Справа № 204/8425/13-ц
Провадження № 2/204/524/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючої судді
Дубіжанської Т.О.

при секретарі
Сорокіної А.С.

за участю представника позивача
Красовської В.В.

за участю представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» до
ОСОБА_3, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кінотеатр
«Валентина» про стягнення кредитної
заборгованості та за зустрічним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кінотеатр
«Валентина» до ОСОБА_3, Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» про визнання
недійсним договору поруки, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду з позовною заявою, в якій просив
ухвалити рішення, яким стягнути
солідарно з відповідачів
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 782 375 грн. 37 коп., а також
судовий збір у розмірі 3 441 грн. В
обґрунтування своїх вимог позивач
вказав на те, що 26 квітня 2006 року між
Відкритим акціонерним товариством
«Державний ощадний банк України» в
особі Дніпропетровського обласного
управління ВАТ «Ощадбанк» (назву
змінено на Публічне акціонерне
товариство «Державний ощадний банк
України») та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір № 770/1, відповідно до
якого банк надав ОСОБА_3 кредитні кошти
в сумі 250 000 грн. за умови сплати 18 %
річних, строком на 36 місяців, з
остаточним строком погашенням кредиту
не пізніше 25 квітня 2009 року.
Позичальник ОСОБА_3 свої зобов'язання
за договором належним чином не
виконала, по закінченню терміну
користування кредитними коштами 25
квітня 2009 року гроші в повному обсязі
не повернула, у зв'язку з чим станом на 12
листопада 2013 року ОСОБА_3 має
прострочену заборгованість за
кредитом 192 000 грн., пеня за несвоєчасне
повернення кредиту - 135 861 грн. 98 коп., 3 %
річних за несвоєчасне погашення
основного боргу - 27 536 грн. 16 коп., втрати
від інфляції за рахунок несвоєчасного
погашення основного боргу - 426 977 грн. 23
коп. Крім того, з метою забезпечення
повернення кредитних коштів, 26 квітня
2006 року Відкритим акціонерним
товариством «Державний ощадний банк
України» та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кінотеатр
«Валентина» було укладено договір
поруки, відповідно до умов якого
відповідач ТОВ «Кінотеатр «Валентина»
як поручитель поручився за виконання
позичальником ОСОБА_3 обов'язків, що
виникли з Основного договору або
можуть виникнути на підставі нього в
майбутньому. Також в забезпечення
виконання умов за кредитним договором
26 квітня 2006 року між позивачем та ТОВ
«Кінотеатр «Валентина» був укладений
іпотечний договір, де предметом
іпотеки було нерухоме майно, а саме
будівля кінотеатру «Комунар», що
знаходиться за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Комунарівська, 2,
відповідно до умов якого банк має право
звернути стягнення на предмет іпотеки
у випадку невиконання або неналежного
виконання зобов'язання за кредитним
договором. 15 червня 2009 року банком на
адресу ТОВ «Кінотеатр «Валентина» було
направлено лист повідомлення про
заборгованість з проханням усунути
порушення. Дане повідомлення було
отримане, однак залишено без
задоволення як зі сторони
позичальника, так і зі сторони
поручителя ТОВ «Кінотеатр «Валентина».
Тому банком було прийнято рішення на
вчинення виконавчого напису та 23
вересня 2009 року Приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 на
підставі іпотечного договору від 26
квітня 2006 року було вчинено виконавчий
напис, згідно якого пропонувалося
звернути стягнення на нерухоме майно, а
саме будівлю кінотеатру «Комунар»,
розташованого за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Комунарівська, 2,
та за рахунок коштів від реалізації
вищевказаного нерухомого майна
задовольнити вимоги ВАТ «Ощадбанк» у
розмірі 2 530 143 грн. 94 коп. Відповідачем
ОСОБА_3 здійснювалось добровільне
часткове погашення кредиту, однак
заборгованості остання так і не
погасила. У зв'язку з чим позивач був
змушений звернутися до суду.

09 січня 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кінотеатр
«Валентина» звернулося до суду із
зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3
та ПАТ «Державний ощадний банк
України» в особі Дніпропетровського
обласного управління ПАТ «Державний
ощадний банк України» про визнання
договору поруки недійсним. В
обґрунтування позовних вимог позивач
за зустрічним позовом вказав на те, що в
ході здійснення господарської
діяльності директором ТОВ «Кінотеатр
«Валентина» було встановлено, що на
нерухоме майно позивача за зустрічним
позовом, а саме на будівлю кінотеатру
«Комунар», що належить йому на праві
приватної власності накладено арешт.
Також стало відомо, що 26 квітня 2006 року
між ТОВ «Кінотеатр «Валентина» в особі
ОСОБА_6 та ВАТ «Державний ощадний банк
України» було укладено іпотечний
договір, відповідно до якого майном ТОВ
«Кінотеатр «Валентина» забезпечено
виконання перед банком зобов'язання за
кредитними договорами ОСОБА_3, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 Також, з
позовної заяви ПАТ «Державний ощадний
банк України» стало відомо, що 26 квітня
2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк
України» та ТОВ «Кінотеатр «Валентина»
було укладено договір поруки в
забезпечення виконання ОСОБА_3
зобов'язань за кредитним договором. На
момент укладення договору поруки від 26
квітня 2006 року ОСОБА_6 не мав
необхідного обсягу цивільної
дієздатності представника юридичної
особи. Укладаючи договір поруки від 26
квітня 2006 року ОСОБА_6 та директор
ОСОБА_10 діяли з перевищенням своїх
повноважень. Крім того, прямої чи
опосередкованої вигоди позивач за
зустрічним позовом від отримання
позичальником кредитних коштів не
отримав. За своєю правовою природою
вищевказаний договір суперечить
статутним цілям та предмету діяльності
товариства, а тому має бути визнаний
судом недійсним. У зв'язку з чим позивач
за зустрічним позовом був змушений
звернутися до суду.

У судовому засіданні представник
позивача за первісним позовом позовні
вимоги підтримав та просив
задовольнити їх в повному обсязі, та
заперечувала проти задоволення
зустрічних вимог.

У судовому засіданні представник
відповідача за первісним позовом ТОВ
«Кінотеатр «Валентина» заперечував
проти задоволення вимог первісного
позивача, зазначивши, що на момент
звернення позивача до суду з вимогами
до відповідача як поручителя договір
поруки припинив свою дію, а тому дані
вимоги щодо поручителя задоволенню не
підлягають, а також підтримав свої
заявлені зустрічні позовні вимоги та
просив задовольнити їх, посилаючись на
підстави зазначені у позові.

Відповідачка за первісним позовом
ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась,
про причини неявки суду не повідомила,
про дату розгляду справи була
повідомлена належним чином.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги за
первісним позовом підлягають
частковому задоволенню, а позовні
вимоги за зустрічним позовом
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

У відповідності до ст. ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Як встановлено в судовому засіданні та
підтверджено матеріалами справи 26
квітня 2006 року між Відкритим
акціонерним товариством «Державний
ощадний банк України» в особі
Дніпропетровського обласного
управління ВАТ «Державний ощадний банк
України» та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір № 770/1, відповідно до
якого банк надав ОСОБА_3 грошові кошти в
сумі 250 000 грн. за умови сплати 18 %
річних, строком на 36 місяців, з
остаточним строком погашення кредиту
не пізніше 25 квітня 2009 року (а.с.21-26).

Шляхом внесення змін до Статуту
Відкритого акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» його
назву змінено на Публічне акціонерне
товариство «Державний ощадний банк
України» (а.с.58-61).

Відповідно до розрахунку
заборгованості за кредитним договором
№ 770/1 від 26 квітня 2006 року, наданого
представником ПАТ «Державний ощадний
банк України» вбачається, що станом на
12 листопада 2012 року у ОСОБА_3 наявна
заборгованість перед банком за тілом
кредиту - 192 000 грн., пеня за несвоєчасне
повернення кредиту з 01.05.2009 року по
31.05.2012 року - 135 861 грн. 98 коп., 3 % річних за
несвоєчасне повернення основного
боргу з 01.05.2009 року по 31.05.2012 року - 27 536
грн. 16 коп., втрати від інфляції за
рахунок несвоєчасного погашення
основного боргу з 01.05.2009 року по 31.05.2012
року - 426 977 грн. 23 коп. (а.с.11).

15 червня 2009 року позивачем за первісним
позовом на адресу відповідачів за
первісним позовом була направлена
вимога про усунення порушення
зобов'язань за кредитним договором №
770/1 від 26.04.2006 року з пропозицією
добровільного досудового погашення
заборгованості у сумі 231 490 грн. 58 коп.
(а.с.170-172).

07 червня 2013 року позивачем за первісним
позовом на адресу відповідачів за
первісним позовом була направлена
вимога про усунення порушення
зобов'язань за кредитним договором №
770/1 від 26.04.2006 року з пропозицією
добровільного досудового погашення
заборгованості у сумі 190 000 грн. (а.с.40).

