КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/2036/14-ц
Провадження № 2/520/3389/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Петренка В.С.

при секретарі -
Мельничуковській К.В., Гарнаженко
Н.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Одесі цивільну
справу за позовом

ОСОБА_2

до Одеської міської ради,

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
Третьої Одеської державної
нотаріальної контори, Київської
районної адміністрації Одеської
міської ради

про встановлення факту проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовною заявою до Київської районної
адміністрації Одеської міської ради,
третя особа - Третя Одеська державна
нотаріальна контора, в якій просить суд
встановити факт проживання ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю, але
без реєстрації шлюбу з 2003 року до дня
смерті ОСОБА_3, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

В процесі розгляду справи представник
позивачки ОСОБА_2 уточнив позовні
вимоги, в яких у якості відповідача
була залучена Одеська міська рада,
треті особи - Третя Одеська державна
нотаріальна контора та Київська
районна адміністрація Одеської
міської ради, в яких просив суд
встановити факт проживання ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю, але
без реєстрації шлюбу з 2003 року до дня
смерті ОСОБА_3, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник позивачки ОСОБА_2
посилався на те, що позивачка ОСОБА_2
проживала з ОСОБА_3 з 2003 року, та вони
перебували з вказаного періоду у
фактичних шлюбних відносинах,
проживали однією сімє'ю як чоловік та
жінка, та вели сумісне господарство.

ІНФОРМАЦІЯ_2, як зазначає позивачка,
ОСОБА_3 помер, та після його смерті
відкрилася спадщина на квартиру
АДРЕСА_1

Після смерті ОСОБА_3, як вказує
позивачка, вона звернулася до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, однак свідоцтва
про право на спадщину не отримала.

З урахуванням викладеного, позивачка
звернулася до суду із відповідною
позовною заявою.

У судовому засіданні 17.12.2014року
представник позивачки позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

Представник відповідача -
Одеської міської ради про час та місце
судового засідання повідомлений
належним чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення, яке наявне у матеріалах
справи, у судове засідання 17.12.2014року не
з'явився, однак у судовому засіданні
02.10.2014року позовні вимоги ОСОБА_2 не
визнав, 03.10.2014року надав заперечення на
позовну заяву, в яких зазначив, що
позивачкою не надано жодного доказу
сумісного проживання з померлим понад
п'ять років до часу відкриття спадщини
однією сім'єю без реєстрації шлюбу,
також вказав, що місцем проживання
особи є її державна реєстрація місця
проживання, а як вбачається з
матеріалів доданих до позовної заяви
позивачка зареєстрована в іншій
квартирі, також представник
відповідача вважає, що позивачка
ніколи не проживала в квартирі за
адресою померлого, також на теперішній
час і не проживає, оскільки
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Враховуючи викладене, представник
відповідача наполягав на відмовленні в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2,
оскільки вважає, що позивачка ОСОБА_2 не
надала жодного доказу на підтвердження
позовних вимог.

Представник третьої особи - Третьої
Одеської державної нотаріальної
контори про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином,
що підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення, яке
наявне у матеріалах справи, у судове
засідання 17.12.2014року не з'явився, однак
надіслав на адресу суду заяву, в якій
просив слухати справу за його
відсутності, а розгляд справи залишив
на розсуд суду.

Представник третьої особи - Київської
районної адміністрації Одеської
міської ради про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином,
що підтверджується присутністю
представника у судовому засіданні
10.11.2014року та підписом представника на
розписці від 10.11.2014року, у судове
засідання 17.12.2014року не з'явився, однак
у судових засіданнях, на яких був
присутнім, вважав позов
необґрунтованим та таким, що
задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивачки, показання свідків ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, суд вважає, що
позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом у судовому
засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
виданим відділом державної реєстрації
актів цивільного стану у місті Одесі
міського управління юстиції , актовий
запис № 8683 від 09 вересня 2012 року (а.с. 7).

На виконання ухвали Київського
районного суду м. Одеси від 15.08.2014року,
Третя Одеська державна нотаріальна
контора надіслала на адресу суду копію
спадкової справи № 207/2013 до майна
померлого 08.09.2012 року ОСОБА_3, з
матеріалів якої вбачається, що 04
березня 2013року ОСОБА_2 звернулася до
Третьої Одеської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_3, посилаючись на те, що вона
перебувала з померлим у фактичних
шлюбних відносинах та проживала однією
сім'єю, та останнє місце проживання та
реєстрації померлого є АДРЕСА_1. Також
позивачка зазначила, що на день смерть
ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке
складається з двокімнатної квартири
АДРЕСА_1 та інших речей. Інших
спадкоємців крім неї немає (а.с. 58).

Як вбачається з відповіді Головного
Управління державної міграційної
служби України в Одеській області, яка
також отримана на виконання ухвали
Київського районного суду м. Одеси від
15.08.2014року, позивачка ОСОБА_2
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, з
05.04.2002року по теперішній час. ОСОБА_3 був
зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, з
25.05.1973року, знятий з реєстраційного
обліку 14.12.2012 в зв'язку зі смертю (а.с. 67).

Крім того, ухвалою Київського
районного суду м. Одеси від 15.08.2014року
були витребувані відомості
Реєстраційної служби Головного
Управління юстиції в Одеській області
з яких вбачається, що факт державної
реєстрації шлюбу наступних громадян
ОСОБА_2, ОСОБА_3, по результатам
проведеної перевірки за період з 2003
року по 2012 рік за даними Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян по відділам державної
реєстрації актів цивільного стану
територіальних управлінь юстиції м.
Одеси та Одеської області не виявлено
актових записів про державну
реєстрацію шлюбу відносно
вищезазначених громадян (а.с.69).

У судовому засіданні 02.10.2014року свідок
ОСОБА_5 пояснила суду, що вона є
подругою позивачки. З позивачкою та її
чоловіком вони їздили до санаторію,
ОСОБА_2, тобто позивачка, була з
чоловіком, вони були як чоловік та
жінка, однак шлюб не реєстрували.
Чоловіка позивачки звали ОСОБА_3.
Свідок пояснила також, що з позивачкою
знайома приблизно десять років. Разом
вони святкували свята на АДРЕСА_1. Вона
знає, що у позивачки квартира на 7-ому
поверсі, а у померлого на 9-ому поверсі,
та у померлого була двохкімнатна
квартира. Позивачка разом з померлим
проживали в квартирі останнього, а в
квартирі позивачки проживала її мати
та син. В квартирі померлого проживали
тільки померлий та позивачка, оскільки
син померлого загинув, та інших родичів
у нього не було.

У судовому засіданні 02.10.2014року свідок
ОСОБА_4 пояснила суду, що вона є
подругою позивачки, також вона завжди
вважала, що позивачка разом з померлим
були сімейною парою, оскільки вони
разом проживала біля 8 або 9 років. Вона
знає померлого та позивачку з 2004-2005
року. З позивачкою та померлим вона
познайомилася на пляжі. Також свідок
пояснила, що їй відомо, що мати та син
позивачки проживають на 7-ому поверсі, а
ОСОБА_2, тобто позивачка, з чоловіком
проживали на 9-ому поверсі в цьому ж
будинку. Свідок була в гостях на днях
народженнях у позивачки та померлого
рази 2 або 3. Свідок сказала, що
позивачка постійно знаходилася в
квартирі позивача, а особливо останнім
часом, оскільки робила уколи померлому,
та доглядала за ним. У померлого була
двохкімнатна квартира з балконом.
Останній раз свідок була в квартирі
померлого 6 місяців понад. ОСОБА_3, це зі
слів свідка, помер ІНФОРМАЦІЯ_2,
похований на Західному кладовище, та
померлому було біля 74 можливо 75 років. В
квартирі померлого були речі його та
позивачки.

У судовому засіданні 10.11.2014року свідок
ОСОБА_6 пояснила суду, що позивачка та
померлий проживали то в квартирі
позивачки, то в квартирі померлого,
оскільки у свідка з позивачкою та
померлим були дружні відносини, вони
ходили один до одного у гості, так як
квартири знаходяться у сусідніх
парадних. У гості свідок ходила і в
АДРЕСА_2 квартиру, і в АДРЕСА_1. Свідок
була у АДРЕСА_1 квартирі, однак хто
проживав в цій квартирі їй невідомо.
Також свідок пояснила, що позивачка
доглядала померлого, він був покинутим
чоловіком.

У судовому засіданні 17.12.2014року свідок
ОСОБА_10 суду пояснила, що вона була
паспортистом. Довідку № 80 вона дійсно
видавала, оскільки до неї приходили
свідки з будинку позивачки та
померлого і підтвердили, що померлий
проживав з позивачкою, хто до неї
приходив вона не пам'ятає. Свідок
пояснила, що позивачка з померлим
проживали в АДРЕСА_1 квартирі, разом
ходили. Також померлий приходив до
квартири позивачки, а саме до АДРЕСА_2
квартири, тобто вони ходили один до
одного. Позивачка проживала в АДРЕСА_2
квартирі, однак свідок бачив позивачку
з померлим, як вони ходили вдвох з
сумками.

Згідно ч.1 ст.256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту: проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах
про спадкування» при вирішенні спору
про право на спадщину осіб, які
проживали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини (четверта черга
спадкоємців за законом), судам
необхідно враховувати правила частини
другої статті 3 СК України про те, що
сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки. Зазначений п'ятирічний
строк повинен виповнитися на момент
відкриття спадщини і його необхідно
обчислювати з урахуванням часу
спільного проживання зі спадкодавцем
однією сім'єю до набрання чинності цим
Кодексом. До спадкоємців четвертої
черги належать не лише жінка
(чоловік), які проживали однією сім'єю
зі спадкодавцем без шлюбу, таке право
можуть мати також інші особи, якщо
вони спільно проживали зі
спадкодавцем, були пов'язані спільним
побутом, мали взаємні права та
обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха,
пасинки, падчерки, інші особи, які
взяли до себе дитину як члена сім'ї,
тощо.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. АДРЕСА_2
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

В порушення вимог вказаної вище
ст. 60 ЦПК України позивачка ОСОБА_2 не
надала суду належних доказів на
підтвердження факту її проживання з
ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації
шлюбу з 2003 року до дня смерті ОСОБА_3,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: копії
квитанції про сплату
комунально-житлових послуг за квартиру
АДРЕСА_1, не можуть бути прийняти судом
як доказ, оскільки підпис наявний під
квитанціями не свідчить про сплату
послуг за рахунок сім'ї, а не за грошові
кошти померлого, з копій документів та
чеку на придбання випрямувача для
волосся взагалі не вбачається, ніким
він купувався, ні де їм користувалися,
ні за які грошові кошти він був
куплений, свідки, які були допитані у
судовому засіданні практично всі
по-батькові померлого вказали, як
«Самойлович» замість вірного
«Соломонович», та з їх пояснень було не
зрозуміло, чи позивачка з померлим
проживала разом, чи вона його
відвідувала та доглядала, оскільки він
був людиною похилого віку.

Крім того, суд зазначає, що в показаннях
свідка ОСОБА_10, яка працювала
паспортистом, вбачаються протиріччя,
оскільки згідно довідки ЖБК
«Центральний» №80 від 01.10.2012року, яка
посвідчена ОСОБА_10, позивачка - ОСОБА_2
та ОСОБА_3 проживали та вели спільне
господарство у квартирі АДРЕСА_2, а у
судовому засіданні 17.12.2014року ОСОБА_10
пояснила суду, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
проживали у квартирі АДРЕСА_1.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 4 ст. 60
ЦПК України доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у
зв'язку з відмовою у позові, витрати по
сплаті судового збору позивачу не
відшкодовуються

Керуючись ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України, суд
-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
Одеської міської ради, за участю третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору - Третьої
Одеської державної нотаріальної
контори, Київської районної
адміністрації Одеської міської ради
про встановлення факту проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. У разі якщо
рішення було ухвалено без участі особи,
яка його оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя
Петренко В. С.