Справа № 206/7099/14-ц
Провадження № 2/206/1648/14
12 грудня 2014 року Самарський
районний суд м. Дніпропетровська
головуючий суддя: Маштак
при секретарі: Колісник
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Самарський відділ державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції про
стягнення неустойки (пені), -
04 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулася
до Самарського районного суду м.
Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2
про стягнення неустойки (пені).
Позовні вимоги позивач обґрунтувала
тим, що рішенням суду від 28 березня 2014
року з ОСОБА_2 стягнуто на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання
повнолітньої дитини - ОСОБА_3 у твердій
грошовій сумі у розмірі 500 грн.,
щомісячно починаючи з 21 січня 2014 року
по 30 липня 2015 року. Добровільно
виконувати рішення суду ОСОБА_2
відмовився. 12 червня 2014 року відкрито
виконавче провадження із примусового
виконання рішення. Після відкриття
виконавчого провадження ОСОБА_2
продовжує ухилятись від сплати
аліментів. 29 серпня 2014 року ОСОБА_2
вперше частково сплатив аліменти в
сумі 100 грн. 01 вересня 2014 року державним
виконавцем письмово попереджено
ОСОБА_2 про кримінальну
відповідальність за ухилення від
сплати аліментів. Станом на 01 жовтня 2014
року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті
аліментів складає 4061,29 грн. Станом на 31
жовтня 2014 року загальна сума неустойки
за прострочення сплати аліментів
складає - 5894,32 грн. Позивач просить
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
неустойку за прострочення сплати
аліментів за період із 01 лютого 2014 року
по 31 жовтня 2014 року у розмірі 5894,32 грн.
та судові витрати покласти на
В судовому засідання позивач та її
представник позовні вимоги підтримали,
просили задовольнити позов,
посилаючись на обставини викладені в
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином. У
справі є достатньо доказів для її
вирішення, що у сукупності із вказаними
вище обставинами дає судові підстави
для застосування положень ч. 4 ст. 169,
ст.ст. 224, 225 ЦПК України.
Представник Самарського ВДВС ДМУЮ
позовні вимоги позивача підтримала.
Вислухавши доводи та пояснення
учасників процесу, вивчивши та
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
Судом встановлено, що ухвалою
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 19 травня 2014 року
скаргу ОСОБА_2 про скасування постанови
державного виконавця Самарського ВДВС
ДМУЮ про відмову у відкритті
виконавчого провадження із
примусового виконання рішення
задоволено. Державного виконавця
зобов'язано відкрити виконавче
провадження із примусового виконання
рішення (а.с. 5-6, 35-36).

Відповідно до рішення суду та
виконавчого листа № 2/206/277/14 з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на
утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4,
у твердій грошовій сумі у розмірі 500
грн. щомісячно з 21 січня 2014 року і до
закінчення навчання ОСОБА_4, тобто до 30
червня 2015 року (а.с. 7, 37, 87-88).

12 червня 2014 року державним виконавцем
Фащенко К.А. відкрито виконавче
провадження на підставі виконавчого
листа № 2/206/277/14 про стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі
500 грн. (а.с. 8, 18).

Відповідно до розрахунку
заборгованості державного виконавця
Фащенко К.А. по аліментах ОСОБА_2
заборгованість станом на 01 жовтня 2014
року складає 4061,29 грн. (а.с. 9).

Довідкою від 09 жовтня 2014 року № 1214983
виданої ОСОБА_1 підтверджено, що 29
серпня 2014 року їй було сплачено 100 грн.
(а.с. 10).

01 вересня 2014 року у ОСОБА_2 було
відібрано письмові пояснення з приводу
невиконання рішення суду, про
кримінальну відповідальність
попереджений, про що свідчить
особистий підпис (а.с. 11).

12 червня 2014 року державною виконавчою
службою на адресу ОСОБА_2 направлено
постанову державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження від
10 червня 2014 року для виконання та до
відома (а.с.17).

16 червня 2014 року державною виконавчою
службою до Самарського районного суду
м. Дніпропетровська направлено подання
про визначення частки майна ОСОБА_2 у
майні, яким він володіє спільно з
іншими особами (а.с. 19-20).

Відповідно до свідоцтва від 30 травня 2006
року про право власності на житло,
квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить
на праві приватної, спільної сумісної
власності ОСОБА_1 та членам її сім'ї:
ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, що також
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно виданого КП «ДМБТІ» (а.с. 21-22).

12 травня 2014 року Самарським районним
судом м. Дніпропетровська клопотання
слідчого Самарського РВ ДМУ ГУМВС
України в Дніпропетровській області
про надання тимчасового доступу до
документів задоволено. Самарський ВДВС
ДМУЮ зобов'язано надати тимчасовий
доступ до виконавчого провадження по
виконавчому листу № 2-2085 від 09
листопада 2011 року про стягнення
аліментів з ОСОБА_2 (а.с. 28-30).

Відповідно до протоколу тимчасового
доступу до речей і документів від 04
червня 2014 року та опису речей і
документів, які були вилучені на
підставі ухвали слідчого судді
зазначено, що виконавче провадження
відносно ОСОБА_2 кількістю в 218 аркушів
вилучено (а.с. 24-27).

На запит Самарського ВДВС ДМУЮ центром
надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів, з обслуговування м.
Дніпропетровська та
Дніпропетровського району було
повідомлено, що ОСОБА_2 не є власником
транспортного засобу DAEWOO LANOS TF69Y д/н
НОМЕР_1 (а.с. 31).

На запит Самарського ВДВС ДМУЮ
пенсійним фондом про осіб-боржників,
які працюють за трудовими та
цивільно-правовими договорами, про
останнє місце роботи повідомили, що
інформації відносно ОСОБА_2 не знайдено
(а.с. 33).

Згідно акту прийому-передачі
автотранспортного засобу ОСОБА_2 в
добровільному порядку передав, а
представник ПАТ КБ «Надра» Теслюк А.П.
прийняв, належний йому автомобіль
марки Daewoo Lanos, 2008 року, для добровільної
реалізації в рахунок погашення
заборгованості по кредитному договору
№ 860115/ФЛ від 25 липня 2008 року (а.с. 41).

З інформаційної довідки з Реєстру прав
власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна в порядку доступу
державних виконавців вбачається, що
ОСОБА_2 володіє на підставі свідоцтва
про право власності, виданого
Управлінням житлового господарства
Дніпропетровської міської ради
квартирою АДРЕСА_1 (а.с. 49-53).

04 серпня 2014 року Самарським ВДВС ДМУЮ
було повідомлено ОСОБА_1 щодо
можливості притягнення боржника до
кримінальної відповідальності (а.с. 58).

У відповідності до вимоги державного
виконавця від 04 серпня 2014 року № 10807
ОСОБА_2 було повідомлено, що останньому
необхідно з'явитись до Самарського
ВДВС ДМУЮ з питання погашення
заборгованості по сплаті аліментів, що
сукупно перевищує суму відповідних
платежів, у разі не сплати, державний
виконавець змушений буде звернутись до
правоохоронних органів з поданням про
притягнення його до кримінальної
відповідальності (а.с. 59).

Станом на 25 червня 2014 року
заборгованість ОСОБА_2 по стягненню
аліментів складала 2577,95 грн., станом на
01 листопада 2014 року заборгованість
складала 4561,29 грн., станом на 01 жовтня 2014
року заборгованість складала 4 061,29 грн.,
що підтверджується розрахунками
заборгованості по аліментам (а.с. 65, 66,
70).

Відповідно до платіжного доручення
№1791 від 26 серпня 2014 року ОСОБА_2
здійснив перерахування грошових
коштів у сумі 100 грн. на рахунок ОСОБА_1
(а.с.71).

Дані правовідносини регулюються
Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України,
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Відповідно до вимог ст. 199 СК України,
якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання.

У відповідності до ч. 1 ст. 200 СК України,
суд визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів.

Так, 28.03.2014 року рішенням Самарського
районного суду м. Дніпропетровська з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто
аліменти на утримання повнолітньої
доньки у розмірі 500 грн. щомісячно до
закінчення навчання. Рішення набрало
законної сили 08 квітня 2014 року.

Обов'язок відповідача сплачувати
аліменти у вказаному розмірі на
виконання зазначеного вище судового
рішення, яке набрало законної сили,
прямо передбачений приписами ст. 124
Конституції України, ст. 14 ЦПК України,
згідно яких вказане рішення є
обов'язковим для виконання.

Відповідно до ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Розрахунки неустойка (пеня) за
прострочення сплати аліментів
зроблені позивачем в позовній заяві
(а.с. 3) нараховуються за період з 01
лютого 2014 року по 30 жовтня 2014 року
(440,32+1225+1070+920+765+615+460+244+155), загальна сума
складає 5894,32 грн. та є вірною.

Як вбачається з роз'яснень, викладених
в п. 22 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
передбачена ст. 196 СК України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

В судовому засіданні встановлено, що
боржник не виконує рішення суду, а
щомісячна несплата аліментів носить
систематичний характер, оскільки за
весь період стягнення аліментів
відповідачем було сплачено лише 100 грн.
Отже, жодних підстав для зменшення суми
неустойки (пені) судом не встановлено.

Згідно норм ст. 3 ЦПК України кожна
особа вправі звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів, а в інтересах інших осіб, або
державних чи суспільних інтересах лише
у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Виходячи з вищенаведених обставин
справи, а також діючого матеріального
закону, з урахуванням загальних засад
цивільного судочинства відповідно до
п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного Кодексу України,
а саме: справедливості,
добросовісності та розумності, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки (пені) підлягають
задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 191, 199, 196 СК України, ст.ст. 10, 11, 57-64,
88, 169, 209, 212, 213, 215, 224, 225 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, 1967 року народження,
(ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1, 1966 року
народження, (ІПН НОМЕР_3) неустойку
(пеню) за прострочення сплати аліментів
за період з 01 лютого 2014 року по 31 жовтня
2014 року у розмірі 5894,32 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, 1967 року народження,
(ІПН НОМЕР_2) судовий збір на користь
ОСОБА_1, 1966 року народження, (ІПН НОМЕР_3)
у розмірі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий суддя:
К.С. Маштак