АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
інстанції: Юзькова О.Л. Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Білич І.М.
10 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого судді:
Суддів:
Болотова Є.В., Поліщук Н.В.
за участю: представника позивача
відповідача Лисенко В.О.
представника третьої
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_7 - ОСОБА_3 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 9 вересня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_7 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційного
банку «Південкомбанк», треті особи:
ОСОБА_6, Фонд гарантування вкладів
фізичних осіб про відновлення
становища, яке існувало до порушення.
в с т а н о в и л а :
Позивач звертаючись у серпні 2014 року до
суду з позовом ставила питання про
зобов'язання уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
тимчасову адміністрацію ПАТ «КБ
«Південкомбанк» відновити її
становище, що існувало до введення в
банку тимчасової адміністрації, а саме
зарахувати перераховані 22 травня 2014
року на вкладний рахунок № НОМЕР_2,
відкритий в ПАТ «Комерційний банк
«Південкомбанк» кошти у розмірі 180 000
гривень та провести нарахування
процентів по депозитному вкладу,
відповідно до умов договору
травня 2014 року на поточний/картковий
рахунок № НОМЕР_1.
Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 9 вересня 2014 року у
задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
представник позивача подав апеляційну
скаргу, де ставив питання про його
скасування та постановлення нового про
задоволення вимог позивача у повному
обсязі. Вказуючи при цьому на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Представник апелянта та третя особа у
судовому засіданні підтримали подану
апеляційну скаргу, просили суд її
задовольнити.

Представник відповідача та третьої
особи (Фонд гарантування вкладів
фізичних осіб ) не визнали подану
апеляційну скаргу, заперечували проти
її задоволення.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, вислухавши пояснення осіб
які з'явилися у судове засідання,
вивчивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що подана апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом при розгляді справи встановлено,
що 22.05.2014 року між ПАТ «КБ
«Південкомбанк» та ОСОБА_7 було
укладено договір банківського вкладу
10696Д-20Ф. За умовами даного договору
позивач взяла на себе зобов'язання
передати, а банк прийняти на депозитний
рахунок грошові кошти у розмірі 180 000
гривень на строк 184 дні, які надаються
до зарахування з рахунку ОСОБА_6 з
встановленням процентної ставки по
вкладу 26,1% річних.

На виконання умов договору ОСОБА_6,
будучи клієнтом банку надала
розпорядження на перерахування коштів
у сумі 180 000 гривень зі свого рахунку.

Постановою Правління НБУ від 23.05.2014
року № 305 «Про віднесення ПАТ
«Комерційний банк «Південкомбанк» до
категорії неплатоспроможних»
відповідача було віднесено до такої
категорії.

За рішенням виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
26.05.2014 року № 37 було розпочато
процедуру виведення банку з ринку та
здійснення в ньому тимчасової
адміністрації строком з 26.05.2014 року по
25.08.2014 року. Призначено уповноважену
особу Фонду на тимчасову адміністрацію
в банку і подальшим продовженням до
25.09.2014 року.

Звертаючись до суду із позовом позивач
вказувала на те, що згідно умов чинного
законодавства укладання договору є
підставою для виникнення цивільних
прав і обов'язків та зобов'язання мають
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору. Оскільки,
укладений між нею та ПАТ «КБ
«Південкомбанк» договір не було
розірвано чи визнано недійсним у
встановленому чинним законодавством
порядку, його умови мають виконуватись,
не зважаючи на введення у відповідача
тимчасової адміністрації. Права
вкладника мають бути захищені судом
шляхом відновлення становища, яке
існувало до їх порушення.

Суд першої інстанції відмовляючи
позивачу у задоволенні заявлених вимог
вказував на те, що зважаючи на
розпочату процедуру виведення ПАТ „КБ
„Південкомбанк" з ринку уповноважений
представник Фонду мав діяти в межах
положень Закону України „ Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб". А
відтак з дня введення тимчасової
адміністрації, призначення
уповноваженої особи Фонду
призупиняються всі повноваження
органів управління банку та дії
уповноваженої особи банку регулюються
спеціальним нормативно-правовим актом
України. При цьому вважав, що підстави
для зобов'язання ПАТ «Комерційний банк
«Південкомбанк», в особі уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на тимчасову
адміністрацію, відновити становище
ОСОБА_7, що існувало до введення
тимчасової адміністрації, шляхом
зарахування перерахованих 22 травня 2014
року на вкладний рахунок № НОМЕР_2,
відкритий у ПАТ «КБ «Південкомбанк» на
ім'я позивача, коштів у розмірі 180 000
гривень та провести нарахування
процентів по депозитному вкладу
відсутні, оскільки обраний позивачем
спосіб захисту суперечить положенням
ЗУ «Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб».

Розглядаючи спір, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон який їх
регулює.

Доводи апеляційної скарги щодо не
взяття судом першої інстанції до уваги
наявності діючого договору
банківського вкладу, який не було
розрізано, чи визнано нікчемним чи
недійсним, на думку колегії суддів не
знайшли свого підтвердження у ході
розгляду.

Так як вказуючи на зазначені вище
підстави, як на обставини
підтвердження заявлених вимог,
позивач ( апелянт) будь-яких доказів на
їх підтвердження не надав. Хоча у
відповідності до вимог ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Позивач взагалі особисто не звертався
як до банку так і до тимчасової
адміністрації чи Фонду з питань
пов'язаних з дією чи припиненням
договору депозитного банківського
вкладу, який був предметом судового
розгляду після 23 травня 2014 року. На
підтвердження заявлених вимог
надавалася лише відповіді, що були
адресовані третій особі по справі.

Також не з ґрунтуються на нормах
діючого законодавства посилання
апелянта про те, що введення тимчасової
адміністрації не є перешкодою для
поновлення порушених прав позивача у
спосіб визначений ним у позові.

Однак, відповідно до Закону України
„Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб" до повноважень
тимчасової адміністрації банку не
віднесено функції внесення в
операційну систему банку операцій, які
мали б бути внесені банком до
запровадження тимчасової
адміністрації. На дату введення
тимчасової адміністрації інформація
щодо розміщення ОСОБА_7 коштів на
вкладному рахунку, в операційній
системі ПАТ „КБ „Південкомбанк"
відсутня, згідно з положеннями ст. 36, 37
зазначеного вище Закону у тимчасової
адміністрації банку не було правових
підстав для здійснення операцій з
перерахування коштів з рахунку ОСОБА_6
на будь-якій інший рахунок та
коригування проводок у операційній
системі банку, які виникли до введення
тимчасової адміністрації.

Крім того, сама ОСОБА_6 з моменту
повернення їй коштів внаслідок збою
системи не виявляла повторної згоди
щодо розпорядження даними коштами, а
саме зарахування їх на відкритий
рахунок за договором позивача та
банку.

Національним банком України з 26.09.2014
року відкликано банківську ліцензію
ПАТ „КБ „Південкомбанк", а відтак
останній не має права здійснювати
ведення рахунків фізичних та юридичних
осіб, а отже фактично позбавлений
права виконувати будь-які операції по
рахункам власних клієнтів.

Не наділена такими повноваженнями і
уповноважена особа Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб на тимчасову
адміністрацію ПАТ «КБ «Південкомбанк»,
яка на час дії тимчасової
адміністрації здійснює свої
повноваження в рамках дії Закону
України « Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб», а саме ст. 36.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду
постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування з доводів
викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307,308, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7
- ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 9 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: