Ухвала

іменем україни

19 листопада 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Журавель В.І.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
громади церкви Свято-Воздвиженської
парафії на території Станишівської
сільської ради Житомирського району,
треті особи: Станишівська сільська
рада Житомирського району, Житомирська
районна державна адміністрація, про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою; за зустрічним
позовом громади церкви
Свято-Воздвиженської парафії
Станишівської сільської ради
Житомирського району до ОСОБА_1, треті
особи: Станишівська сільська рада
Житомирського району, Житомирська
районна державна адміністрація, про
скасування рішення виконкому
Станишівської сільської ради та
визнання недійсним державного акта на
право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Житомирського районного суду
Житомирської області від 21 березня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Житомирської
області від 10 вересня 2014 року, в
задоволенні позовів відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1
просить зазначені судові рішення в
частині відмови в його позові
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Судом установлено, що рішенням
Виконавчого комітету Станишівської
сільської ради від 18 серпня 1994 року
ОСОБА_1 надано у приватну власність
земельну ділянку площею 0,2 га у межах
АДРЕСА_1 під будівництво
індивідуального житлового будинку.

Рішенням Виконавчого комітету
Станишівської сільської ради від 17
листопада 1994 року № 75 ОСОБА_1 передано
безкоштовно у приватну власність
земельну ділянку площею 0,2 га, яка
раніше була йому надана у межах
населеного пункту.

На підставі зазначеного рішення
виконкому 11 серпня 1995 року ОСОБА_1
видано державний акт на право
приватної власності на землю серії
ІV-ЖТ № 022382 площею 0,2 га. Земельна
ділянка розташована на території с.
Бистрі Станишівської сільської ради та
призначена для будівництва та
обслуговування житлового будинку.

Згідно з описом меж, наявному в
державному акті, земельна ділянка
ОСОБА_1 межує по лінії від А до Б з
вулицею, від Б до В - із землями
Житомирської райспоживспілки
(магазин), від В до Г - із землями резерву
с. Бистрі (випас), від Г до А - із землями
ОСОБА_2

10 жовтня 1994 року ОСОБА_1 виготовив план
забудови зазначеної земельної ділянки,
проте до сьогодні будівництво не
проведено, земельна ділянка ОСОБА_1 у
будь-який спосіб не використовувалась,
межова територія шляхом зведення
паркану або в інший спосіб не
зафіксована.

Рішенням № 239 41-ї сесії V скликання
Станишівської сільської ради від 22
жовтня 2009 року скасовано рішення
виконкому цієї ради від 18 серпня 1994
року № 53 та від 17 листопада 1994 року № 75
в частині передачі земельної ділянки
площею 0,2 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
господарських споруд у приватну
власність ОСОБА_1 у зв'язку із
знаходженням частини земельної
ділянки орієнтовною площею 0,126 га за
межами населеного пункту.

Постановою Житомирського районного
суду Житомирської області від 08
листопада 2011 року вищезазначене
рішення Станишівської сільської ради
скасовано. Постанова є чинною.

Позивачу за зустрічним позовом
рішенням 32-ї сесії ІV скликання
Станишівської сільської ради
Житомирського району від 08 вересня 2005
року надано згоду на вибір та
обстеження земельної ділянки
орієнтовною площею 0,2 га для
розташування приміщення церкви за
межами с. Бистрі (колишній
господарський двір).

Розпорядженням голови Житомирської
районної державної адміністрації від 24
лютого 2006 року № 142 надано дозвіл
Свято-Воздвиженській парафії на вибір
земельної ділянки орієнтовною площею
0,2 га для будівництва церкви за межами
с. Бистрі (колишній господарський двір)
на території Станишівської сільської
ради.

Рішенням сьомої сесії шостого
скликання Житомирської районної ради
від 24 травня 2011 року № 112 затверджено
технічну документацію з визначення
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки площею 0,2 га, яка надається в
оренду Свято-Воздвиженській парафії. 27
січня 2012 року між Житомирською
районною державною адміністрацією та
Свято-Воздвиженською парафією
укладено договір оренди землі, за
умовами якого парафії на підставі
розпорядження Житомирської
райдержадміністрації від 05 січня 2012
року № 4 передається в оренду на 10 років
земельна ділянка загальною площею 0,2
га, в тому числі під будівлями і дворами
- 0,2 га, яка знаходиться на території
Станишівської сільської ради за межами
с. Бистрі (землі запасу).

19 липня 2012 року Свято-Воздвиженська
парафія Житомирської єпархії в особі
релігійної громади Української
православної церкви в с. Бистрі
Житомирського району на підставі
рішення виконкому Станишівської
сільської ради від 17 травня 2012 року № 49
отримала свідоцтво про право
власності, яке зареєстровано в КП
Житомирського обласного МБТІ 06 серпня
2012 року.

Встановивши такі обставини справи, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, надав їм
правильну оцінку та дійшов
обгрунтованого висновку про відмову в
задоволенні як основного, так і
зустрічного позову. ОСОБА_1 не надав
суду доказів на підтвердження
існування факту самовільного зайняття
суміжним землекористувачем -
Свято-Воздвиженською парафією с.
Бистрі частини земельної ділянки, що
належить йому на праві приватної
власності. Також не встановлені факти
порушення прав позивача за зустрічним
позовом.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено й це вбачається з
матеріалів справи, що зазначені судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права;
наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів cудової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Житомирського районного суду
Житомирської області від 21 березня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 10 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Є.П. Євграфова

судді:
В.І. Журавель

Ю.Г. Іваненко