Справа № 452/2722/14
Головуючий у 1 інстанції: Кравців В.І.
Провадження № 22-ц/783/7307/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г.,
Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Щербая В.П.

без участі сторін

розглянула у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу
Самбірського міськрайонного суду
Львівської області від 30 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про стягнення боргу за
договором позики, -

встановила:

Ухвалою Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 30 вересня 2014 року заяву
ОСОБА_4 задоволено.

Розстрочено виконання рішення
Самбірського міськрайонного суду
Львівської області від 29 серпня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4
про стягнення боргу за договором
позики, а саме розстрочено
заборгованість в розмірі 62 738,46 грн. на 12
місяців шляхом сплати рівними
частинами по 5 228 (п'ять тисяч двісті
двадцять вісім) грн. 21 коп. щомісячно, а
в 13 місяці сплату 1 074 (однієї тисячі
семи десяти чотирьох) грн. 22 коп.
судових витрат, починаючи з дня
набрання ухвалою законної сили.

Ухвалу суду оскаржив представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі зазначає, що
ухвала є необґрунтованою та такою, що
не відповідає обставинам справи.
Вказує, що син ОСОБА_4 і раніше був
інвалідом з дитинства та хворів з
дитинства, а не після постановлення
рішення суду від 29.08.2013 р., як така
зазначає у своїй заяві про розстрочку
виконання рішення. Апелянт вважає, що
ОСОБА_4 не надала суду доказів, які б
підтверджували погіршення стану
здоров'я свого сина та не підтвердила
більші витрати на його лікування
порівняно із періодом рішення суду від
29 серпня 2013 року.

Просить ухвалу суду скасувати та
постановити нову, якою відмовити у
задоволенні заяви про розстрочку
виконання рішення суду.

Сторони в судове засідання не
з"явились і судова колегія у
відповідності з вимогами ст.305 ЦПК
України прийшла до висновку про
відхилення клопотання ОСОБА_4 та
клопотання представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 щодо відкладення розгляду
справи з врахуванням того, що не
представлено доказів поважних причин
неможливості прибути в судове
засідання. ОСОБА_2 повідомлена про час
та місце судового засідання про, що
свідчить розписка про вручення
повістки і клопотання про відкладення
розгляду справи не подала. Судова
колегія вважає за необхідне у
відповідності з вимогами ст.305 ЦПК
України проводити розгляд справи у
відсутності сторін, т.я. вони належним
чином повідомлені про час та місце
судового засідання та у відповідності
до вимог ст.197 ЦПК України розглядає
справу без фіксування судового
засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.373 ЦПК України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або відстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

12 вересня 2014 року ОСОБА_4 подала
до суду заяву про розстрочку виконання
рішення Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 29 серпня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до неї
про стягнення боргу за договором
позики, а саме просила розстрочити
заборгованість в розмірі 61 482, 44 грн.
на 12 місяців рівними частинами по 5 123, 54
грн. щомісячно, а в 13-му місяці сплату 1
074, 22 грн. судових витрат.

У обґрунтування заяви боржник
посилалася на те, що її син ОСОБА_5 є
інвалід третьої групи, ліки, які
необхідні для його лікування, є
дорогими. Враховуючи її стан здоров'я
та невелику заробітну плату, вона не
може провести одноразову виплату всієї
суми заборгованості по виконавчому
провадженні, а тому просила
розстрочити заборгованость на
вказаний період.

Задовольняючи заяву про розстрочку
виконання рішення суду, суд першої
інстанції мотивував свою ухвалу
посиланням на те, що заявником надано
переконливі, належні та допустимі
докази про наявність обставин, що
утруднюють виконання вказаного
судового рішення, і є винятковим
випадком, який дає підстави для
розстрочки виконання рішення суду.

Крім того суд врахував, що відповідно
до довідки, виданої ВДВС Самбірського
МРУЮ Львівської області протягом
червня-вересня 2014 року ОСОБА_4 частково
погасила борг на підставі виконавчого
листа і це свідчить про те, що боржник
не ухиляється від виконання судового
рішення.

Колегія суддів повністю погоджується з
правильністю висновків суду першої
інстанції про наявність обставин, які
утруднюють виконання рішення суду і
які можна розглядати як виняткові та
такі, що надають підстави для
задоволення заяви боржника про
розстрочку виконання рішення суду.

Крім цього, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Законодавцем не встановлено
вичерпного переліку підстав для
розстрочки виконання рішення.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26 грудня 2003
року №14 "Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження" при
вирішенні заяв державного виконавця чи
сторони про відстрочку або розстрочку
виконання рішення, встановлення або
зміну способу й порядку його виконання
потрібно мати на увазі, що відповідно
до ст. 373 ЦПК їх задоволення можливе
лише у виняткових випадках, які суд
визначає виходячи з особливого
характеру обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення (хвороба
боржника або членів його сім'ї,
відсутність у нього майна, яке за
рішенням суду має бути передане
стягувачу, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо).

Як вбачається з матеріалів справи,
боржниця ОСОБА_4 та її син котрий є
інвалідом ІІІ групи з дитинства
безтерміново, хворіють хронічними
захворюваннями і на лікування ними
витрачено в липні-вересні 2014 року кошти
в сумі 6 283,45 грн., а середньомісячний
дохід ОСОБА_4 складає 2 196,58 грн (а.с. 132-136).

Крім того, встановлено, що відповідно
до кредитного договору від 14 липня 2006
року та квитанції від 8 серпня 2014 року
боржниця також сплачує платежі за
кредитним договором, укладений із АКБ
«Райффайзен банк Україна».

Тому не заслуговують на увагу
посилання апелянта на те, що ОСОБА_4 не
надала суду доказів, які б
підтверджували стану її здоров'я та
здоров'я свого сина.

Інші доводи апелянта не спростовують
висновків суду, такі не ґрунтуються на
законі спростовуються вищенаведеним.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Зважаючи на те, що доводами
апеляційної скарги не спростовано
законність ухвали суду першої
інстанції про задоволення заяви про
розстрочку виконання рішення суду,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу слід відхилити,
оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312,
п.4.ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 30 вересня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвали законної сили.

Головуючий:
Бермес І.В.

Судді:
Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.