Справа № 487/8137/14-ц
Провадження № 2/487/2756/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2014 року

Заводський районний суд м. Миколаєва
у складі головуючого судді Павлової
Ж.П.,при секретарі Сочивко І.О.
,позивача ОСОБА_1, представника
відповідача Короткової В.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ТОВ "Медичний Центр "Глорія"
про стягнення заробітної плати ,
середнього заробітку за час затримки
виплати заробітної плати та моральної
шкоди

В
С Т А Н О В И В

13.08.2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду
із позовом до ТОВ "Медичний
центр"Глорія" про стягнення заробітної
плати , середнього заробітку за час
затримки виплати заробітної плати та
моральної шкоди.

В позові вона вказала, що з 13.03.2014 року
вона була прийнята на посаду
адміністратора вказаного товариства
із заробітною платою 1500 грн. на місяць,
про що було складено наказ №31 від
14.03.2014року.На вказаному товаристві вона
попрацювала до 20.06.2014року, і подала
заяву на звільнення, оскільки їй не
виплачувалась заробітна плата.

Посилаючись на положення ст. 116, ст.1167
КзпП України, позивачка просила
стягнути на її користь заборгованість
по заробітній платі в сумі 6000 грн. та
моральну шкоду в сумі 10000 грн.

В подальшому, 07.10.2014 року позивачка
позовні вимоги уточнила, та просила
стягнути на її користь заборгованість
по заробітній платі в сумі 4267 грн. 86
коп., з урахуванням сплачених їй 1500 грн.
за період її роботи в товаристві з
24.02.2014року по 20.06.2014р., середній
заробіток за час затримки розрахунку
за період з 20.06.2014року по 07.10.2014рік в
сумі 5360 грн. 62 коп. та моральну шкоду в
сумі 5000 грн.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала та просила
їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала та
просила відмовити в їх задоволенні,
посилаючись на те, що позивачка лише
проходила стажування в медичному
центрі, і оскільки вона не приступила
до виконання функціональних
обов*язків, то 26.06.2014 року вона , як
директор видала наказ №40 про втрату
сили наказу від 14.03.2014р. №41 , яким ОСОБА_1
була прийнята на посаду адміністратора
центру.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи суд
приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до наказу №31 від 14.03.2014 року
ОСОБА_1 була прийнята на посаду
адміністратора Медичного центру
"Глорія"з 14.03.2014року,з окладом згідно
штатного розкладу, що становить 1400 грн.
на місяць.

Факт її прийняття на работу також
підтверджується звітом про прийнятих
працівників на 26.03.2014 року ,та
корінцем-направленням на
працевлаштування , які подані
відповідачем до Заводського районного
центру зайнятості.

20.06.2014р. позивачка звільнилась із
роботи, у звязку із невиплатою їй
заробітної плати.

Відповідачем в судовому засіданні
наданий наказ № 40 від 26.06.2013 року про
визнання наказу №41 від 14.03.2014р. таким,
що втратив силу, у звязку із тим , що
ОСОБА_1 до роботи в медичному центрі не
приступила.

Суд не може прийняти його до уваги,
оскільки його прийняття протирічить
положенням діючому трудовому
законодавству.Крім того, факт роботи
позивача на товаристві
підтверджується наявною в матеріалах
справи характеристикою, виданою
директором цього товариства
Коротковою В.А., фотографіями, які
започаткували позивачку на робочому
місці , та графіками роботи
адміністратора , підписаними
директором товариства , а також
дослідженим в ході судового засідання
журналом ведення обліку пацієнтів,
наданим позивачкою.

Суд критично розцінює покази
представника позивача та надані ним
копії табелів обліку робочого часу, де
не зазначено прізвище позивачки,
оскільки оригіналів цих табелів нею не
надано, а також ці табелі не
пронумеровані, не підшиті і є
можливість їх виготовлення в любий час.

Вiдповiдно до вимог ст. 47 КЗпП України
власник чи уповноважений ним орган
зобов'язаний у день звiльнення видати
працiвнику належним чином оформлену
трудову книжку i провести з ним
розрахунок у строки, зазначенi в статтi
116 дiйсного Кодексу, яка передбачає, що
при звiльненнi працiвника виплата всiх
сум, належних йому вiд пiдприємства,
установи, органiзацiї, проводиться в
день звiльнення.

Якщо працiвник в день звiльнення не
працював, то зазначенi суми мають бути
виплаченi не пiзнiше наступного дня
пiсля пред'явлення звiльненим
працiвником вимоги про розрахунок.

При звiльненнi працiвника виплата всiх
сум, що належать йому вiд пiдприємства,
установи, органiзацiї, проводиться в
день звiльнення. Якщо працiвник в день
звiльнення не працював, то зазначенi
суми мають бути виплаченi не пiзнiше
наступного дня пiсля пред'явлення
звiльненим працiвником вимоги про
розрахунок (ст. 116 КЗпП України).

За таких обставин, на користь позивачки
підлягає стягненню із відповідача
заборгованість по заробітній платі (
виходячи із встановленого відповідно
до штатного розкладу окладу
адміністратора в сумі 1400 грн.( за період
з 14.03.2014року по 20.06.2014р.)в сумі
2952грн.30коп.

Розрахунок: 2800 грн(фактична заробітна
плата за останні повні два місяці
роботи):61(кількість днів за два останні
повні місяці роботи (квітень,
травень)=45,90(розмір середньоденної
заробітної плати )х97 днів роботи на
товаристві= 4452,30 - 1500 грн.(отриманих
позивачем за час роботи)=2952,30 грн.

Невиплата з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звiльненому працiвниковi сум у строки,
зазначенi в статтi 116 КЗпП Украiни, є
пiдставою для застосування
вiдповiдальностi, передбаченоi ст. 117
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір,
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку, а при наявності спору про
розмір належних сум спір вирішується
органом, який і визначає розмір
відшкодування за час затримки
розрахунку.

Як роз яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 20 постанови №13 від 24 грудня
1999 р. «Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці» при
визначенні суми відшкодування
необхідно враховувати розмір спірної
суми, істотності цієї частки порівняно
із середнім заробітком працівника та
інших обставин.

За таких обставин та відповідно до ст.
117 КЗпП України, ст. 27 Закону України
«Про оплату праці» відповідач несе
відповідальність за затримку
розрахунку при звільненні в сумі 5003
грн. 10 коп. за період з 20.06.2014 року по
07.10.2014р. , виходячи із суми
середньоденного заробітку позивача (45
грн.90 коп), розрахованого за два
останніх повних місяця роботи та 109
днів затримки виплати заробітної плати
станом на 07.10.2014р.

Вищезазначена сума підлягає стягненню
із відповідача.

Неправомірними діями Відповідача щодо
невиплати заробітної плати позивачці
також спричинено моральну шкоду.

Відповідно до ст.23 Цивільного кодексу
України, п.3 Постанови Пленуму ВСУ № 4
від 31.03.95 «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Завдана позивачці моральна шкода
обґрунтовується тим, що в результаті
неправомірних дій відповідача
порушився спокійний спосіб життя
позивачки,яка повинна була докласти
додаткових зусиль для його
відновлення.Суд вважає достатнім для
відшкодування моральної шкоди
позивачці 300 грн., яка підлягає
стягненню із ТОВ МЦ "Глорія".

За таких підстав позов підлягає
частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,60, 213-215 ЦПК України,
суд

В И Р
І Ш И В

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ТОВ "Медичний центр
"Глорія" на користь ОСОБА_1 5009 грн.79 коп
заробітної плати , 3324 грн.36
коп.середнього заробітку за час
затримки виплати заробітної плати та 300
грн. моральної шкоди.

Стягнути із ТОВ "Медичний центр
"Глорія" на користь держави 243 грн. 60
коп. судового збору.

Рішення вступає в законну силу через
10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляція
до Миколаївського апеляційного суду
через Заводський районний суд в
порядку, встановленому ст.294 , ст.295 ЦПК
України.

Суддя

Павлова Ж.П.