Провадження № 2/161/4473/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

10 грудня 2014 року

Луцький міськрайонний
суд Волинської області

в складі: головуючого судді
Івасюти Л.В.

при секретарі
Сидоренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені)
за прострочення сплати аліментів та
додаткових витрат,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17.09.2014 року звернулася з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення неустойки
(пені) за прострочення сплати аліментів
та додаткових витрат .

Свій позов мотивує тим, що 11 серпня 2000
року між нею та відповідачем по справі
зареєстровано шлюб, від якого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась донька
ОСОБА_3. За час спільного проживання із
відповідачем постійно виникали
непорозуміння, відповідач не виявляв
належної уваги до дитини, не цікавився
інтересами сім'ї, матеріально не
забезпечував її з дитиною. Рішенням
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 08.04.2010року шлюб
було розірвано. Після розірвання шлюбу
неповнолітня дочка проживає разом з
нею та перебуває на її утриманні.
Відповідач не надає матеріальної
допомоги на утримання дитини. Рішенням
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 09.06.2011року
вирішено стягувати з відповідача в її
користь аліменти на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_3 в твердій
грошовій сумі, в розмірі 600,00 грн.,
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для однієї
дитини відповідного віку, починаючи з
20.01.2011 року і до досягнення ОСОБА_3
повноліття.

Рішення суду відповідачем не
виконується. Станом на момент
звернення до суду заборгованість
відповідача по сплаті аліментів
становить 6 198,00 грн., що підтверджується
довідкою-розрахунком Першого відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції від 01.09.2014
року. Заборгованість по аліментах на
утримання доньки виникла з вини
відповідача, якому було відомо про
щомісячний розмір аліментів, який
підлягає до стягнення з нього, згідно з
рішенням суду, проте аліменти не
сплачував. Зважаючи на те, що він є
працездатною особою, і свідомо
ухилявся від сплати аліментів, просить
частково нарахувати неустойку (пеню) за
прострочення сплати аліментів,
починаючи з листопада 2013 року.
Відповідно до її розрахунку розмір
неустойки (пені) становить 9 384,00 грн.
Крім того, нею понесені додаткові
витрати на дитину, викликані розвитком
її здібностей, оздоровленням та
лікуванням, на загальну суму 21 858,32 грн.
Відповідач також повинен брати участь
у вищевказаних додаткових витратах на
утримання дитини, сплачуючи половину
їх вартості, що становить 10 929,16 грн. На
даний час останнім сплачено 3000 грн. за
брекет систему. Інші додаткові витрати
на утримання дитини відповідач в
добровільному порядку не оплачує.
Таким чином, з врахуванням сплачених
3000,00 грн. відповідач повинен
компенсувати затрачені нею кошти в
сумі 7 929,16 грн.

Посилаючись на наведене, позивач
просила суд стягнути з відповідача в її
користь 9384,00 грн. неустойки (пені) за
час прострочення сплати аліментів та
додаткові витрати на дитину в сумі
7929,16грн. Судові витрати просила
стягнути з відповідача.

В судове засідання позивач не
з'явилася, однак подала на адресу суду
заяву про розгляд справи за її
відсутності, в якій зазначила, що позов
підтримує з підстав, зазначених у
позовній заяві та не заперечує щодо
заочного розгляду справи, зменшила
розмір пені до 6000грн.

Відповідач в судове засідання не
з'явився з невідомих суду причин.
Відповідно до п.5 ст. 74 ЦПК України суд
повідомляв відповідача, повістка
останньому надсилалась за місцем
проживання, а отже він в такому випадку
вважається таким, що повідомлений
належним чином. Суд зі згоди позивача
вважає можливим провести заочний
розгляд справи по наявних доказах,
відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у
зареєстрованому шлюбі з 11.08.2000 року. Від
даного шлюбу у них народилася донька
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 08.04.2010 року шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 розірвано.

Судом встановлено, що дитина після
розірвання шлюбу перебуває на
утриманні позивача ОСОБА_1 Відповідач
ОСОБА_2 є батьком дитини, однак в
добровільному порядку матеріальної
допомоги на її утримання не надає.

Після звернення позивача до суду з
позовом про стягнення з відповідача
аліментів на утримання дитини,
рішенням Луцького міськрайонного суду
від 09.06.2011р. позов було задоволено, та
постановлено стягувати з ОСОБА_2 в
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в
розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з
20.01.2011р. і до досягнення останньою
повноліття.

Як вбачається з довідки-розрахунку
Першого відділу державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції Волинської області,
заборгованість ОСОБА_2 за аліментами
станом на 01.09.14 р. становить 6198,00 грн.
(а.с.6)

В судовому засіданні встановлено, що
дана заборгованість утворилась з вини
відповідача, який, зі слів позивача,
спроможний сплачувати аліменти, проте
свідомо ухиляється від їх сплати та не
дбає про дитину.

На підставі ст. 196 Сімейного Кодексу
України, при виникненні заборгованості
з вини особи, яка зобов'язана
сплачувати аліменти за рішенням суду,
одержувач аліментів має право на
стягнення неустойки (пені) у розмірі
одного відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Неустойка не сплачується, якщо платник
аліментів є неповнолітнім.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму
ВСУ «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів» N 3,
від 15.05.2006 передбачена ст. 196 CK
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

Як вбачається з наданого
позивачем і перевіреного в суді
розрахунку позивача, сума неустойки
(пені) за період з листопада 2013року по
серпень 2014року становить 9384 грн. (а.с.4)

Позивач зменшила розмір позовних вимог
та просить стягнути з відповідача пеню
в розмірі 6000 грн. З урахуванням зміни
позивачем позовних вимог до стягнення
з відповідача підлягає 6000 грн.

З висновку ЛКК №203 комунального
закладу «Луцька міська дитяча
поліклініка» вбачається, що ОСОБА_3,
хворіє бронхіальною астмою. (а.с.7),
внаслідок чого її матір ОСОБА_1 змушена
нести додаткові витрати на дитину, що
викликані станом незадовільним
здоров'я останньої.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем понесені додаткові витрати
на дитину, зокрема: на розвиток
здібностей, оздоровлення та лікування
останньої, а саме: через захворювання
дитини бронхіальною астмою позивачем
придбано компресорний інгалятор
вартістю 655,00 грн (копія квитанції від
27.11.2011р.)., подушки на суму 774,00 грн. та
матрац на суму 2425,00 грн. (копії
квитанцій від 16.12.2012р.) Крім того, за
медичними показами лікаря-стоматолога
доньці сторін встановлено брекет
систему вартістю 5 000,00 грн. (товарний
чек від 01.11.2012р.), лікування в
стоматологічному кабінеті складає
2000грн. (згідно довідки від 10.11.2013р.) В
період з 07.02.2013 року по 01.07.2014 року
ОСОБА_3 займалась у балетній студії
«Жизель» на базі спортивно-оздоровчого
комплексу «Драйв». Відповідно до
довідки від 10.09.2014 року вартість занять
за період навчання становила 3 740,00 грн.
Вартість оздоровлення ОСОБА_3 в
санаторії «Вероніка» склала 2300,00 грн.
(копія квитанції від 12.08.2013р.), вартість
проїзду до санаторно-лікувального
закладу становила 210,72 грн. згідно копії
проїздних документів, за оздоровлення
дитини в ДП «УДЦ «Молода - гвардія»
ОСОБА_1 витрачено 1 791,60 грн. що
підтверджується довідкою від 30.05.2014
року. 22.08.2014р. та 26.08.2014 року позивачем
сплачено 2962,00 грн. за навчальні
посібники, підручники.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1
понесено додаткові витрати на
утримання дитини, згідно квитанцій та
довідок, що містяться в матеріалах
справи, на загальну суму 21 858,32 грн. (а.с.
8-19).

Відповідно до ст. 185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення одноразово, періодично або
постійно.

Отже, відповідач також повинен брати
участь у вищевказаних додаткових
витратах на утримання дитини,
сплачуючи половину їх вартості, що
становить 10 929,16 грн. На даний час ОСОБА_2
сплачено 3000 грн. за брекет систему. Інші
додаткові витрати на утримання дитини
відповідач в добровільному порядку не
оплачує. Таким чином, з врахуванням
сплачених 3000,00 грн. відповідач повинен
компенсувати затрачені позивачем
кошти в сумі 7 929,16 грн. (10929,16 грн. - 3000,00
грн.)

За таких обставин, суд приходить до
висновку, про стягнення з відповідача в
користь позивача додаткових витрат на
утримання дитини в сумі 7929,16 грн.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215, 224 ЦПК
України, ст.ст. 20, 185, 196 СК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1
6000грн. (шість тисяч гривень) неустойки
(пені) за час прострочення сплати
аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 7929,16
грн. (сім тисяч дев'ятсот двадцять
дев'ять гривень 16 копійок) витрат на
утримання дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в сумі 487,20грн. (чотириста
вісімдесят сім гривень 20 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте
Луцьким міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача, яку може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Івасюта Л.В.