2 без її згоди, просила визнати
договір комісії автомобіля Ford Transit,
укладений між ОСОБА_1 та ТОВ
«Автоцентр Херсон» від 02.02.2013 року
недійсним. Визнати договір купівлі -
продажу автомобіля Ford Transit, укладений
між ТОВ «Автоцентр Херсон» та ОСОБА_2
від 02.02.2013 року недійсним. Визнати
автомобіль Ford Transit, спільною сумісною
власністю подружжя. Поділити
автомобіль Ford Transit, визнавши за ОСОБА_1
право власності на автомобіль Ford Transit,
стягнувши з ОСОБА_1 на її користь
грошову компенсацію 1/2 частини
вартості автомобіля Ford Transit, в сумі 35 640
грн та судові витрати.

Рішенням Новокаховського міського
суду Херсонської області від 14 жовтня
2014 позов задоволено. Визнано договір
комісії автомобіля Ford Transit, державний
номер НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_1 та
ТОВ «Автоцентр Херсон» від 02.02.2013 року
недійсним. Визнано договір
купівлі-продажу автомобіля Ford Transit,
державний номер НОМЕР_1, укладений між
ТОВ «Автоцентр Херсон» та ОСОБА_2 від
02.02.2013 року недійсним. Визнано
автомобіль Ford Transit, державний номер
НОМЕР_1 спільною сумісною власністю
подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Поділено
автомобіль Ford Transit, державний номер
НОМЕР_1. Виділено у власність ОСОБА_1
автомобіль Ford Transit, державний номер
НОМЕР_1. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 грошову компенсацію 1/2 частини
вартості автомобіля Ford Transit, державний
номер НОМЕР_1 в сумі 35 640 грн. Вирішено
питання щодо судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, просять рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В письмових запереченнях, які надійшли
на адресу суду ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_3 просила апеляційну скаргу
відхилити, рішення суду залишити без
змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
що з'явились в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом першої інстанції, що
сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі (а.с.4), за час сумісного
проживання вони придбали автомобіль
Ford Transit, державний номер НОМЕР_1, який
відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу був
зареєстрований за ОСОБА_1 (а.с.78). 02.02.2013
року між ОСОБА_1 та ТОВ «Автоцентр
Херсон» було укладено договір комісії
№333, яким ОСОБА_1 уповноважив
спеціалізоване підприємство продати
транспортний засіб автомобіль Ford Transit,
державний номер НОМЕР_1 третій особі.
(а.с.92-94). 02.02.2013 року ТОВ «Автоцентр
Херсон» укладено договір
купівлі-продажу автомобіля Ford Transit,
державний номер НОМЕР_1 з ОСОБА_2, що
підтверджується довідкою - рахунком,
виданою ТОВ «Автоцентр» (а.с.39). З
відповіді начальника центру ДАІ 6507 м.
Нова Каховка слідує, що 20.03.2012 року
автомобіль Ford Transit, державний номер
НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_1, 01.02.2013
року вказаний автомобіль знятий з
обліку для реалізації, а 02.02.2013 року
зареєстрований за ОСОБА_2 (а.с.8).

З висновку судової автотоварознавчої
експертизи вбачається, що станом на
02.02.2013 року вартість автомобіля Ford Transit
2.4 TDCi, державний номер НОМЕР_1, складає 71
280 грн (а.с.73-77).

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
внаслідок продажу спірного автомобіля
було порушено право позивачки,
оскільки спірний автомобіль був
придбаний за час перебуванням ОСОБА_1
та ОСОБА_3 у шлюбі та є спільною
сумісною власністю подружжя.

Проте, такого висновку суд дійшов з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, висновки суду не
відповідають обставинам справи, що
відповідно до пп.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України
є підставою для скасування рішення і
ухвалення по справі нового рішення.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до положень ч. 1 - 3 ст. 65 СК
України дружина, чоловік
розпоряджаються майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із
подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя. Дружина,
чоловік має право на звернення до суду
з позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового.

