Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2014 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Матвєєвої Ю. О. , при секретарі
Кадимовій А.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа ТОВ «Проектно-експертна фірма
«Землі Приазов'я» про визнання
незаконною відмови в погоджені меж
земельної ділянки та погодження акту
встановлення (відновлення) меж
землекористування без підпису
документа суміжними
землекористувачами, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2014 року в Іллічівський районний
суд м.Маріуполя Донецької області
звернулася ОСОБА_1 із позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання незаконною
відмови в погоджені меж земельної
ділянки та погодження акту
встановлення (відновлення) меж
землекористування без підпису
документа суміжними
землекористувачами. Просила вважати
незаконною відмову ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в
погоджені меж земельної ділянки,
розташованої за адресою АДРЕСА_1,
вважати погодженим акт встановлення
(відновлення) меж землекористування
від 10.12.2013р. без підпису документа
суміжними землекористувачами ОСОБА_2
та ОСОБА_5. Пізніше, у зв'язку із тим, що
відповідач ОСОБА_5 підписав акт
узгодження меж земельної ділянки,
позивач просила залишити позовні
вимоги відносно ОСОБА_5 без розгляду.
Також за заявою позивача судом були
притягнуті до участі в справі в якості
співвідповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

В обґрунтування позову зазначила що її
дід ОСОБА_6 був власником домоволодіння
та земельної ділянки в АДРЕСА_1, яка
належала йому на підставі державного
акта від 04.04.1998р. На той час кадастровий
номер земельній ділянці присвоєний не
був. 31.08.2006р. ним було складено заповіт
на користь позивача. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_6 помер у зв'язку із чим позивач
звернулася до нотаріуса для прийняття
спадщини. Оскільки вказаній земельній
ділянці кадастровий номер не
присвоювався, тому нотаріус оформити
спадщину не міг. З цього приводу
позивач звернулася до ТОВ
«Проектно-експертної фірми «Землі
Приазов'я» з метою присвоєння
кадастрового номеру земельній ділянці.
Для затвердження технічної
документації необхідно було надати акт
встановлення (відновлення) меж
землекористування, який має бути
підписаний суміжними
землекористувачами. У зв'язку із цим
позивач звернулася до сусідів -
власників суміжних земельних ділянок,
які безпідставно відмовились
підписувати вказаний акт встановлення
(відновлення) меж. Посилаючись на
положення 91, 106, 158, 198 Земельного кодексу
України просить задовольнити позовні
вимоги.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала заявлені позовні
вимоги з підстав, викладених в позові.

Відповідачі позовні вимоги не визнали,
не погоджувалися із розмірами
земельної ділянки позивача, вказували,
що запропоновані в акті межі земельної
ділянки порушують право власності на
їх частину земельної ділянки, а також
що позивач намагається незаконно
привласнити їх частину земельної
ділянки.

Представник третьої особи ТОВ
«Проектно-експертна фірма «Землі
Приазов'я» позовні вимоги підтримала
та вказала про їх законність і
обґрунтованість. Зазначила, що
підписанням акту встановлення
(відновлення) меж землекористування
права відповідачів порушуватися не
можуть, оскільки вони мають оформлене
право власності, яке підтверджується
державним актом на право власності.
Межі двох земельних ділянок, які мають
кадастрові номери, накладатися не
можуть.

Суд, вислухавши сторони, представника
третьої особи, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна
після смерті спадкодавця ОСОБА_6, що
підтверджується нотаріально
посвідченим заповітом від 31.08.2006 р.

Згідно державного акту на право
приватної власності на землю від
04.03.1998р. ОСОБА_6 на праві власності
належить земельна ділянка по АДРЕСА_1,
площею 0,0459 га.

На час оформлення вказаного державного
акту на право власності від 04.03.1998р.
кадастрового номеру земельній ділянці
присвоєно не було, оскільки такі дії не
були передбачені діючим на той час
законодавством.

Станом на сьогоднішній день чинне
законодавство передбачає, що для
оформлення спадкових прав на
успадковану земельну ділянку
необхідно отримати витяг із державного
земельного кадастру та відповідно
земельній ділянці має бути присвоєно
кадастровий номер, який присвоюється
під час внесення даних про ділянку до
державного земельного кадастру.

Отже для реалізації можливості
оформлення спадкових прав та
присвоєння кадастрового номеру на
земельну ділянку по АДРЕСА_1 позивач
звернулася до землевпорядної
організації Колективного підприємства
«Госпрозрахуноквий
земельно-кадастровий центр». Під час
складання технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) по АДРЕСА_1 необхідним було
скласти та підписати у суміжних
землекористувачів акт відновлення меж
землекористування. Для його підписання
позивач звернулася до відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які згідно
державного акту про право власності
від 21.05.2003р. є власниками суміжної
земельної ділянки по АДРЕСА_2 та
суміжними землекористувачами із
земельною ділянкою позивача. Проте
відповідачі відмовились підписувати
відповідний акт відновлення меж,
внаслідок чого позивач позбавлена
можливості дооформити технічну
документацію на земельну ділянку для
присвоєння кадастрового номеру,
отримати витяг із державного
земельного кадастру та відповідно
вступити в права власності на
успадковане майно.

Відповідно до статті 106 Земельного
кодексу України власник земельної
ділянки має право вимагати від
власника сусідньої земельної ділянки
сприяння встановленню твердих меж, а
також відновленню межових знаків у
випадках, коли вони зникли,
перемістились або стали невиразними.

Частиною 3 ст. 103 Земельного кодексу
України власники та землекористувачі
земельних ділянок зобов'язані
співпрацювати при вчиненні дій,
спрямованих на забезпечення прав на
землю кожного з них та використання цих
ділянок із запровадженням і
додержанням прогресивних технологій
вирощування сільськогосподарських
культур та охорони земель (обмін
земельних ділянок, раціональна
організація територій, дотримання
сівозмін, встановлення, зберігання
межових знаків тощо).

Позивач для реалізації прав власності
має право вимагати від відповідачів,
які є власниками сусідської земельної
ділянки, сприянню встановлення меж та
підписання відповідного акту, який
необхідний йому для складання
технічної документації і присвоєння
земельній ділянці кадастрового номеру
та оформлення права власності.

Відповідачі, які є суміжними
землекористувачами, мають
дотримуватися правил добросусідства
та вразі відсутності порушення їх прав
співпрацювати із позивачем при
вчиненні дій, спрямованих на
забезпечення прав на землю кожного з
них, в тому числі для погодження
спільних меж земельних ділянок і
складання технічної документації на
присвоєння кадастрового номеру.

Статтею 198 ЗК України передбачено, що
кадастрові зйомки - це комплекс робіт,
виконуваних для визначення та
відновлення меж земельних ділянок.

Кадастрова зйомка, зокрема, включає:
погодження меж земельної ділянки з
суміжними власниками та
землекористувачами.

Згідно статті 55 Закону України «Про
землеустрій» встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) проводиться відповідно до
топографо-геодезичних і
картографічних матеріалів.

Встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) здійснюється на
основі технічної документації із
землеустрою, якою визначається
місцеположення поворотних точок меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості).

Оцінюючи заперечення відповідачів
щодо можливого порушення позивачем їх
права власності на належну їм на праві
власності земельну ділянку та
можливого збільшення земельної
ділянки позивача за рахунок ділянки
відповідачів, суд виходить із
наступного.

Досліджені судом письмові докази,
свідчать, що розміри та схематичне
розташування земельної ділянки
позивача по АДРЕСА_1, які були
відображені в державному акті на право
приватної власності на землю від
04.03.1998р., є аналогічними та співпадають
із тими розмірами та розташуванням, які
нанесені в спірному акті відновлення
меж землекористування. Тому відсутні
об'єктивні підстави вважати про
можливе збільшення розміру ділянки
позивача або зміну її кордонів за
рахунок сусідської ділянки
відповідачів.

Крім того право власності відповідачів
в даному випадку порушуватися не може,
оскільки їх право власності вже
зареєстровано та оформлено у
встановленому законом порядку, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи відповідним державним актом на
право власності від 21.05.2003р., та
технічною документацією із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право на земельну
ділянку, в яких міститься план
зовнішніх меж земельної ділянки
відповідачів, відповідні розміри та
координати ділянки.

Згідно пункту 24 Постанови Кабінету
Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. N 1051
«Про затвердження Порядку ведення
Державного земельного кадастру» до
Державного земельного кадастру
вносяться такі відомості про земельні
ділянки: - кадастровий номер згідно з
пунктом 30 цього Порядку; -
місцезнаходження (адреса); - опис меж із
зазначенням суміжних земельних
ділянок, їх власників, користувачів
суміжних земельних ділянок державної
чи комунальної власності; - площа; - міри
ліній по периметру; - координати
поворотних точок меж; - дані про
прив'язку поворотних точок меж до
пунктів державної геодезичної мережі
із зазначенням пунктів прив'язки.

Згідно пункту 26 вказаної Постанови
система кадастрової ідентифікації
об'єктів Державного земельного
кадастру є єдиною на всій території
України.

Таким чином, з метою захисту прав
власників земельних ділянок
законодавчо виключена можливість в
державному земельному кадастрі
накладення геодезичних координат та
кордонів однієї земельної ділянки на
іншу.

Також під час розгляду справи з метою
добровільного вирішення спірної
ситуації за участю геодезиста була
складена технічна документація по
винесенню та закріпленню на місцевості
меж земельної ділянки відповідачів по
АДРЕСА_2 та оформлено відповідний акт
винесення та закріплення меж їх
земельної ділянки із зазначенням
спірної частини межі спільних
землеволодінь позивача. Вказаний акт
без зауважень також був підписаний
ОСОБА_2 За результатами складання
вказаного акту не було встановлено
накладання одної ділянки на іншу або
порушення цілісності ділянки
відповідача при винесені та закріплені
межі ділянки.

Вказані докази та встановлені
обставини свідчать про відсутність
порушень з боку позивача прав
відповідачів на належну їм на праві
власності земельну ділянку по АДРЕСА_2
або зменшення розміру їх земельної
ділянки чи зміну місця розташування
земельних ділянок обох сторін спору.

В такому випадку в судовому засіданні
не знайшли свого підтвердження
об'єктивні та законні підстави для
відмови відповідачами від підписання
та погодження спірного акту
відновлення меж землекористування
земельної ділянки по АДРЕСА_1, оскільки
їх наявні права власності при цьому не
порушуються.

Згідно із ч. 4 ст. 13 Конституції України
держава забезпечує захист прав усіх
суб'єктів права власності і
господарювання, їх рівність перед
законом.

Основний Закон України гарантує
кожному право володіти, користуватися
і розпоряджатися своєю власністю
відповідно до закону (ст. 41).

Відповідно до ст. 14 Конституції України
право власності на землю гарантується,
це право набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.

Згідно ст.152 Земельного кодексу України
держава забезпечує громадянам та
юридичним особам рівні умови захисту
прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється,
зокрема, шляхом: визнання прав;
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Враховуючи наведені вище обставини та
положення чинного законодавства
вимоги позивача є законним та
обґрунтованими і підлягають судовому
захисту шляхом визнання незаконною
відмову відповідачів в погодженні меж
земельної ділянки по АДРЕСА_1 та
підписання відповідного акту
встановлення меж, та визнання
погодженим такого акту без підпису
суміжними землекористувачами.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь
які фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги та
заперечення сторін, та інших обставин
справи, які мають значення для справи.

Враховуючи викладене, оцінюючи
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, керуючись ч. 4
ст. 13, 14 Конституції України, ст.ст. 103, 106,
107, 198 ЗК України, ст.55 Закону України
"Про землеустрій, п.п. 24, 26 Постанови
Кабінету Міністрів України від 17
жовтня 2012 р. N 1051 «Про затвердження
Порядку ведення Державного земельного
кадастру»,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
третя особа ТОВ «Проектно-експертна
фірма «Землі Приазов'я» про визнання
незаконною відмови в погоджені меж
земельної ділянки та погодження акту
встановлення (відновлення) меж
землекористування без підпису
документа суміжними
землекористувачами - задовольнити
повністю.

Визнати незаконною відмову ОСОБА_2 в
погодженні меж земельної ділянки,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Вважати погодженим акт встановлення
(відновлення) меж землекористування
від 10 грудня 2013 року без підпису
документа суміжними
землекористувачами ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 витрати по сплаті
судового збору в рівних частках з
кожного по 81,20 грн. що загалом складає
243,60 грн.

На рішення може бути подана апеляція в
Апеляційний суд Донецької області
через Іллічівський райсуд м. Маріуполя.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Ю. О. Матвєєва