№ 2-5212-14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02. 12. 2014 року
Солом'янський районний суд м.
Києва

в складі: головуючого-судді:
Бобровника О. В.

при секретарі:
Мурга Н. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 - про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини.

ОСОБА_1 при зверненні до суду
мотивувала свої вимоги тим, що 23. 12. 1995
року вона уклала шлюб з відповідачем.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у сторін народився
син, ОСОБА_4.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 17.
03. 2014 року шлюб між сторонами розірвано.

ОСОБА_1 зазначає, що дитина проживає
разом з нею та перебуває на повному її
матеріальному утриманні, ОСОБА_2
проживає окремо та в добровільному
порядку не надає матеріальну допомогу
на утримання сина.

В зв'язку із зазначеним ОСОБА_1 просила
суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1500 грн. щомісячно
до досягнення дитиною повноліття.

В процесі розгляд справи ОСОБА_2
звернувся до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_1 в якому просив суд
стягнути з ОСОБА_1 на свою користь
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4
частини від усіх видів її заробітку,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, до
досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_2 мотивував зустрічний позов тим,
що після розлучення сторін,
неповнолітній син ОСОБА_4 проживає
окремо від матері, хоча при розлученні
син вирішив проживати з матір'ю.

Зазначає, що матір дитину не утримує та
не займається його вихованням.

В зв'язку із зазначеним ОСОБА_2 просив
суд про задоволення зустрічного
позову.

ОСОБА_1 в судовому засіданні первісний
позов підтримала в повному обсязі,
просила суд про його задоволення, проти
зустрічного позову заперечувала,
просила суд відмовити в його
задоволенні, посилаючись на те, що
неповнолітній син дійсно проживає
разом з нею та перебуває на її повному
матеріальному утриманні.

Представник ОСОБА_1 в судовому
засіданні первісний позов підтримав в
повному обсязі, просив суд про його
задоволення, проти зустрічного позову
заперечував, просив суд відмовити в
його задоволенні.

ОСОБА_2 в судовому засіданні проти
первісного позову заперечував, просив
суд відмовити в його задоволенні,
зустрічний позов підтримав, просив суд
про його задоволення посилаючись на те,
що неповнолітній син ОСОБА_4 проживає
окремо від матері, хоча при розлученні
син вирішив проживати з матір'ю, а також
на та те, що матір дитину не утримує та
не займається його вихованням.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши та дослідивши матеріали
справи, об'єктивно оцінивши докази, які
містяться в справі, приходить до
наступного.

Судом встановлено, що 23. 12. 1995 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб (а.с. 6).

Вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син, ОСОБА_4
(а.с. 7).

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 17.
03. 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
розірвано (а.с. 8).

ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом
зазначала, що дитина проживає разом з
нею та перебуває на повному її
матеріальному утриманні, ОСОБА_2
проживає окремо та в добровільному
порядку не надає матеріальну допомогу
на утримання сина, в зв'язку чим ОСОБА_1
просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її
користь на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1500
грн. щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

В процесі розгляд справи ОСОБА_2
звернувся до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_1 в якому просив суд
стягнути з ОСОБА_1 на свою користь
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4
частини від усіх видів її заробітку,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, до
досягнення дитиною повноліття. ОСОБА_2
мотивував зустрічний позов тим, що
після розлучення сторін, неповнолітній
син ОСОБА_4 проживає окремо від матері,
хоча при розлученні син вирішив
проживати з матір'ю, а матір дитини,
неповнолітнього сина не утримує та не
займається його вихованням.

Під час розгляду справи, неповнолітній
ОСОБА_4 подав до суду письмові
пояснення в який зазначив, що з січня 2014
року він постійно проживає разом зі
своєю матір'ю за адресою: АДРЕСА_1, та
перебуває на її повному утриманні (а.с.
44).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України,
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у
твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Судом встановлено, що неповнолітній
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом зі
своєю матір'ю ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується письмовими
поясненнями неповнолітнього ОСОБА_4 та
копією довідки № 213 від 28. 03. 2014 року
Виконавчого комітету Білогородської
сільської Ради Києво-Святошинського
р-ну Київської області (а.с. 9, 44).

Ткож судом встановлено, що
неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
проживаючи разом із матір'ю ОСОБА_1
перебуває на її повному матеріальному
утриманні.

Враховуючи вищевикладене, обставини
справи, суд приходить до висновку про
часткове задоволення первісного
позову, а відтак вважає за можливе
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000
грн. щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

Щодо зустрічної позовної заяви ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від
усіх видів її заробітку, суд приходить
до висновку про відмову в задоволенні
позову, оскільки позивачем за
зустрічним позовом не було доведено
обставин на які він посилався при
зверненні до суду із зустрічним
позовом, в зв'язку з чим зустрічний
позов задоволенню не підлягає.

З урахуванням часткового задоволення
первісного позову, суд вважає за
доцільне стягнути з ОСОБА_2 в дохід
держави судовий збір в сумі 243 грн. 60
коп. у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК
України.

За таких обставин та керуючись ст. ст.
180-184 СК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 213-215,
218, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в
розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
01. 08. 2014 року до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню у межах
суми платежу за один місяць.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення аліментів - залишити без
задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: