РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2014 року
Першотравневий районний суд Донецької
області

в складі :

головуючого судді Топузової
Н.М.

при секретарі Орчелота
І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Мангуш справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про право
користування житлом,-

В С Т
А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним
позовом із наступних підстав :

Позивач є власником житлового будинку
за адресою: АДРЕСА_1. Право власності на
даний будинок зареєстровано за
позивачем у встановленому законом
порядку .

Відповідачка була зареєстрована за
адресою житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1 як родичка (дочка) колишнього
власника даного будинку

ОСОБА_2 до його передачі позивачу, яка є
повнолітньою.

На даний час колишній власник будинку
за адресою АДРЕСА_1 помер, але
відповідачка не звільнила будинок, чим
перешкоджає позивачу в його праві
користування та володіння будинком.

Згідно ст.150, 155, 158 ЖК України приватним
житлом можна користуватися на праві
власності або за договором.

Відповідачка втратила право
користування спірним будинком, як
родич власника, а договірного права
користування у неї немає і не було.

Також згідно ст.383 ЦК України ,власник
житлового будинку, квартири вправі
використовувати помешкання для
власного проживання.

Отже відповідачка не має жодних прав на
проживання (користування) спірним
будинком.

Згідно ст.41 Конституції України , право
приватної власності є непорушним і
"кожен має право користування своєю
власністю.

У відповідності зі ст.317 ЦК України,
власнику належить права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

У відповідності зі ст.319 ЦК України,
власник володіє, користується і
розпоряджується своїм майном.

У відповідності зі ст.321 ЦК
України,право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні

У відповідності зі ст.387 ЦК
Україн,власник має право витребувати
своє майно від особи, незаконно, без
відповідної правової підстави володіє
ним.

У відповідності зі ст.391 ЦК
України,власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

У відповідності зі ст.400 ЦК України,
недобросовісний власник зобов'язаний
негайно повернути майно особі, яка має
на нього право власності. При
невиконанні недобросовісним
володільцем цього обов'язку
заінтересована особа має право
пред'явити позов про витребування
цього майна.

Отже відповідачка не має жодних прав на
проживання (користування спірним
будинком і бути зареєстрованою
,проживаючою в будинку за адресою:
АДРЕСА_1.

Таким чином,позивач вимушений
звернутися до суду.та просить суд
:прийняти рішення про виселення
відповідача ОСОБА_3 з жилового будинку
за адресою: АДРЕСА_1 та вселення в даний
будинок позивача ОСОБА_1;визнати
реєстрацію місця проживання
відповідача ОСОБА_3 в будинку за
адресою АДРЕСА_1 припиненою.

У судове засідання позивач не
з*явився,надав заяву про розгляд справи
за його участі та підтримки позову.

Справу вирішено розглянути за
відсутності позивача.

Відповідачка не з*явилася у судове
засідання,про слухання справи була
повідомлена належним чином , але
відповідачка суд не повідомила про
причини неявки у судове засідання.

Згідно довідки,ОСОБА_3 зареєстрована за
адресою : АДРЕСА_1,але за вказаною
адресою не мешкає.

Відповідачу про час і місце розгляду
справи було повідомлено згідно зі ст. 74
ЦПК України,тобто виклик відповідача
здійснено.

Відповідно до ст.. 224 ЦПК України,у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Справу вирішено розглянути заочно.

Позовні вимоги підтверджуються
витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно,згідно до якого
ОСОБА_1 є власником домоволодіння
АДРЕСА_1.Згідно довідки Мелекінської
сільської ради,ОСОБА_3 зареєстрована за
вказаною адресою,але не мешкає.

Суд,з урахуванням у сукупності
доказів,які надані позивачем,
приходить до висновку,що позовні
вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню із наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60
ЦПК України; відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 316, 317 ЦК України -
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб. Власникові належать
права володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Згідно з ст. 319 ЦК України - власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд і має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

У відповідності до ст.391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» передбачає, що обов'язковій
державній реєстрації підлягають
речові права та обтяження на нерухоме
майно, розміщене на території України,
що належить фізичним та юридичним
особам.

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 є
власником домоволодіння АДРЕСА_1./а.с. 3/.

Згідно ст.ст. 9, 109 ЖК України, ніхто не
може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом. Виселення із
займаного жилого приміщення
допускається з підстав, установлених
законом. Виселення проводиться
добровільно або в судовому порядку.

Так встановлено,що з 2008 року,коли
позивачем було зареєстровано право
власності на житловий будинок,
відповідачка ОСОБА_3 не виселилася з
будинку та не знялася з реєстрації ,чим
перешкоджає в праві користування
власністю позивачем,тому вона підлягає
виселенню з будинку без надання іншого
жилого приміщення.

Згідно довідки Мелекінської сільської
ради,ОСОБА_3 зареєстрована за вказаною
адресою,але не мешкає./а.с.13/.

Вимога позивача про зняття
відповідачки з реєстраційного обліку з
вищевказаного житлового будинку не
може бути задоволена, оскільки згідно з
п.3.1 Порядку реєстрації місця
проживання та перебування фізичних
осіб в Україні, затвердженого Наказом
МВС України за № 1077 від 22.11.2012 року та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 18.12.2012 року за № 2109/22421,
зняття з реєстрації місця проживання
особи здійснюється на підставі
судового рішення, яке набрало законної
сили, про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням, про
виселення, про визнання особи безвісно
відсутньою або оголошення її померлою,
тому дані позовні вимоги безпідставні
та позовні вимоги в частині зняття з
реєстрації відповідачки не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідачки підлягають стягненню
судові витрати.

Керуючись ст. 10,60,212-215.224-226 ЦПК
України,ст.ст.9,109,150,155,158 ЖК
України,ст.ст. 316,317,319,391,383,387,400 ЦК
України,суд,-

В И Р І Ш И В
:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Виселити, без надання іншого жилого
приміщення ,ОСОБА_3 з жилового будинку
за адресою:АДРЕСА_1 та вселити в даний
будинок власника ОСОБА_1.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про
визнання реєстрації місця проживання
ОСОБА_3 в будинку за адресою АДРЕСА_1
припиненою-відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судові витрати у сумі 243/двісті сорок
три /гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку апеляційного
оскарження .

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення.Особи,які брали участь у
справі,але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення рішення
,можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається
Апеляційному суду Донецької області у
м.Маріуполі через Першотравневий
районний суд.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом ,що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Суддя:
Н.М.Топузова