Для укладення одним із подружжя
договорів, які потребують
нотаріального посвідчення і (або)
державної реєстрації, а також
договорів стосовно цінного майна,
згода другого з подружжя має бути
подана письмово.

Законодавець, виходячи із положень ч.2
ст.65 СК України, та зазначаючи, що при
укладенні договорів одним із подружжя,
вважається, що він діє за згодою
другого подружжя встановив правову
презумпцію та виняток щодо неї,
вимагаючи дотримання письмової форми
на надання згоди на укладення договору
стосовно цінного майна та письмової
згоди, засвідченої нотаріально при
укладенні договору, який потребує
нотаріального посвідчення і (або)
державної реєстрації.

У даному випадку згода другого з
подружжя на укладення договору є
одностороннім правочином на який
поширюється дія відповідних вимог ЦК
України щодо його здійснення та
наслідків недодержання форми
правочину.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 202 ЦК України
одностороннім правочином є дія однієї
сторони, яка може бути представлена
однією або кількома особами.
Односторонній правочин може
створювати обов'язки лише для особи,
яка його вчинила. Односторонній
правочин може створювати обов'язки для
інших осіб лише у випадках,
встановлених законом, або за
домовленістю з цими особами.

Об'єктом оспорюваного договору купівлі
- продажу та відповідно предметом спору
є автомобіль Ford Transit, державний номер
НОМЕР_1, придбаний ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за
період шлюбу, який відноситься до
рухомих речей та відчуження якого не
потребує нотаріального посвідчення і
державної реєстрації.

За таких обставин, питання поділу
майна, яке придбано під час шлюбу, в
тому числі, яке відчужене, судом першої
інстанції повинно вирішуватися
відповідно до норм сімейного
законодавства.

Проте, суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку, що при
здійсненні продажу спірного
автомобіля за договорами комісії та
купівлі-продажу були порушені права
ОСОБА_3, яка не давала згоди на його
відчуження.

Колегія суддів не може погодитися з
таким висновком. Так, з п.п. 40, 42 «Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів», затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 7 вересня 1998 pоку № 1388 (у редакції
Постанови Кабінету Міністрів України
від 23 грудня 2009 pоку №1371), вбачається,
що необхідною передумовою продажу
автомобіля є подання власником
автомобіля підрозділу
Державтоінспекції заяви про зняття
автомобіля з обліку у зв'язку із його
відчуженням.

Відповідно до п. 42 вказаного Порядку у
разі коли транспортний засіб
знімається з обліку у зв'язку з його
відчуженням, у свідоцтві про
реєстрацію (технічному паспорті) або на
копії реєстраційної картки, що
додається до свідоцтва про реєстрацію
на пластиковій основі, робиться запис:
"Транспортний засіб знято з обліку для
реалізації в межах України".

З матеріалів справи вбачається, що
01.02.2013 року ОСОБА_1 зняв автомобіль з
обліку у зв'язку із його відчуженням.
Допитані у судовому засіданні свідки
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що були
присутні при розрахунку за проданий
автомобіль Ford Transit, державний номер
НОМЕР_1 ОСОБА_2 Покупцю були передані
ключі від транспортного засобу, а
дружина власника ОСОБА_3 також була
присутня при виконанні умов угоди,
перераховувала грошові кошти. Даний
факт було не спростовано позивачем.

Враховуючи, що угоду про відчуження
рухомого майна (транспортного засобу),
яка не потребує нотаріального
посвідчення та державної реєстрації
було укладено в період шлюбу між
сторонами та з відома ОСОБА_3, слід
вважати, що угода укладена в інтересах
сім'ї за взаємною згодою подружжя, а
тому висновки суду першої інстанції
про вчинення оспорюваного правочину
без згоди позивача не відповідають
дійсності і за таких обставин рішення
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Новокаховського міського
суду Херсонської області від 14 жовтня
2014 року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог відмовити.

Рішення набирає чинності після
проголошення та може бути оскаржене
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ у
касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: