АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2672/2014
інстанції: Сіянко В.М. Категорія: 48
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року вересня місяця 15 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Вейтас
І.В.Суддів:Цуканової І.В. Склярської
І.В.при секретарі:Грицак А.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6, на
рішення Голопристанського районного
суду Херсонської області від 06 серпня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 про стягнення аліментів, -

встановила:

В травні 2014 року ОСОБА_7 звернулась до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що з відповідачем мають спільну
неповнолітню дитину - сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який постійно проживає з
нею, відповідач коштів на утримання
сина не надає. Просила стягнути з
відповідача на її користь аліменти на
утримання дитини в розмірі 700 грн.
щомісячно, починаючи з дня подачі заяви
до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Голопристанського районного
суду Херсонської області від 06 серпня
2014 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_7 аліменти на утримання сина
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 700 гривен
щомісячно, починаючи з 23.05.2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6,
в апеляційній скарзі зазначає, що суд
не врахував матеріальний стан
відповідача, те, що він ніде не працює
та не має можливості сплачувати
аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно.
Просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким стягнути з
відповідача на користь позивача
аліменти в розмірі 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення
позивача, яка заперечує проти
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Суд першої інстанції виходив з того, що
оскільки позивач займається
вихованням дитини та повністю її
утримує, а відповідач ухиляється від
виконання своїх зобов'язань по
утриманню сина, дитина перебуває на
обліку у лікаря невролога з хронічною
хворобою, то позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі. Однак
повністю погодитись з таким висновком
суду не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 182 СК України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення. Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених
статтею 184 цього Кодексу.

Статтею 184 СК України передбачено, що
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу отримує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника, або одержувача може
визначити розмір аліментів у твердій
грошовій сумі. Якщо розмір аліментів,
визначений судом у твердій грошовій
сумі, менше мінімального розміру,
передбаченого ч.2 ст.182 цього Кодексу, то
дитині призначається відповідно до
закону державна допомога в розмірі
різниці між визначеним розміром
аліментів і 30 відсотками прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Задовольняючи в повному обсязі позов
та стягуючи з відповідача аліменти в
твердій грошовій сумі в розмірі 700
гривен, суд першої інстанції не
врахував матеріальний стан платника
аліментів, те, що він ніде не працює
(а.с.29), до звернення позивачкою до суду
перераховував на її користь на
утримання сина в середньому по 300 грн.
щомісячно (а.с.19-25). Вказані обставини
позивач не оспорює.

В письмовій заяві на адресу суду
відповідач, визнаючи позов, просив
стягнути з нього аліменти з урахування
положень ч.2 ст.182 ЦК України (а.с.17).

Приймаючи рішення про стягнення з
відповідача аліментів в розмірі 700
гривен, суд першої інстанції свій
висновок, щодо можливості відповідача
сплачувати аліменти у визначеному
розмірі належним чином не мотивував, не
доведено це позивачкою і під час
розгляду справи апеляційним судом.

За таких обставин, колегія суддів
вважає обґрунтованими доводи апелянта
щодо невідповідності визначеного
судом розміру аліментів вимогам
закону, а тому рішення суду підлягає
зміні, а визначена судом сума зменшенню
з 700 гривен до 400 гривен з наведених вище
підстав.

На підставі викладеного, ст.ст.180-182, 184
СК України, керуючись ст. 303, п.3 ч.1 ст. 307,
ч.2,4 п. 1 ст. 309, ст. 316 ЦПК України, колегія
суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє від
імені ОСОБА_6, задовольнити частково.

Рішення Голопристанського районного
суду Херсонської області від 06 серпня
2014 року змінити, зменшивши розмір
аліментів стягнутих з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_7 на утримання сина
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 700 гривен до 400
гривен щомісячно. В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту проголошення, на нього
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили може бути подана
касаційна скарга безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: