Справа № 733/1761/14-ц Провадження №
22-ц/795/2322/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Чугуєвська Т. П. Доповідач -
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОстрянського В.І.,
суддів:Бечка Є.М., Горобець Т.В., при
секретарі:Мартиновій А.В., за
участю:позивача ОСОБА_5, голови Комісії
з припинення діяльності ДП
„Ічнянський завод таропакувальних
виробів" Новічкова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду

апеляційну скаргу Комісії з ліквідації
ДП „Ічнянський завод таропакувальних
виробів" на рішення Ічнянського
районного суду Чернігівської області
від 13 жовтня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_5 до ДП „Ічнянський завод
таропакувальних виробів" та комісії з
ліквідації ДП „Ічнянський завод
таропакувальних виробів" про стягнення
заборгованості по заробітній платі,

в с т а н о в и в:

У апеляційній скарзі Комісія з
ліквідації ДП „Ічнянський завод
таропакувальних виробів" (далі -
Комісія) ставить питання про
скасування рішення Ічнянського
районного суду Чернігівської області
від 13 жовтня 2014 року та про
постановлення нового рішення про
відмову у задоволенні позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, апелянт вказує на те, що згідно
з наказом Міністерства аграрної
політики України від 14 грудня 2006 року №
770 „Про припинення діяльності
державного підприємства „Ічнянський
завод таропакувальних виробів" (далі -
Підприємство) з наступними змінами,
прийнято рішення про його ліквідацію,
як такого, що належить до сфери
управління Мінагрополітики України; що
повідомлення про припинення
Підприємства було опубліковано 16
лютого 2007 року, проте звернення ОСОБА_5
до керівництва Підприємства не
надходили і тому не визнані Комісією з
ліквідації та що перелік кредиторів ДП
„Ічнянський завод таропакувальних
виробів" було затверджено протоколом
комісії з ліквідації № 7 від 30 вересня
2013 року відповідно до заявок, які
надійшли на адресу підприємства і
позивач там відсутній. Тому, на думку
апелянта, згідно з правилами частини 5
статті 112 ЦК України про те, що ОСОБА_5 у
місячний строк після одержання
повідомлення про повну відмову у
визнанні його вимог не звернувся до
суду з позовом, вимоги, у задоволенні
яких за рішенням суду кредиторові
відмовлено, а також вимоги, які не
задоволені через відсутність майна
юридичної особи, що ліквідується,
вважаються погашеними, а отже у
задоволенні вимог позову необхідно
відмовити.

Рішенням Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 13 жовтня 2014
року позов ОСОБА_5 до ДП „Ічнянський
завод таропакувальних виробів" та
Комісії з ліквідації ДП „Ічнянський
завод таропакувальних виробів" про
стягнення заборгованості з заробітної
плати було задоволено та стягнуто з
Комісії з ліквідації ДП „Ічнянський
завод таропакувальних виробів" на
користь ОСОБА_5 23 963 грн.13 коп. в рахунок
погашення заборгованості з заробітної
плати та 243 грн. 60 коп. - судового збору в
користь держави.

У запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_5 просить апеляційний суд
відхилити апеляційну скаргу та
залишити оскаржуване рішення суду без
змін, вважаючи, що місцевий суд
постановив його з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, враховуючи
наступне.

Постановивши рішення, місцевий суд
виходив з того, що в судовому засіданні
було встановлено, що позивач працював
на посаді директора ДП „Ічнянський
завод таропакувальних виробів" з 21
лютого 2001 року по 19 січня 2006 року і
згідно з наказом № 5-к від 18 січня 2006
року Державного департаменту
продовольства Міністерства аграрної
політики України його було звільнено з
посади директора підприємства у
зв"язку з його реорганізацією на
підставі п.1 ст.40 КзпП України; що з
ОСОБА_5 не було проведено розрахунок
при звільненні згідно з правилами ст.116
КзпП України та що заборгованість з
заробітної плати станом на 01.11 2005 року
становить 23 963 грн. 13 коп., що
підтверджується копією довідки
Підприємства № 26 від 01.11 2005 року,
достовірність якої була перевірена
апеляційним судом, і, оскільки, в даний
час його інтереси представляє Комісія
з ліквідації ДП „Ічнянський завод
таропакувальних виробів", тому і
прийшов до висновку про необхідність
задоволення позовних вимог про
стягнення заборгованості з заробітної
плати саме з Комісії.

Такий висновок місцевого суду
підтверджується матеріалами даної
справи та цивільної справи № 733/1432/13-ц
(оглянутої в засіданні апеляційного
суду) за позовом ОСОБА_5 до ДП
„Ічнянський спиртовий завод" про
стягнення нарахованої, але не
стягнутої заробітної плати, яким суд
дав правильну оцінку і не суперечить
нормам матеріального та
процесуального права, які регулюють
спірні правовідносини.