З положень ст. 212 ЦПК України
вбачається, що суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Факт отримання ОСОБА_3 кредитних коштів
за кредитним договором № 770/1 від 26
квітня 2006 року у сумі 250 000 грн.
підтверджується заявою про видачу
готівки № 10 від 26 квітня 2006 року (а.с.27).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
цивільного кодексу України.

Відповідачка за первісним позовом
ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитним
договором № 770/1 від 26 квітня 2006 року
належним чином не виконала, по
закінченню терміну користування
кредитними коштами 25 квітня 2009 року
гроші в повному обсязі не повернула, у
зв'язку з чим станом на 12 листопада 2013
року ОСОБА_3 має прострочену
заборгованість за кредитом.

Також встановлено, 26 квітня 2006 року між
Відкритим акціонерним товариством
«Державний ощадний банк України» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кінотеатр
«Валентина», з метою забезпечення
повернення кредитних коштів за
кредитним договором №770/1 від 26.04.2016
року, було укладено договір поруки,
відповідно до умов якого відповідач за
первісним позовом ТОВ «Кінотеатр
«Валентина» як поручитель поручився за
виконання позичальником ОСОБА_3
обов'язків, що виникли з Основного
договору або можуть виникнути на
підставі нього в майбутньому та
зобов'язався солідарно в повному
обсязі відповідати за своєчасне та
повне виконання боржником зобов'язань
по вищезазначеному кредитному
договору (а.с.29-31).

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

У відповідності до ст. 554 ЦК України - у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Як вбачається з кредитного договору,
датою остаточного повернення кредиту
за договором № 770/1, укладеним між ВАТ
«Державний ощадний банк України» та
ОСОБА_3, є 25 квітня 2009 року (а.с.21).

Статтею 559 ЦК України передбачені
підстави припинення договору поруки.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Згідно положень ст. 253 ЦК України
вбачається, що перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Як вбачається з матеріалів справи, що
позивач протягом шести місяців з дня
настання строку виконання основного
зобов'язання по кредитному договору №
770/1 від 26 квітня 2006 року, укладеному між
ВАТ «Державний ощадний банк України»
та ОСОБА_3, а саме 26 квітня 2009 року, не
пред'являв до поручителя вимог про
погашення заборгованості.

А тому, враховуючи положення ст. 559 ЦК
України, суд вважає що договір поруки
від 26 квітня 2006 року, є припиненим з 27
жовтня 2009 року.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що позивач звернувся до суду з позовною
заявою про стягнення заборгованості з
відповідача ОСОБА_3 лише в листопаді 2013
року, тобто після припинення дії
договору поруки, укладеного в якості
забезпечення зобов'язань за кредитним
договором № 770/1 від 26 квітня 2006 року.

Таким чином, оскільки позивач за
первісним позовом не має правової
підстави звернення до відповідача
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кінотеатр
«Валентина» як до поручителя після
припинення договору поруки, суд вважає
що позовні вимоги про стягнення боргу
за кредитним договором підлягають
частковому задоволенню з відповідачки
ОСОБА_3

Згідно позовних вимог позивач просить
стягнути з відповідачів солідарно суму
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 782 375 грн. 37 коп., яка
складається з заборгованості за тілом
кредиту у розмірі 192 000 грн., пені за
несвоєчасне повернення кредиту у
розмірі 135 861 грн. 98 коп., 3 % річних за
несвоєчасне виконання зобов'язання у
розмірі 27 536 грн. 16 коп., інфляційні
витрати за несвоєчасне виконання
зобов'язання у розмірі 426 977 грн. 23 коп.
Дані вимоги в частині стягнення з
відповідачки ОСОБА_3 також підлягають
частковому задоволенню в частині
стягнення 3 % річних та індексу інфляції
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З кредитного договору вбачається, що
відповідачка зобов'язалася повернути
борг у розмірі 250 000 грн. до 25.04.2009 року.
Час прострочення виконання
відповідачкою грошового зобов'язання
становить період з 01.05.2009 року по 12.11.2013
року, тобто як в своїх позовних вимогах
заявляє позивач за первісним позовом.
Починаючи з цієї дати належить
здійснювати розрахунок 3 % річних. Час
прострочення виконання відповідачкою
цього грошового зобов'язання складає
1657 днів.

Суму 3 % річних, які на підставі ст. 625 ЦК
України належать позивачу за
прострочення відповідачем виконання
грошового зобов'язання, належить
розраховувати наступним чином: 3% / 365
днів = 0,008219178 (сума основного боргу х
0,008219178 / 100) х кількість днів
прострочення зобов'язання = сума пені.

За період з 01.05.2009 року по 12.11.2013 року

Таким чином сума 3 % річних за сумою
боргу у розмірі 192 000 грн. за
вищевказаний період складає 26 148 грн. 82
коп.

Що стосується індексу інфляції, то
розрахунок індексу інфляції
повідомляється Листом Національного
банку України, за даними Держкомстату
України наступного місяця, який слідує
за розрахунковим.

Індекс інфляції за період з травня 2009
року по листопад 2013 року визначений:

У травні 2009 - 100,5 % У червні 2009 - 101,1 % У
липні 2009 - 99,9 % У серпні 2009 - 99,8 % У вересні
2009 - 100,8 % У жовтні 2009 - 100,9 % У листопаді 2009
- 101,1 % У грудні 2009 - 100,9 % У 2010 році - 109,1 % У
2011 році - 104,6 % У 2012 році - 99,8 % У січні 2013 -
102,0 % У лютому 2013 - 99,9 % У березні 2013 - 100 % У
квітні 2013 - 100 % У травні 2013 - 100,1 % У червні
2013 - 100 % У липні 2013 - 99,9 % У серпні 2013 - 99,3 %
У вересні 2013 - 100 % У жовтні 2013 - 100,4 % У
листопаді 2013 - 100,2 %

Таким чином, загальний індекс інфляції
за вищезазначений період складає 17,6 %.

Сума індексу інфляції за період з
травня 2009 року по листопад 2013 року
становитиме: 192 000 грн. х 17,6 % = 33 792 грн.

Виходячи з вищевикладеного, сума
заборгованості за кредитним договором
укладеним між позивачем та
відповідачкою складається з
наступного: сума заборгованості за
тілом кредиту у розмірі 192 000 грн., пеня
за несвоєчасне повернення кредиту за
період з 01.05.2009 року по 31.05.2012 року у
розмірі 135 861 грн. 98 коп., 3 % річних за
несвоєчасне виконання зобов'язання за
період з 01.05.2009 року по 12.11.2013 року у
розмірі 26 148 грн. 82 коп., інфляційні
витрати за несвоєчасне виконання
зобов'язання за період з 01.05.2009 року по
12.11.2013 року у розмірі 33 792 грн., а всього
387 802 грн. 80 коп., яка підлягає стягненню
з відповідачки ОСОБА_3 на користь
позивача.

Що стосується вимог за зустрічним
позовом ТОВ «Кінотеатр «Валентина» до
ПАТ «Державний ощадний банк України»,
ОСОБА_3 про визнання договору поруки
від 26 квітня 2006 року недійсним, то суд
вважає, що вони не підлягають
задоволенню, з огляду на пропуск
строків позовної давності. Посилання
представника ТОВ «Кінотеатр
«Валентина» на те, що лише у 2012 році ТОВ
«Кінотеатр «Валентина» стало відомо
про укладення спірного договору,
спростовуються наявними в матеріалах
справи вимогою про усунення порушень в
тому числі за договором № 770/1,
датованою 15 червня 2009 року (а.с.170-172), а
також повідомленням про отримання
вищевказаної вимоги ТОВ «Кінотеатр
«Валентина» (а.с.173). До суду з позовною
заявою про визнання договору поруки
недійсним ТОВ «Кінотеатр «Валентина»
звернулось після спливу строку
позовної давності, передбаченого ст. 257
ЦК України, та лише після подання
банком заяви про стягнення
заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено. Тому з відповідача ОСОБА_3
за первісним позовом на користь
позивача за первісним позовом повинно
бути стягнено сплачений судовий збір у
розмірі по 3 441 грн. Що стосується
зустрічного позову, то скільки у його
задоволенні відмовлено, то не
підлягають поверненню судові витрати
позивача за зустрічним позовом.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 257, 526, 553, 554, 559, 625, 1054 ЦК
України, ст. ст. 10, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги заявою Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_3,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кінотеатр
«Валентина» про стягнення кредитної
заборгованості - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України»
заборгованість по тілу кредиту у
розмірі 192 000 грн., пеню у розмірі 135 861
грн. 98 коп., 3 % річних за несвоєчасне
погашення основного боргу за період з
01.05.2009 року по 12.11.2013 року у розмірі 26 148
грн. 82 коп., індекс інфляції за
несвоєчасне погашення основного боргу
за період з 01.05.2009 року по 12.11.2013 року у
розмірі 33 792 грн., а також судові витрати
за подачу позову у розмірі 3 441 грн., а
всього 391 243 грн. 80 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

В задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кінотеатр
«Валентина» до ОСОБА_3, Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» про визнання
недійсним договору поруки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Т. О. Дубіжанська