Справа № 158/1626/14-ц
Провадження № 2/0158/453/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

23 грудня 2014 року Ківерцівський
районний суд Волинської області

в складі головуючого судді -
Костюкевича О.К.

секретаря -
Хмілевської І.О.

з участю представника відповідача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Ківерці
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, та
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про визнання недійсним договору про
відшкодування заподіяної шкоди, -

в с т а н
о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3 про відшкодування заподіяної
шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог
посилається на те, що 09.07.2008 року ОСОБА_3
керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101»,
державний реєстраційний номер
«НОМЕР_3» спричинив ДТП, в результаті
якого загинув її чоловік ОСОБА_4

У зв'язку з проханням відповідача не
повідомляти в правоохоронні органи про
даний факт, між нею та ОСОБА_3 06.11.2008 року
було укладено договір про
відшкодування заподіяної шкоди, який
посвідчений приватним нотаріусом
Ківерцівського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 за
реєстровим № 2687. Відповідно до умов
даного договору відповідач
зобов'язувався відшкодувати ОСОБА_2
моральну та матеріальну шкоду в сумі 120
000 грн. протягом п'яти років рівними
частина щомісячно.

Посилаючись на те, що відповідач
порушив умови договору, просить
стягнути з ОСОБА_3 заборгованість в
сумі 86116 грн. 89 коп., з яких 73 000 грн. -
основного боргу, 4551 грн. 53 коп. - 3% річних
та 8565 грн. 36 коп. - інфляційні витрати.

ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
недійсним договору про відшкодування
заподіяної шкоди. В обґрунтування
заявлених вимог, вказує на те, що
справді 09.07.2008 року відбулася ДТП,
учасники якої отримали тілесні
ушкодження, а ОСОБА_4 згодом помер.
Оскільки дана подія дуже сильно
вплинула на його психологічний та
емоційний стан, підірвала здоров'я,
позивач ОСОБА_2 та члени її сім'ї почали
його переслідувати, погрожувати
кримінальною відповідальністю. Він
неодноразово намагався пояснити, що
будь-якої його вини, зокрема в
порушенні ПДР України, наслідком якого
виникла ДТП, не має. В подальшому зять
ОСОБА_2 - ОСОБА_6 пред'явив йому акт
експертизи, у якому було написано, що
він порушив ПДР України, не впорався з
керуванням транспортним засобом, а
тому винен у вчиненні ДТП, внаслідок
сильного душевного хвилювання він
змусив 06.11.2008 року укласти оспорюваний
правочин. Протягом певного періоду
часу він виконував його умови, проте у
2012 році він втратив роботу, а отже і
стабільних дохід, продовжував
працювати на сезонних роботах, а тому
не мав змоги в подальшому виплачувати
ОСОБА_2 кошти. Тому він звернувся із
усною заявою до прокурора
Ківерцівського району, з відповіді
якого йому стало відомо, що жодної
кримінальної справи щодо нього
порушено не було, будь-якого висновку
експертизи теж немає, а тому виявилось,
що ОСОБА_6 ввів його в оману, змусивши
укласти даний правочин.

Просить суд визнати недійсним договір
від 06.11.2008 року про відшкодування
заподіяної матеріальної та моральної
шкоди в сумі 120 000 гривень, завданої в
результаті ДТП на користь ОСОБА_2,
кладеного між ним та позивачем, а також
стягнути на його користь судові
витрати у справі.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_7 позовну заяву
підтримав з підстав в ній викладених,
просив суд її задовольнити, проти
задоволення зустрічного позову ОСОБА_3
заперечував, оскільки укладений між
позивачем та відповідачем договір має
бути виконаний, будь-яких підстав для
визнання його недійсним немає.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_1 в судовому засіданні зустрічний
позов просив задоволити, з підстав,
наведених у зустрічній позовній заяві,
проти задоволення первісного позову
заперечував, з підстав недійсності
укладеного правочину.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача,
проаналізувавши обставини справи,
представлені докази, суд дійшов
висновку, що в задоволенні позовів
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування
шкоди та ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
недійсним договору про відшкодування
заподіяної шкоди слід відмовити з
наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 06.11.2008 року було укладено
договір про відшкодування заподіяної
шкоди, відповідно до умов якого ОСОБА_3,
керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101 д.н.з
«НОМЕР_3» 09 липня 2008 року вчинив
автоаварію, в результаті чого
спричинив ушкодження мотоциклу марки
«ІЖ Планета-5» д.н.з. «НОМЕР_4», яким
рухалися ОСОБА_2 та ОСОБА_4, внаслідок
чого було завдано пошкодження
мотоциклу та тілесні ушкодження
останнім, внаслідок яких ОСОБА_4 помер.
Сторони погодились, що розмір
матеріальної та моральної шкоди,
внаслідок ДТП, становить 120000 гривень,
при цьому ОСОБА_3 зобов'язався виплати
дану суму протягом 5 років рівними
частинами щомісячно.

Як вбачається зі змісту повідомлення
Управління МВС України у Волинській
області, за фактом ДТП, що мала місце 09
липня 2008 року, кримінальна справа не
порушувалась, а матеріали про відмову в
порушенні кримінальної справи та
журнали реєстрації зберігались 5 років
і на даний час знищені (а.с. 66).

Відповідно до ст.ст.1166, 1188 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
діями чи бездіяльністю особи майну
фізичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо доведе, що
шкоди завдано не з її вини. Дані норми
права регулюють деліктні,
позадоговірні правовідносини, що
випливають із спричинення шкоди.

При вирішенні спору про відшкодування
шкоди доказуванню підлягають: факт
заподіяння шкоди (місце, час, обставини,
її розмір), вина особи, що заподіяла
шкоду (відношення особи до факту
заподіяння шкоди - умисел,
необережність), причинний зв'язок між
протиправними діями та шкідливими
наслідками, що наступили.

Компетентними органами не ухвалено
рішення у кримінальній чи
адміністративній справі щодо винної у
ДТП особи, що унеможливлює
цивільно-правову відповідальність, яка
є деліктною, тобто можлива лише у
випадку вини особи, тобто ОСОБА_3

Тому висновки щодо наявності вини
ОСОБА_3 у вчиненні ДТП не
підтверджуються належними і
допустимими доказами, оскільки
укладення договору, про те, що ОСОБА_3
винен у вчиненні ДТП не може слугувати
доказом його вини, оскільки у даному
випадку має бути рішення компетентного
органу або суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Згідно із ч. 1 ст. 229 ЦК України якщо
особа, яка вчинила правочин, помилилася
щодо обставин, які мають істотне
значення, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним, а ч. 1 ст. 230 ЦК
України встановлено, що якщо одна із
сторін правочину навмисно ввела другу
сторону в оману щодо обставин, які
мають істотне значення (частина перша
статті 229 цього Кодексу), такий правочин
визнається судом недійсним. Обман має
місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_3, то в
його задоволенні теж слід відмовити,
оскільки позивачем не доведено, що
іншою стороною його було введено в
оману.

На підставі ст. 219, 229, 230, 1187, 1188 ЦК
України, Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №
6, керуючись ст. ст. 6, 10, 11, 58, 60, 61, 84, 88, 213-215
ЦПК України, суд, -

в и
р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про відшкодування шкоди - відмовити.

В задоволенні зустрічного ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про визнання недійсним договору
про відшкодування заподіяної шкоди -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана через Ківерцівський
районний суд до апеляційного суду у
Волинській області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а для осіб
які були відсутні під час проголошення
рішення, з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Ківерцівського районного суду
О.К. Костюкевич