Справа № 203/4855/14-ц
Провадження № 2/0203/1446/2014
09.12.2014 року Кіровський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді
при секретарі Шаповал
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Дніпропетровська міська рада, про
визнання права власності на нерухоме
майно за набувальною давністю,
24 липня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа -
Дніпропетровська міська рада, про
визнання права власності на нерухоме
майно за набувальною давністю. Позовні
вимоги обґрунтовано тим, що у листопаді
2000 року позивач придбав у відповідача
гараж АДРЕСА_1. Відтоді позивач
постійно, безперервно і добросовісно
користується гаражем, що стало
причиною його звернення до суду з
позовом про визнання за ним права
власності за набувальною давністю на
неї (а.с.а.с. 3, 4, 11).
У судовому засіданні позивач позов
Відповідач до суду не з'явилася, була
повідомлена належним чином. У справі є
достатньо доказів для її вирішення, що
у сукупності з викладеними обставинами
дає суду підстави для застосування
положень частини 4 статті 169, статей 224,
225 Цивільного процесуального кодексу
України (далі - ЦПК).
Представник третьої особи до суду
також не з'явився, був повідомлений
Суд, заслухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 21.11.2000 р.
відповідачем було складено розписку
про те, що вона продала за 54 500,00 грн.
гараж АДРЕСА_1 (а.с.а.с. 5, 6).
Відтоді позивач постійно, безперервно
і добросовісно користується придбаним
Право власності на вказаний гараж
дотепер ані за відповідачем, ані за
жодною іншою особою не зареєстровано.
Таким чином, правовідносини, що виникли
у позивача з приводу спірного гаражу,
за своєю природою є правовідносинами з
питань визнання права власності на
самочинне майно, а спосіб захисту
порушеного права, обраний позивачем, є
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті
344 Цивільного кодексу України (далі -
ЦК), на якій побудував своє звернення
позивач, особа, яка добросовісно
заволоділа чужим майном і продовжує
відкрито, безперервно володіти
нерухомим майном протягом десяти років
або рухомим майном - протягом п'яти
років, набуває право власності на це
майно (набувальна давність), якщо інше
не встановлено цим Кодексом.
Аналіз статті 344 ЦК дає підстави
вважати, що, новий володілець управі
претендувати на річ виключно в разі,
якщо власник майна тривалий час не
виявляв наміру визнати річ своєю, тобто
погодився з її втратою.
Між тим, судом встановлено, що спірне
нерухоме майно відповідачу не
Відтак, підстав для визнання за
позивачем права власності на предмет
спору саме у порядку набувальної
Керуючись статтями 4 - 11, 18, 57 - 60, 169, 208, 209,
212 - 215, 218, 224 - 226 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_2, третя особа -
Дніпропетровська міська рада, про
визнання права власності на нерухоме
майно за набувальною давністю
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою вiдповiдача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії. Заочне
рішення може бути оскаржено позивачем
до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Кіровський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його ухвалення. У разі якщо рішення
було ухвалено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення. У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення також може
бути оскаржене вiдповiдачем в
апеляційному порядку.

Повний текст заочного рішення складено
12 грудня 2014 року.

Суддя
М.О. Католікян