Справа №442/9114/14-ц
Провадження №2/442/2752/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2014 року року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючого - судді Івасівка А.П.

при секретарі - Грабар Л.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Дрогобич
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про розірвання шлюбу та
визначення місця проживання дітей,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачки з вказаним позовом. Позов
мотивує тим, що 24.02.1999 року уклав шлюб з
відповідачкою, який був зареєстрований
у Дублінській селищній раді
Самбірського району Львівської
області. Від даного шлюбу вони мають
двох дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сімейне життя у них з відповідачкою не
склалося через різні погляди на
сімейне життя. З вини останньої сумісне
життя і збереження сім'ї стали
неможливими. Відповідачка з дочкою
переїхала проживати в с.Грушів
Дрогобицького району, а син залишився
проживати з ним та його матір'ю у
смт.Дубляни. Відтак, сімейні відносини
між ними з відповідачкою припинились,
їхня сім'я розпалась, кожен з них живе
своїм життям, подальше збереження сім'ї
є неможливим та суперечить їх
інтересам та інтересам дітей.

Більшу увагу та турботу для їхнього
сина приділяє він, дбає про його
утримання та виховання, фізичний та
моральний розвиток, цікавиться його
навчанням, дозвіллям та успіхами в
школі. Син прихильніший до нього. В той
час відповідачка займається доглядом
та вихованням їхньої дочки. З таких
підстав просить визначити місце
проживання їхнього сина ОСОБА_4 з ним, а
їхньої дочки ОСОБА_3 - з відповідачкою.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав, покликаючись на обставини,
викладені у позовній заяві, просить
позов задоволити.

Відповідач та її представник ОСОБА_5 в
судовому засіданні позов визнали та
пояснили, що сину більш комфортніше з
батьком, тому добре якщо такий буде
проживати з позивачем. Разом з тим, вони
з позивачем разом не проживають, і не
бачать спільного майбутнього.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши надані сторонами докази,
суд вважає, що позов слід задоволити,
виходячи з наступного:

Встановлено, що подружжя сторін
зареєструвало шлюб 24.02.1999 року у
Дублянській селищній раді
Самбірського району Львівської
області, актовий запис №02.

Від даного шлюбу мають двох дітей:
дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Статтею 24 Сімейного кодексу України
закріплено, що шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушення жінки та чоловіка до шлюбу
не допускається.

У відповідності до ст.110 СК України
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним з подружжя.

Згідно п.10 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» №11 від 21.12.2007 року
проголошена Конституцією України
охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей. Із цією метою
суди повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя.

Відтак, аналізуючи зібрані по справі
докази і оцінюючи їх в сукупності, суд
вважає, що оскільки сторони не
підтримують подружніх відносин,
тривалий час проживають окремо, їхній
шлюб існує формально, примирення між
ними не можливе, подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечить
інтересам сторін, тому є всі підстави
для розірвання шлюбу.

Водночас, у відповідності до п.14, 18
вищевказаної постанови Пленуму
Верховного Суду України у випадку коли
при розірванні шлюбу в судовому
порядку встановлено, що подружжя не
досягло згоди про те, з ким із них
будуть проживати неповнолітні діти,
про порядок та розмір виплати коштів на
утримання дітей, дружини (чоловіка), а
також про поділ спільного майна
подружжя, або буде встановлено, що
такої згоди досягнуто, але вона порушує
інтереси дітей чи одного з подружжя,
суд вирішує зазначені питання по суті
одночасно з вимогою про розірвання
шлюбу з дотриманням закону, який
регулює ці правовідносини. При
вирішенні спору про місце проживання
дитини належить звертати особливу
увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із
батьків вона бажає проживати.

За змістом частин першої та другої
статті 160 СК України місце проживання
дитини, яка не досягла десяти років,
визначається за згодою батьків, а місце
проживання проживання дитини, яка
досягла десяти років, визначається за
спільною згодою батьків та самої
дитини.

Відповідно до ст. 161 СК України, якщо
мати та батько, які проживають окремо,
не дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом. Під час
вирішення спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права
дитини, ч.ч. 7.8 ст. 7 СК України при
вирішенні будь-яких питань щодо дітей,
суд повинен виходити з найкращого
забезпечення інтересів дітей.

Водночас, суд вважає за необхідне
роз'яснити сторонам, що відповідно до
ст.ст.141,142 СК України мати, батько мають
рівні права та обов'язки щодо дитини,
незалежно від того, чи перебувають вони
у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між
ними, проживання їх окремо від дитини
не впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Враховуючи наведене, керуючись
принципами максимального забезпечення
прав та інтересів дитини, суд вважає, що
визначення місця проживання дитини
разом з батьком буде в повній мірі
відповідати розвитку та інтересам
дитини.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
який укладений 24.02.1999 року у
Дублянській селищній раді
Самбірського району Львівської
області, актовий запис №02.

Рішення суду про розірвання шлюбу
після набрання ним законної сили
надіслати до Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану по
м.Дрогобичу реєстраційної служби
Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції у Львівській
області для внесення відомостей до
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян та проставлення
відмітки в актовому записі про шлюб.

Визначити місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, з батьком ОСОБА_1, за
адресою: АДРЕСА_1

Визначити місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року, з матір'ю ОСОБА_2, за адресою:
АДРЕСА_2

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Дрогобицький міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Суддя
Івасівка А.П.