Крім того, перевіряючи законність та
обгрунтованість оскаржуваного рішення
місцевого суду в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
враховує, що з наданої апеляційному
суду представником відповідача копії
наказу Державного Департаменту
продовольства Міністерства аграрної
політики України № 105 від 16 листопада
2005 року „Про реорганізацію ДП
„Ічнянський завод таропакувальних
виробів" видно, що Державне
підприємство „Ічнянський завод
таропакувальних виробів" підлягає
реорганізації, шляхом його приєднання
як структурного підрозділу до
Державного підприємства „Ічнянський
спиртовий завод", а з копії наказу № 5-к
Державного департаменту продовольства
Міністерства аграрної політики
України від 18 січня 2006 року „Про
звільнення ОСОБА_5" вбачається, що
позивача було звільнено з посади
директора Підприємства 19 січня 2006 року
у зв"язку з його реорганізацією по п.1
ст.40 КзпП України, а контракт від 24
грудня 2004 року № 531 з ОСОБА_5 було
розірвано та зазначено як підставу для
його ухвалення: наказ Держпроду від
16.11.2005 № 105 „Про реорганізацію ДП
„Ічнянський завод таропакувальних
виробів" і попередження про звільнення
від 18.11.2005 року № 01-13/185; що з довідки ДП
„Ічнянський завод таропакувальних
виробів" від 01.11.2005 року № 26, яка
міститься в матеріалах справи №
733/1432/13-ц за позовом ОСОБА_5 до ДП
„Ічнянський спиртовий завод" про
стягнення нарахованої, але не
виплаченої заробітної плати, яку було
оглянуто і досліджено в судовому
засіданні апеляційного суду та не було
спростовано відповідачем у
встановлений законом спосіб, слідує, що
заборгованість Підприємства позивачу
з заробітної плати за період з 21.11.2001
року по 01.11.2005 року складає 23 тисячі 963
грн. 13 коп..

З витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних та фізичних осіб-підприємців
від 22 грудня 2014 року, приєднаного до
справи апеляційним судом, вбачається,
що органом управління юридичної особи
ДП „Ічнянський завод таропакувальних
виробів" є Міністерство аграрної
політики України; що керівником його
значиться ОСОБА_5 та що Підприємство
перебуває в стадії припинення і
головою комісії з припинення є
Новічков О.В..

Суд вважає, що помилкове зазначення
позивачем у позові дати звільнення з
роботи: 19 січня 2005 року замість
правильної дати: 19 січня 2006 року, на
правильність вирішення спору не
впливає, оскільки ОСОБА_5 просив
стягнути заборгованість з зарплати в
межах періоду: з 21 лютого 2001 року по 01
листопада 2005 року, що підтверджено
довідкою про таку заборгованість.

Апеляційний суд виходить з того, що дії
Міністерства аграрної політики
України по виданню наказу № 770 від 14
грудня 2006 року „Про припинення
діяльності державного підприємства
„Ічнянський завод таропакувальних
виробів", яким було скасовано наказ
Державного департаменту продовольства
від 16 листопада 2005 року № 105 „Про
реорганізацію ДП „Ічнянський завод
таропакувальних виробів", на підставі
якого раніше був звільнений позивач
без проведення розрахунку при
звільненні згідно з ст.116 КзпП України,
на обов"язок боржника, інтереси якого в
даний час представляє Комісія з
ліквідації Підприємства, щодо
погашення наявної заборгованості з
заробітної плати позивачу ОСОБА_5
згідно з трудовим законодавством не
впливають, оскільки згідно з судовою
практикою навіть у випадках порушення
справ про банкрутство боржника
господарськими судами до 19 січня 2013
року (до набуття чинності Законом
України від 22 грудня 2011 року № 4212- VІ
„Про внесення змін до Закону України
„Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"),
ці обставини не є визначальними при
визначенні юрисдикції справ про
стягнення з боржника зарплати і їх
належить розглядати в порядку
цивільного судочинства.

Згідно з наведеним доводи апеляційної
скарги про те, що Міністерством
аграрної політики України 14 грудня 2006
року прийнято рішення про ліквідацію
державного підприємства „Ічнянський
завод таропакувальних виробів" і
повідомлення про його ліквідацію було
опубліковано 16 лютого 2007 року, однак
ОСОБА_5 не звертався до керівництва
Підприємства у встановлені строки щодо
виплати зарплати та що ОСОБА_5 не
визнаний Комісією з ліквідації
кредитором і в Переліку кредиторів
Підприємства останній відсутній, тому
необхідно застосувати правила ч.5 ст.112
ЦК України і ухвалити рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог -
не можуть бути підставою для
скасування оскаржуваного рішення суду
і на правильність вирішення спору не
впливають.

За таких обставин місцевий суд
постановив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстави для його скасування
відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Комісії з ліквідації
ДП „Ічнянський завод таропакувальних
виробів" - відхилити.

Рішення Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 13 жовтня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: