________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/7232/14-ц
Провадження № 2/520/4912/14
Ухвала

27 жовтня 2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого – судді Прохорова П.А.

при секретарі – Козловій Д.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Одесі заяву
представника позивача про
забезпечення доказів шляхом
призначення судової експертизи у
цивільній справі за позовом ПАТ
Акціонерний банк "Південний" до ОСОБА_1
та ОСОБА_2, третя особа - ТОВ «Волонтер
2014», про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного
суду м. Одеси перебуває вказана
цивільна справа.

06.10.2014 року, представник ОСОБА_3
звернувся до суду з клопотанням про
призначення у справі судової
економічної експертизи, що на його
думку необхідно для правильного
вирішення справи. В подальшому, 09.10.2014
року та 10.10.2014 року Представник
відповідача звернувся до суду з
доповненнями до вказаного клопотання.
Обґрунтовуючи своє клопотання
представник відповідача вказував, що
на його думку та думку його довірителя
визначена позивачем сума
заборгованості не відповідає
дійсності та обчислена неправильно, а
за такого, вказуючи, що для вирішення
питання про достовірність розрахунків
позивача необхідні спеціальні знання в
галузі економіки, просив суд
призначити у справі судову економічну
експертизу, на вирішення якої
поставити питання: 1) яким є розмір
заборгованості ОСОБА_1 за договором
овердрафту №570 2009 від 01.12.2009 року; 2) яким
є розмір заборгованості ОСОБА_1 за
кредитним договором №760/2 2007 від 27.12.2007
року 3) чи підтверджується
документально та арифметично
розрахунок суми заборгованості за
договором овердрафту №570 2009 від 01.12.2009
р. в сумі 5530843,91 грн. та кредитним
договором №760/2 2007 від 27.12.2009 р. в сумі
712775,80 грн.

В судовому засіданні представник
позивача заперечувала проти
призначення судової економічної
експертизи, в обґрунтування своїх
заперечень вказувала на те, що
представником відповідача належним
чином не обґрунтовано його клопотання
та на те, що позивачем було надано до
суду відомості про заборгованість за
вказаними договорами у формі виписок
по рахункам, що в свою чергу є
первинними документами.

Представник відповідача в судовому
засіданні наполягав на задоволенні
клопотання про призначення судової
економічної експертизи з викладених за
текстом такого клопотання підстав,
підкреслював, що його довіритель не має
спеціальних знань, що дали б йому
можливість власними силами надати
висновок про достовірність наданих
позивачем розрахунків заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 ЦПК України,
заява про забезпечення доказів
розглядається з повідомленням сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі. Присутність цих осіб не є
обов’язковою.

Відповідно до ч.2 ст. 133 ЦПК України
способами забезпечення судом доказів є
допит свідків, призначення експертизи,
витребування та (або) огляд доказів, у
тому числі за їх місцезнаходженням. У
необхідних випадках судом можуть бути
застосовані інші способи забезпечення
доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 143 ЦПК України для
з'ясування обставин, що мають значення
для справи і потребують спеціальних
знань, суд призначає експертизу за
заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 143 ЦПК
України особи, які беруть участь у
справі, мають право подати суду
питання, на які потрібна відповідь
експерта. Кількість і зміст питань, за
якими має бути проведена експертиза,
визначається судом. При цьому суд має
мотивувати відхилення питань осіб, які
беруть участь у справі.

Серед матеріалів справи наявний
розрахунок заборгованості
позичальника перед позивачем, зокрема
розрахунок заборгованості за
Кредитним договором №570 2009 від 01.12.2009
року, розрахунок неустойки за несплату
кредиту за Кредитним договором №570 2009
від 01.12.2009 р., розрахунок заборгованості
за Кредитним договором №760/2 2007 від
27.12.2007 р., та Розрахунок неустойки за
несплату кредиту за кредитним
договором 760/2 2007 від 27.12.2007 року, що
долучені згідно клопотання
представника позивача від 22.09.2014 року.

Представник відповідача звертаючись
до суду з клопотанням про призначення
судової економічної експертизи в
обґрунтування такого клопотання
припустив недостовірність наданих
представником позивача розрахунків,
через його заінтересованість у
вирішенні справи, та окрім таких
припущень жодних інших доказів що
вказували б на недостовірність
розрахунків суду надано не було.

Відповідно до положень ч.4 с. 59 ЦПК
України доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з викладеного суд вказує на
те, що склалась ситуація за якої
матеріали справи містять певні
відомості про нарахування
заборгованості (вказані вище
заборгованості), та представник
відповідача, припускаючи
недостовірність таких розрахунків,
просить суд призначити експертизу на
вирішення якої поставити питання про
достовірність або недостовірність
таких розрахунків та пропонує доручити
експерту вирішити питання, чи
обґрунтовує наданий представником
розрахунок заявлену суму
заборгованості.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 58, 60
ЦПК України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін та в межах і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, при цьому сторони мають право
обґрунтовувати належність конкретно
доказу для підтвердження їхніх вимог
або заперечень та зобов’язані довести
перед судом ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Виходячи з викладеного суд вказує на
те, що клопотання представника
відповідача задоволенню не підлягає,
оскільки розрахунки банку, що надані у
формі виписок, є первинними
документами, виходячи з яких, зокрема,
може проводитися економічна
експертиза, та разом з тим суд вказує на
те, що представником відповідача не
надано жодних належних доказів, що
поставили б під сумнів наявні серед
матеріалів справи розрахунки;
натомість задоволення клопотання та
призначення судової експертизи з
зазначених представником відповідача
покладає на суд обов’язок з зупинення
провадження у справі, що призведе до
необґрунтованого затягування.

Таким чином представник позивача в
супереч засадам ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК
України не обґрунтував необхідність
призначення судової експертизи .

Керуючись ст.ст. 10, 58, 133, 135, 143 ЦПК
України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника
відповідача про призначення судової
експертизи – відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не
підлягає.

Суддя

П.А. Прохоров