У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Закропивного О.В., Лесько А.О., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4, в
інтересах якого діє ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 до публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк», третя особа -
відділ державної виконавчої служби
Чернігівського районного управління
юстиції, пpo визнання виконавчого
напису нотаріуса недійсним та таким, що
не підлягає виконанню за касаційною
скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_7 та представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на рішення
Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 1 серпня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 10 вересня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4
через свого представника, звернулися
до суду із указаним позовом, у якому
просили визнати недійсним та таким, що
не підлягає виконанню виконавчий напис
нотаріуса № 414 від 26 лютого 2014 року,
яким стягнуто 237 328 грн 19
коп. заборгованості шляхом звернення
стягнення на нерухоме майно: житловий
будинок з надвірними будівлями,
загальною площею 90,5 кв. м та
земельну ділянку, загальною площею 0,2044
га, що знаходяться по АДРЕСА_1
Чернігівського району Чернігівської
області.

В обґрунтування позову зазначали, що
приватним нотаріусом та банком було
порушено процедуру повідомлення
іпотекодавців та боржника про наміри
отримання/видачі виконавчого напису
нотаріуса. Крім наведеного, нотаріус
при видачі виконавчого напису не
звернув уваги на те, що рішенням
апеляційного суду Чернігівської
області від 24 липня 2013 року було
стягнуто 210 325 грн 89 коп. заборгованості
за кредитним договором та відмовлено у
задоволенні вимог в частині звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Чернігівського районного
суду Чернігівської області від
1 серпня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Чернігівської області від 10 вересня 2014
року, у задоволенні позову ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просять
скасувати зазначені судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, на підставі
належним чином оцінених доказів,
поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України),
дійшов правильного висновку про те, що
позов ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 не
підлягає задоволенню, керуючись при
цьому положеннями ст. 18 ЦК України,
ст. ст. 87, 88 Закону України «Про
нотаріат», ст. ст. 33, 35 Закону України
«Про іпотеку».

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити
оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,
відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 1
серпня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Чернігівської області від
10 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Закропивний

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник