Апеляційний суд
Житомирської області
Головуючий у 1-й інст.
08 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
головуючого судді: Коломієць О.С.
суддів: Зарицької Г.В.,
судового засідання: Ковальської Я.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Житомирської міської ради, Управління
Держземагенства у м.Житомирі,
Реєстраційної служби Житомирського
міського управління юстиції про
визнання недійсним рішення
Житомирської міської ради, державного
акту про право власності на землю,
договору оренди земельної ділянки
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Богунського районного суду
м.Житомира від 05 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л
а :

Рішенням Богунського райсуду
м.Житомира від 05 серпня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволені повністю.
Визнано недійсним рішення 32 сесії 5
скликання Житомирської міської ради
від 29.05.2009 року № 986 в частині передачі у
власність ОСОБА_3 в порядку
приватизації земельної ділянки площею
0,10 га. за адресою: АДРЕСА_1 та в частині
передачі ОСОБА_3 в оренду строком на 5
років земельної ділянки площею 0,0402 га.
для будівництва та обслуговування
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Також визнані недійсними : державний
акт серії ЯЖ № 931027 на право власності
на земельну ділянку площею 0,10 га. за
адресою : АДРЕСА_1, виданий 25.09.2009 року на
ім'я ОСОБА_3 та договір оренди земельної
ділянки від 25.09.2009 року, укладений між
Житомирською міською радою та ОСОБА_3,
про передачу в оренду земельної
ділянки площею 0,0402 га за адресою:
АДРЕСА_1.

Скасовано державну реєстрацію
речового права : права власності
ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,10
га. за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий
номер НОМЕР_1 08 004 0026) та державну
реєстрацію за ОСОБА_3 права оренди
земельної ділянки площею 0,0402 га. за
адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер
:08:004:0027). Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення та ухвалити нове про відмову в
задоволенні позовних вимог. Доводи
апеляційної скарги обґрунтовує тим, що
при розгляді справи судом першої
інстанції були неповно з'ясовані
обставини справи, порушені норми
процесуального і матеріального права.
Зазначає, що суд не надав належної
правової оцінки запереченням
відповідача та доказам позивача, не
обґрунтував та не навів мотивів їх
неприйняття.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
апеляційного суду Житомирської
області від 01.09.2009 року, рішення
Богунського райсуду м.Житомира від
07.07.2009 року в частині відмови у
задоволенні позову про визнання майна
спільною сумісною власністю подружжя,
визнання за ОСОБА_2 права власності на
1/2 частину спільного сумісного майна
подружжя та визнання договору
дарування недійсним скасовано та
ухвалено в цій частині нове рішення про
часткове задоволення позову. Визнано
81/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1
спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на
81/200 частину будинку АДРЕСА_1. Також
визнаний недійсним в 1/2 частині договір
дарування частини будинку від 19 жовтня
2007 року, який був укладений між ОСОБА_4
та ОСОБА_3 (а.с.24-26,57-60).

Вищевказаний будинок розташований на
земельній ділянці площею 0,1457 га, яка
була закріплена за будинком відповідно
до рішень виконкому Житомирської
міської ради від 23.10.1954 р. № 759 та від
24.06.1996 р. за № 360 (а.с.10,11)

25.09.2009 року ОСОБА_3 на підставі рішення 32
сесії Житомирської міської ради від
29.05.2009 року № 986 видано державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,10 га. за адресою: АДРЕСА_1, для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд (а.с.13).

Крім того, 25.09.2009 року між Житомирською
міською радою та ОСОБА_3 на підставі
рішення 32 сесії Житомирської міської
ради 5 скликання від 29.05.2009 року № 986
укладено договір оренди, відповідно до
якого Житомирська міська рада передала
в оренду ОСОБА_3 строком на 5 років
земельну ділянку площею 0,0402 га., яка є
частиною прибудинкової території за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14,15).

Рішенням Богунського райсуду
м.Житомира від 19.03.2012 року між сторонами
був проведений поділ спірного
домоволодіння, відповідно до якого
ОСОБА_2 було виділено у власність 85/200
ідеальних частин домоволодіння, а
ОСОБА_3 - 115/200 ідеальних частин
домоволодіння (а.с.47-49).

16 лютого 2013 року ОСОБА_2 отримала
свідоцтво про право власності на 85/200
частин житлового будинку,
розташованого за адресою : АДРЕСА_1
(а.с.8,9.)

Судом також встановлено, що між
сторонами, як співвласниками
домоволодіння, існує спір щодо
встановлення порядку користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1.

Вказані обставини справи
підтверджуються матеріалами справи та
не заперечуються сторонами.

Положеннями ч.4 ст. 120 ЗК України
передбачено, що у разі набуття права
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду кількома особами право на
земельну ділянку визначається
пропорційно до часток осіб у праві
власності жилого будинку, будівлі або
споруди.

З урахуванням вищевикладеного, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку, що права та законні інтереси
позивача ОСОБА_2, як співвласника
будинку на час прийняття оспорюваного
нею рішення Житомирської міської ради,
видачею оспорюваного державного акту
на право власності на земельну ділянку
на ім'я відповідача ОСОБА_3, договору
оренди земельної ділянки та проведення
їх державної реєстрації порушені,
оскільки позивач позбавлена
можливості на реалізацію
встановленого чинним законодавством
права на отримання у власність частини
земельної ділянки як співвласник
будинку, а тому обґрунтовано
задовольнив позов, навівши відповідні
мотиви.

Доводи апеляційної скарги в частині
набуття прав власності позивачем на
частину домоволодіння тільки 16.02.2013
року є безпідставним, оскільки
фактично її право власності на частину
будинку виникло під час перебування у
шлюбі з ОСОБА_4, що підтверджується
рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 01.09.2009 року.

Інші приведені в апеляційній скарзі
доводи зводяться до переоцінки доказів
і незгоди з висновками суду по їх
оцінці.

Статтею 308 ЦПК України визначено, що суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції дійшов вказаного висновку
при повному, всебічному та об'єктивному
з'ясуванні обставин справи, прав і
обов'язків сторін у даних
правовідносинах, перевірив належним
чином доводи сторін, з'ясував характер
та суть заявлених позивачем вимог, норм
права, якими вони регулюються, дав
належну правову оцінку зібраним у
справі доказам. В ході апеляційного
провадження докази, які впливають на
правильність та правомірність
прийнятого судом рішення, стороною
позивача не надавались, що спростовує
доводи апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції постановлене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Богунського районного суду
м.Житомира від 05 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржене у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :
Судді :