Справа № 350/1960/14-ц
Номер провадження 2/350/837/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2014 року
смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд
Івано-Франківської області

у складі :

головуючого судді
Бейко А.М.

секретаря
Маєвської С.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт.Рожнятів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про захист честі, гідності та
стягнення моральної шкоди, суд -

в с т а н о в и в :

у своїй позовній заяві позивачка
ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення,
яким захистити її честь та гідність,
зобов'язати спростувати і визнати
поширені відомості ОСОБА_2
неправдивими та стягнути з відповідача
10000 грн. моральної шкоди та судові
витрати по справі.

В основу своїх позовних вимог
позивачка зіслалася на те, що
відповідач у позовній заяві до неї про
визнання недійсною тайни подружжя, яку
для них було уділено 10.02.2007 року в
церкві Архістратига Михаїла в
с.Іванівка Рожнятівського району, з
якою він звернувся до судового вікарія
Івано-Франківської Архієпархії УГКЦ 21
грудня 2012 року, поширив про неї
недостовірну інформацію, яка не
відповідає дійсності та принижує її
честь і гідність як жінки та
особистості, а саме обізвав її
«хвойдою», «збоченкою», «прислугою
сатани». Крім того 21 січня 2013 р., коли
вона приїхала до відповідача, щоб
поговорит із ним про їхнє спільне
життя, відповідач з незрозумілих їй
причин вчинив скандал, ображав її
нецензурними словами та наніс тілесні
ушкодження. Дані висловлювання зі
сторони відповідача на її думку є
неприпустимими, оскільки ганьблять її
гідність та ділову репутацію.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала у повному
об'ємі та просить суд їх задоволити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
позовні вимоги не визнав та суду
пояснив, що всі обставини викладені ним
у позовній скарзі до трибуналу
Івано-Франківської митрополії УГКЦ
правдиві і він їх підтримує. Вважає, що
позовні вимоги є безпідставними та
надуманими.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, дослідивши
письмові докази по справі вважає, що
позов підлягає до часткового
задоволення, виходячи з наступного.

Відповідач звернувся з позивною
скаргою до судового Вікарія
Івано-Франківської Архієпархії УГКЦ, в
якій просив визнати тайну подружжя між
ним та ОСОБА_1 недійсною. У вказаній
скарзі відповідач поширив про неї
недостовірні відомості, які не
відповідають дійсності, принизивши цим
її честь та гідність, обізвав її
«хвойдою», «збоченкою», «прислугою
сатани», що підтверджується копією
позивної скарги від 21.12.2012 р.(а.с.7).

21.01.2013 р. відповідач ОСОБА_2 ображав
позивачку нецензурними словами, наніс
їй легкі тілесні ушкодження, що
підтверджується копією постанови про
закриття кримінального провадження
від 27.02.2013 р. (а.с.8).

В судовому засіданні також
встановлено, що відповідач ОСОБА_2
звертався з позивною скаргою до
судового Вікарія Івано-Франківської
Архієпархії УГКЦ в якій обізвав її
«хвойдою», «збоченкою», «прислугою
сатани». У пункті 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27 лютого 2009
року №1 «Про судову практику у справах
про захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи»,
зазначається, що під гідністю слід
розуміти визнання цінності кожної
фізичної особи як унікальної
біопсихосоціальної цінності, з честю
пов'язується позитивна соціальна
оцінка особи в очах оточуючих, яка
ґрунтується на відповідності її діянь
(поведінки) загальноприйнятим
уявленням про добро і зло, а під діловою
репутацією фізичної особи розуміється
набута особою суспільна оцінка її
ділових і професійних якостей при
виконанні нею трудових, службових,
громадських чи інших обов'язків. Під
діловою репутацією юридичної особи, у
тому числі підприємницьких товариств,
фізичних осіб - підприємців, адвокатів,
нотаріусів та інших осіб, розуміється
оцінка їх підприємницької,
громадської, професійної чи іншої
діяльності, яку здійснює така особа як
учасник суспільних відносин.

За змістом ст.297 ЦК України кожен має
право на повагу до його гідності та
честі. Гідність та честь фізичної особи
є недоторканними. Фізична особа має
право звернутися до суду з позовом про
захист її гідності та честі.

При цьому у ч.1 ст.1167 ЦК України
передбачено, що моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Разом з тим, згідно до абзацу другого п.5
Постанови Пленуму Верховного суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995
року обов'язковому з'ясуванню при
вирішенні спору про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди
підлягають: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Оскільки обставини, на які посилається
позивачка ОСОБА_1 як на підставу для
задоволення позову в частині
відшкодування моральної шкоди, зокрема
щодо заподіяння їй моральної шкоди,
протиправності дій відповідача та
наявності причинного зв'язку між
шкодою заподіяною позивачці і
протиправними діяннями відповідача, а
також щодо вини останнього в її
заподіянні, знайшли своє часткове
підтвердження в судовому засіданні, то
відповідно підлягають до часткового
задоволення й похідні від них вимоги
про стягнення моральної шкоди.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
не довела, що їй було нанесено
відповідачем ОСОБА_2 моральну шкоду на
суму в 10000 грн., а тому суд приходить до
висновку, що в цій частині позов слід
задоволити частково.

Позивачка ОСОБА_1 також просить суд
зобов'язати ОСОБА_2 вибачитися перед
нею письмово, шляхом подання
відповідної заяви до церковного
трибуналу Івано-Франківської
митрополії УГКЦ. Однак ч.2 ст.16, а також
главою 3 розділу І Книги першої, ст.277 ЦК
України зобов'язання вибачитися, як
способу судового захисту гідності,
честі та ділової репутації не
передбачено. Крім того, суд при
ухваленні рішення не вправі
зобов'язувати відповідача вибачатися
перед позивачем у тій чи іншій формі.
Тому в задоволенні позову в цій частині
теж слід відмовити.

Питання судових витрат суд вирішує у
відповідності до ст.88 ЦПК України.

На підставі ст.ст.16, 23, 270, 1167 ЦК України,
керуючись ст.ст.10, 11, 209, 214, 215, 218, 223, 294, 296
ЦПК України, суд -

р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист
честі, гідності та стягнення моральної
шкоди - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, жителя АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1 1000 (тисячу) гривень
моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 594
грн. судових витрат по справі.

В решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Івано - Франківської області через
Рожнятівський районний суд шляхом
подачі в 10 - денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя :