Справа № 308/7168/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2014 року
місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

судді - Микуляк П.П.

при секретарі - Остич Л.В.

з участю позивача ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, цивільну справу
за позовною заявою за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, районного відділу
державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції, третя особи без
самостійних вимог на предмет спору -
ТОВ «Кредитні ініціативи», про
визнання договору купівлі-продажу
автомобіля дійсним, визнання права
власності на транспортний засіб та
звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського
міськрайонного суду з зазначеною
позовною заявою мотивуючи її тим, що в
серпні 2013 року між ним та ОСОБА_3 було
укладено усну угоду про купівлю-продаж
автомобіля марки «ВАЗ 211540», 2007 р.в., тип
ТЗ- легковий седан-В, кузов НОМЕР_2, д/н
НОМЕР_1, належного відповідачу, за ціною
5 тис. дол.США, що становило 39965 грн.

12.08.2013 року, в присутності свідків, ним
було передано ОСОБА_3 грошові кошти за
автомобіль, що підтверджується
письмовою розпискою, а той в свою чергу
передав йому автомобіль, ключі від
нього та свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу. 27.11.2013 року
відповідач надав йому нотаріально
посвідчену довіреність на право
вчиняти від його імені дії щодо
управління та розпорядження
автотранспортом. Даний договір
доручення був посвідчений взамін
укладеного між ними договору
купівлі-продажу вказаного автомобіля.

Враховуючи, наявність досягнутої між
ним - ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3
згоди щодо усіх істотних умов договору,
факт виконання договору позивач
вважає, що 27.11.2013 року фактично мало
місце укладення договору
купівлі-продажу транспортного засобу,
а не договір доручення, а тому
відповідно він набув право власності
на автомобіль.

У квітні 2014 року, маючи намір зняти
автомобіль з обліку, він звернувся до
РЕВ Ужгородського МРВ УДАІ УМВС
України в Закарпатській області, де
йому стало відомо, що на автомобіль
марки «ВАЗ 211540», 2007 р.в., тип ТЗ- легковий
седан-В, кузов НОМЕР_2, д/н НОМЕР_1,
районним відділом ДВС Ужгородського
МРУЮ накладено арешт у зв'язку з
невиконанням боржником ОСОБА_3 своїх
грошових зобов'язань.

В подальшому ним було з'ясовано, що у
зв'язку з погашенням ОСОБА_3 боргу перед
ТОВ «ПростоФінанс», обмеження у
вигляді застави рухомого майна та
арешту майна боржника, накладеного
державним виконавцем, було скасовано,
що підтверджується постановою ДВС про
закінчення виконавчого провадження
від 12.08.2013 року та витягом з Державного
реєстру обтяжень рухомого майна від
19.08.2013 року. Проте, згідно облікових
даних Ужгородського МРВ УДАІ УМВС
України в Закарпатській області,
містяться відомості про арешт майна
ОСОБА_4 за зобов'язаннями, відмінними
від зобов'язань перед ТОВ
«ПростоФінанс».

Оскільки з моменту передачі за
укладеним договором він став власник
оком транспортного засобу, позивач
вважає, що має право вимоги до РВ ДВС
Ужгородського МРУЮ про звільнення
з-під арешту належного йому рухомого
майна.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_5 позовні вимоги
підтримали та просили суд визнати
договір купівлі-продажу автомобіля
укладений 27.11.2013 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 дійсним. Визнати за ОСОБА_1
право власності на транспортний засіб -
автомобіль марки «ВАЗ 211540», 2007 р.в., тип
ТЗ- легковий седан-В, кузов НОМЕР_2, д/н
НОМЕР_1, та звільнити зазначений
транспортний засіб з-під арешту, який
накладений РВ ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції за
фінансовими зобов'язаннями ОСОБА_3.

Відповідач ОСОБА_3, у судове засідання
не з'явився повторно, хоча про час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Представники відповідача РВ ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції в судове засідання
не з'явився, хоча про час та місце
розгляду справи був повідомлений. В
судовому засіданні, що мало місце 09.12.2014
року представник відповідача ОСОБА_6
вирішення позовних вимог залишив на
розсуд суду.

Представник третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору -
ТОВ «Кредитні ініціативи» у судове
засідання не з'явився, хоча був
повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, суд приходить до
наступних висновків:

З досліджених матеріалів слідує, що
відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3,
виданого 01.12.2007 року РЕВ Ужгородського
МРВ УДАІ УМВС України в Закарпатській
області, право власності на автомобіль
марки «ВАЗ 211540», 2007 р.в., тип ТЗ- легковий
седан-В, кузов НОМЕР_2, реєстраційний
номер НОМЕР_1, зареєстровано за ОСОБА_3
(а.с.12). Даний транспортний засіб
останнім був придбаний за кредитні
кошти отримані в ТОВ «ПростоФінанс»
згідно кредитного договору №3 від
01.12.2007 року та в забезпечення виконання
зобов'язань переданий в заставу на
підставі договору застави.

В серні 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
була досягнуто усну домовленість про
продаж зазначеного транспортного
засобу. 12 серпня 2013 року позивач, на
виконання досягнутої домовленості, в
присутності трьох свідків, передав
ОСОБА_3 грошові кошти за автомобіль у
розмірі 5000 дол.США, що в еквіваленті до
національної валюти (з розрахунку 100
дол.США дорівнює 799,30 грн.) становило
39965,00 грн., що підтверджується розпискою
від 12.08.2013 року (а.с.10, 11), а останній
передав ОСОБА_1 сам транспортний засіб,
ключі від нього та свідоцтво про
реєстрацію ТЗ.

27 листопада 2013 року ОСОБА_3 видав на
ім'я ОСОБА_1, посвідчену приватним
нотаріусом Мукачівського районного
нотаріального округу та зареєстровану
в реєстрі за №2253, довіреність, якою
уповноважив позивача користуватися та
розпоряджатися автомобілем (укладати
від його імені договори
купівлі-продажу транспортного засобу,
одержувати за цим договором грошову
винагороду, зняти транспортний засіб з
обліку та ін.), для чого надав йому право
представляти його інтереси в державних
та інших органах, підприємствах,
установах та організаціях тощо.

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що 27.11.2013 року
мало місце фактичне укладення між ним
та відповідачем договору
купівлі-продажу транспортного засобу,
а не договору дарування.

Згідно ст.655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Договір може бути укладений у будь-якій
формі, якщо вимоги щодо форми договору
не встановлені законом (ч.1 ст.639 ЦК
України).

Частиною 1 статті 206 ЦК України
визначено, що усно можуть вчинятися
правочини, які повністю виконуються
сторонами у момент їх вчинення, за
винятком правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Договір про відчуження транспортного
засобу підлягає нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації
(ст.55 Закону України «Про нотаріат»,
ст.ст.209, 210 ЦК України).

Відповідно до абзацу 2 пункту 8 Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженого
постановою КМ України від 07.09.1998 р. № 1388
(із змінами) документами, що
підтверджують правомірність придбання
транспортних засобів, їх складових
частин, що мають ідентифікаційні
номери, є засвідчені підписом
відповідної посадової особи, що
скріплений печаткою: довідка-рахунок
за формою згідно з додатком 1, видана
суб'єктом господарювання, діяльність
якого пов'язана з реалізацією
транспортних засобів та їх складових
частин, що мають ідентифікаційні
номери; договори та угоди, укладені на
товарних біржах на зареєстрованих у
Департаменті Державтоінспекції
бланках, договори купівлі-продажу
транспортних засобів, оформлені в
Державтоінспекції, інші засвідчені в
установленому порядку документи, що
встановлюють право власності на
транспортні засоби; копія рішення суду,
засвідчена в установленому порядку, із
зазначенням юридичних чи фізичних
осіб, які визнаються власниками
транспортних засобів, марки, моделі,
року випуску таких засобів, а також
ідентифікаційних номерів їх складових
частин; довідка органу соціального
захисту населення або управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань, що виділили автомобіль
або мотоколяску; акт
приймання-передачі транспортних
засобів за формою згідно з додатком 6,
виданий підприємством-виробником або
підприємством, яке переобладнало чи
встановило на транспортний засіб
спеціальний пристрій згідно із
свідоцтвом про погодження конструкції
транспортного засобу щодо
забезпечення безпеки дорожнього руху,
із зазначенням ідентифікаційних
номерів такого транспортного засобу та
конкретного одержувача; митна
декларація на бланку єдиного
адміністративного документа на
паперовому носії або електронна митна
декларація, або видане митним органом
посвідчення про реєстрацію в
підрозділах Державтоінспекції
транспортних засобів чи їх складових
частин, що мають ідентифікаційні
номери; договір фінансового лізингу;
акт про проведений аукціон або
постанова та акт про передачу майна
стягувачу в рахунок погашення боргу,
видані органом державної виконавчої
служби.

