УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
м. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Умнової О.В., Савченко В.О., Фаловської
І.М., Гримич М.К., Кафідової О.В., Умнової
О.В.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6 до комунального підприємства з
питань будівництва житлових будинків
«Житлоінвестбуд-УКБ» Департаменту
будівництва та житлового забезпечення
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), треті особи: товариство
з обмеженою відповідальністю
«Сівер-Буд», товариство з обмеженою
відповідальністю
будівельно-комерційна фірма «Граніт»,
про стягнення безпідставно отриманих
грошових коштів та процентів, за
касаційними скаргами представників
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на рішення
апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 26 червня 2002 року між Головним
управлінням житлового забезпечення
Київської міської державної
адміністрації та товариством з
обмеженою відповідальністю
«Сівер-Буд» (далі - ТОВ «Сівер-Буд») було
укладено інвестиційний договір, у
відповідності до умов якого, з
урахуванням доповнень, внесених
додатковими угодами № 1 та № 2 від 18
липня 2005 року, загальна площа об'єкту
інвестування мала становити 7 924, 66 кв. м,
а також до нього було включено 30
машиномісць паркінгу, інвестор
зобов'язався здійснити інвестиції на
суму 15 621 480 грн в якості фінансування
будівництва 3 700, 2 кв.м та 13 машиномісць
у паркінгу.

На виконання умов договору ТОВ
«Сівер-Буд» було сплачено інвестиції
загальну суму 28 447 350 грн 89 коп., що
перевищує розмір інвестицій за
договором на 12 825 870 грн. 89 коп.

Вказувала, що 24 березня 2014 року між нею
та ТОВ «Сівер-Буд» було укладено
договір про відступлення права вимоги
за зазначеним інвестиційним договором
з наступними змінами та доповненнями,
за умовами якого до неї перейшло право
вимоги, зокрема, повернення надмірно
та/або безпідставно сплачених коштів.

Посилаючись на викладені обставини,
просила суд стягнути з відповідача на
свою користь 12 825 870 грн 89 коп.
безпідставно отриманих коштів, 5 305 354
грн 88 коп. процентів.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 26 серпня 2014 року позов
задоволено.

Стягнуто з комунального підприємства з
питань будівництва житлових будинків
«Житлоінвестбуд-УКБ» на користь
ОСОБА_6. 12 825 870 грн 89 коп. безпідставно
отриманих коштів, 5 305 354 грн 88 коп. -
процентів.

Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
21 жовтня 2014 року скасовано рішення суду
першої інстанції, ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційних скаргах представники
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просять
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права.

Касаційні скарги підлягають
відхиленню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд на підставі
доказів, поданих сторонами, що належним
чином оцінені (ст. 212 ЦПК України),
дійшов до правильного висновку про те,
що відповідач набув майно за існування
достатніх правових підстав, на
виконання сторонами умов
інвестиційного договору, у зв'язку з
чим вимоги позивача не обґрунтовані.

Із матеріалів справи вбачається, що
оскаржуване судове рішення суду
апеляційної інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарг
цих висновків не спростовують.

Суд апеляційної інстанції повно
встановив фактичні обставини справи на
основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів, вірно застосував
норми матеріального права до спірних
правовідносин та з урахуванням
зібраних доказів дійшов
обґрунтованого висновку про
скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
про відмову у задоволення позову.

Перевіривши доводи касаційних скарг,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про їх відхилення та залишення без змін
рішення апеляційного суду м. Києва від
21 жовтня 2014 року, оскільки воно є
законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги представників
представників ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8
- відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
21 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич О.В. Кафідова О.В.
Умнова