Частина 9 статті 34 Закону України «Про
дорожній рух» та пункт 7 зазначеного
Порядку зобов'язує власників
транспортних засобів та осіб, що
експлуатують такі засоби на законних
підставах, або їх представників
зареєструвати (перереєструвати)
транспортні засоби протягом десяти діб
після придбання (одержання) або митного
оформлення, або тимчасового ввезення
на територію України, або виникнення
обставин, що є підставою для внесення
змін до реєстраційних документів.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 намагався перереєструвати
право власності на спірний автомобіль
в органах Державтоінспекції, однак не
зміг цього зробити через накладений на
майно відповідача арешт, в тому числі і
автомобіль марки «ВАЗ 211540», 2007 р.в., тип
ТЗ- легковий седан-В, кузов НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається..

Згідно ч.2 ст.218 ЦК України якщо
правочин, для якого законом
встановлена його недійсність у разі
недодержання вимоги щодо письмової
форми, укладений усно і одна із сторін
вчинила дію, а друга сторона
підтвердила її вчинення, зокрема
шляхом прийняття виконання, такий
правочин у разі спору може бути
визнаний судом дійсним.

Приймаючи до уваги, що сторони
домовилися про всі істотні умови
договору купівлі-продажу
транспортного засобу, повне виконання
договору відбулося (покупець сплатив
продавцеві обумовлену вартість товару,
продавець прийняв це виконання та
передав покупцеві товар, який покупець
прийняв), суд приходить до переконання,
що вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання
договору купівлі-продажу автомобіль
марки «ВАЗ 211540», 2007 р.в., тип ТЗ- легковий
седан-В, кузов НОМЕР_2, реєстраційний
номер НОМЕР_1, від 27.11.2013 року дійсним та
визнання за ним права власності на
зазначений транспортний засіб є
обґрунтованими та підлягають до
задоволення.

У відповідності до ст. 391 ЦК України
власник майна, права якого порушені,
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном. Таке право
особи реалізується шляхом звернення до
суду з позовом про захист свого
порушеного права та усунення будь-яких
перешкод у вільному та на власний
розсуд користуванні та розпорядженні
майном.

З дослідженого судом Витягу з
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна №41621252 від 19.08.2013 року слідує, що у
зв'язку з наявністю фінансових
зобов'язань у Боржника ОСОБА_3 було
накладено арешт на все належне йому
майно, в тому числі і автомобіль марки
«ВАЗ 211540», 2007 р.в., тип ТЗ- легковий
седан-В, кузов НОМЕР_2, реєстраційний
номер НОМЕР_1, зокрема:

- запис 1: тип обтяження - застава
рухомого майна, зареєстровано 17.12.2007 р.
за №6238746, підстава обтяження - договір
застави транспортного засобу №3
від 01.12.2007 року; об'єкт обтяження:
автомобіль марки «ВАЗ 211540», 2007 р.в., тип
ТЗ- легковий седан-В, кузов НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1; обтяжувач -
ТОВ «ПростоФінанс»; 30.06.2012 року та 05.11.2012
року - заміна обтяжувала на ТОВ
«Кредитні ініціативи»; 13.08.2013 року -
обтяження згідно застави
транспортного засобу №3 від 01.12.2007
року вилучено.

- запис 2: тип обтяження - арешт рухомого
майна, зареєстровано 08.02.2010 р. за №9497411;
підстава обтяження - постанова про
відкриття виконавчого провадження
№17190288 від 05.02.2010 року; об'єкт обтяження:
все майно; обтяжувач РВ ДВС
Ужгородського МРУЮ;

- запис 3: тип обтяження - арешт рухомого
майна, зареєстровано 14.03.2012 р. за №12268740;
підстава обтяження - постанова про
арешт майна боржника та заборона на
його відчуження ВП №31648507 від 13.03.2012
року; об'єкт обтяження: все майно;
обтяжувач РВ ДВС Ужгородського МРУЮ;

- запис 4: тип обтяження - арешт рухомого
майна, зареєстровано 13.08.2013 р. за №13847414;
підстава обтяження - постанова про
арешт майна боржника та заборона на
його відчуження ВП №36374987 від 09.08.2013
року; об'єкт обтяження: все рухоме
майно; обтяжувач РВ ДВС Ужгородського
МРУЮ.

Згідно довідки ПАТ «Альфа-Банк»
(набуло право вимоги відповідно до
Договору купівлі-продажу кредитного
портфелю від 18.05.2012 року, укладеного з
ТОВ «ПростоФінанс») станом на 01.10.2014
року у Позичальника ОСОБА_3 відсутні
заборгованість перед Кредитором за
кредитним договором №3 від 01.12.2007
року, забезпеченням виконання
зобов'язань за яким виступав
автомобіль марки «ВАЗ 211540», 2007 р.в., тип
ТЗ- легковий седан-В, кузов НОМЕР_2, д/н
НОМЕР_1.

Тобто, у зв'язку з виконанням
відповідачем ОСОБА_3 свої боргових
зобов'язань, що випливали з кредитного
договору №3 від 01.12.2007 року,
забезпеченням виконання зобов'язань за
яким виступав автомобіль марки «ВАЗ
211540», 2007 р.в., тип ТЗ- легковий седан-В,
кузов НОМЕР_2, д/н НОМЕР_1, арешт з
зазначеного транспортного засобу було
скасовано та виключено запис про
обтяження, що підтверджується
постановою головного державного
виконавця РВ ДВС Мукачівського МРУЮ
від 12.08.2013 року про закінчення
виконавчого провадження №39098510 та
записом в Державному реєстрі обтяжень
рухомого майна. Однак, в даному Реєстрі
та облікових даних Ужгородського МРВ
УДАІ УМВС України в Закарпатській
області містяться відомості про арешт
майна Боржника ОСОБА_3 в т.ч. і
автомобіль марки «ВАЗ 211540», 2007 р.в., тип
ТЗ- легковий седан-В, кузов НОМЕР_2, д/н
НОМЕР_1, за фінансовими зобов'язаннями,
відмінними від зобов'язань перед ТОВ
«ПростоФінанс» (право вимоги якого
отримало ТОВ «Кредитні ініціативи»).

Частиною 1 статті 60 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

Оцінивши в сукупності зібрані докази,
виходячи з їх належності та
допустимості, приймаючи до уваги, що
позивач ОСОБА_1 довів право власності
на вищезазначений транспортний засіб,
суд приходить до висновку, що його
вимога про звільнення автомобіля з-під
арешту, що накладений РВ ДВС
Ужгородського МРУЮ за фінансовими
зобов'язаннями ОСОБА_3, підлягає до
задоволення.

Згідно ч.2 ст.60 Закону України «Про
виконавче провадження» в разі
прийняття судом рішення про зняття
арешту з майна арешт з майна знімається
за постановою державного виконавця не
пізніше наступного дня, коли йому стало
відомо про такі обставини.

Керуючись ст.ст.218, 220, 328 ЦК України,
ст.60 Закону України «Про виконавче
провадження», ст. ст. 4, 5, 14, 60, 88, 208, 209,
212,-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу транспортного засобу -
автомобіля марки «ВАЗ 211540», 2007 р.в., тип
ТЗ- легковий седан-В, кузов НОМЕР_2, д/н
НОМЕР_1, що зареєстрований згідно
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3,
виданого 01.12.2007 року РЕВ Ужгородського
МРВ УДАІ УМВС України в Закарпатській
області, за ОСОБА_3, який укладений 27
листопада 2013 року між ОСОБА_3
(продавець) та ОСОБА_1 (покупець).

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
автомобіль марки «ВАЗ 211540», 2007 р.в., тип
ТЗ- легковий седан-В, кузов НОМЕР_2, д/н
НОМЕР_1.

Звільнити з-під арешту автомобіль
марки «ВАЗ 211540», 2007 р.в., тип ТЗ- легковий
седан-В, кузов НОМЕР_2, д/н НОМЕР_1, що
накладений постановами державного
виконавця районного відділу державної
виконавчої служби Ужгородського
міськрайонного управління юстиції в
ході виконавчих проваджень за
фінансовими зобов'язаннями Боржника
ОСОБА_3

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Микуляк П.П.