РІШЕННЯ

іменем України

"01" грудня 2014 р.
145/710/14-ц

2/145/362/2014

Тиврівський районний суд Вінницької
області в складі:

головуючого
Мазурчака А. Г.

за участю секретаря
Мигдальської Н.М.,

позивача
ОСОБА_1,

представників позивачки ОСОБА_2
та ОСОБА_3,

відповідача
ОСОБА_4

представника відповідача
ОСОБА_5

представника відповідача
Селищенської сільська ради
Тиврівського району
Слободяна В.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4, відділу
Держземагенства Тиврівського району
Вінницької області, Селищенської
сільської ради Тиврівського району про
визнання державного акту недійсним,-

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в
якому вказує, що на даний час вона
проживає у житловому будинку АДРЕСА_1.
По АДРЕСА_2 згідно свідоцтва про право
на спадщину за заповітом від її
покійного батька, ОСОБА_8, їй передано
право особистої власності на даний
житловий будинок, про що свідчить
свідоцтво № 2338 від 09.11.1995 р. За
вищевказаною адресою на сьогоднішній
день там проживає її дочка, ОСОБА_2.

По сусідству, у житловому будинку
АДРЕСА_3, проживає гр. ОСОБА_4. В січні 2008
року йому було видано Державний акт на
право власності на земельну ділянку
для обслуговування житлового будинку
серія ЯЖ №768438 .

Про те, що відповідач виготовив
Державний акт на свою земельну ділянку,
вона дізналась лише в жовтні 2013 року -
коли останній намагався встановити
паркан по її земельній ділянці, до
цього часу ніхто з них про це не знав,
тому і не виникало спору. Тоді ж її
дочка, ОСОБА_2 зробила йому усне
зауваження про те, що він цим буде
перешкоджати проїзду на їхню земельну
ділянку, де у відповідь ОСОБА_4 наніс
тілесні ушкодження ОСОБА_2 В цей же день
було викликано міліцію для вжиття
заходів реагування на протиправну
поведінку відповідача.

В 2007 році, коли ОСОБА_4 замовляв
виготовлення технічної документації
на свою присадибну ділянку, вона свого
погодження йому не давала, в абрисі
зовнішніх меж стоїть не її підпис, хто
міг його поставити, вона не знає. Згідно
його технічної документації в нього є
відстань від будинку орієнтовно на 1 м.,
яка заходить на її земельну ділянку де
ОСОБА_4 розпочав будівництво огорожі,
якої раніше ніколи не було, ні в ОСОБА_4
ні в попередніх власників даного
господарства (встановлюються дерев'яні
стовпці), в результаті чого, огорожа
буде перекривати проїзд в її
домогосподарство.

Під час проведення робіт з
виготовлення кадастрового плану
земельної ділянки було з'ясовано, що
відповідачу було не правильно
виготовлено Державний акт на право
власності на землю. Землевпорядна
фірма додала до площі його земельної
ділянки частину подвір'я земельної
ділянки, яка знаходиться у її
користуванні. Внаслідок видачі
відповідачу Державного акту на право
власності на землю з невірним
накресленням ділянки порушуються її
законні права та інтереси, вона
позбавлена можливості реалізувати
своє право на приватизацію земельної
ділянки.

Пунктом 1.16, Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
приватної власності на землю,
передбачено, що «Технічна документація
на землю повинна включати збірний
кадастровий план, який передбачає
кадастрові зйомки, це в тому числі, і
погодження меж із сусідніми
землекористувачами ( ст. 198 ЗК України).
При видачі Державного акту про право
власності на земельну ділянку, вимоги
вказаного нормативного акту не були
дотримані.

Інструкцією не передбачено можливості
внесення змін у державний акт шляхом
його виправлення, оскільки це тягне за
собою переробку всієї технічної
документації. Отже, виходячи із порядку
видачі Державного акту та їх
реєстрації, для того, щоб внести зміни у
Державний акт слід його визнати
недійсним (анулювати), а потім
виготовити новий Державний акт.

Таким чином на сьогоднішній день між
нею та Відповідачем

невизначено порядку користування
земельною ділянкою, а право власності

так і не оформлено.

Статтею 91 ЗК України встановлено, що
«власники земельних ділянок
зобов'язані не порушувати прав
власників суміжних земельних ділянок
та землекористувачів».

За її заявою 24 жовтня 2013 року було
створено комісію з представників
сільської ради, яка провела обстеження
та склала акт. Даним обстеженням
встановлено, що її сусід ОСОБА_4
розпочав будівництво огорожі, якої
раніше не було (встановлюються
дерев'яні стовпці). Дана огорожа
заходить на її земельну ділянку
орієнтовно на 1 метр. В результаті
завершення будівництва огорожа
перекриває в'їзд в домогосподарство
ОСОБА_1

У зв'язку із існуючим спором щодо
невідповідності розмірів земельних
ділянок, що належать їй та відповідачу,
порушення державних будівельних норм
та правил при їх розподілі, просить
визнати недійсним та скасувати
Державний акт на право власності на
землю серія ЯЖ № 768438 гр. ОСОБА_4, жителя
АДРЕСА_3.

В судовому засіданні представники
позивачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні
вимоги підтримали із наведених в заяві
підстав.

ОСОБА_2 пояснила, що позивачка по справі
- її мати із народження жила в будинку
відповідача, а під час колективізації
даний будинок і присадибна земельна
ділянка були поділені між родичами, які
в подальшому частково перебудовували
та добудовували свої частини у
вказаному будинку, а її покійний дід
побудував поряд будиночок (АДРЕСА_3), та
розваливши частину належної йому хати
(АДРЕСА_2) облаштував проїзд, яким
користуються по даний час. В подальшому
будинок по АДРЕСА_2, та земельна ділянка
неодноразово перепродувалися, а тому
переходили від одного власника до
іншого.

В 2013 році відповідач ОСОБА_4 розпочав
облаштовувати паркан між придбаним ним
будинком по АДРЕСА_2, та будинком
позивачки по АДРЕСА_3. ОСОБА_4 заявив, що
згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку, йому
належить земельна площа на відстані 1 м.
по всій протяжності його будинку зі
сторони будинку позивачки. Якщо
допустити встановлення вказаного
паркану то позивачка втратить проїзд
до свого будинку, який вона мала всі
роки і ніхто із попередніх власників
будинку по АДРЕСА_2, в тому числі і
ОСОБА_9, яка продала ОСОБА_4 будинок та
земельну ділянку біля нього не
претендували на ділянку землі, яку
намагається відібрати ОСОБА_4
Позивачка погодження на предачу
спірної ділянки не надавала і меж не
узгоджувала. Через відсутність вільних
зразків підписів позивачки за 2007 та
попередні роки, вони не в змозі надати
їх для порівняння з підписами суміжних
землекористувачів в абрисі зовнішніх
меж.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав та
пояснив, що коли він придбав вказаний
будинок у ОСОБА_9 то газ до нього вже
було підведено по траншеї по під
стінку, впродовж стіни зі сторони
будинку позивачки. Вважає, що йому
необхідна земельна ділянка для
обслуговування свого будинку і він має
право на встановлення паркану.

Представник відповідача ОСОБА_5 позов
не визнав та пояснив, що при
виготовленні технічної документації
на земельну ділянку ОСОБА_4 порушень не
допущено, в абрисі зовнішніх меж
стоять підписи суміжних
землекористувачів та землевласників, а
згідно довідки Селищанської сільської
ради (а.с.50), земельна ділянка в АДРЕСА_3
по межі А-Б частково перекривається
огорожею та воротами суміжного
землекористувача ОСОБА_1 (АДРЕСА_2).

Представник відповідача - Селищенської
сільської ради Тиврівського району в
особі сільського голови - Слободяна В.М.
позов визнав частково - вважає, що той
хто виготовив державний акт першим має
переваги над тим хто ще його не
виготовив. Сусідні землекористувачі
часто підписують погодження меж не
маючи ні достатніх знань ні досвіду в
даній сфері, а позивачка людина
похилого віку, вона могла підписати
погодження меж не маючи уяви про те, що
саме підписує. Позиція сільської ради
полягає в тому, що смужка земельної
ділянки в 1м.16см. має бути зменшена або
ж на неї застосувати право сервітуту.
Паркан відповідачу там не потрібен. В
подальшому позов визнав та доповнив, що
позивачка не виготовляла державний акт
на право власності на земельну ділянку,
а оскільки вона є власником
присадибної земельної ділянки по
АДРЕСА_1 то рішенням сесії вносились
поправки в рішення 11 сесії 5 скликання
Селещенської сільської ради від
27.12.2007р., «Про передачу земельної
ділянки у власність». Вирішено
позивачці надати по АДРЕСА_3 земельну
ділянку розміром 0,15га. Не у власність а
в користування. ОСОБА_4 ніяких
погоджень на зміну розмірів чи
конфігурації земельної ділянки по
АДРЕСА_3, за рахунок земельної ділянки
по АДРЕСА_2, не надавалося і він по таких
питаннях до сесії сільської ради не
звертався. Коли підписувались
погодження меж в протоколі за 20.11.2007
року, він в сільській раді не працював.

Вважає, що державний акт на земельну
ділянку ОСОБА_4 по АДРЕСА_3 виготовлений
не по фактичному користуванню,
оскільки теперішня лінія, згідно
державного акту виходить на четверть
брами ОСОБА_1, а дана брама стоїть дуже
давно. Можливо дана помилка допущена
при виготовлені попередніх державних
актів, які стосувались земельної
ділянки по АДРЕСА_2 могла переноситись
із одного державного акту до іншого і
так дійшла до ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_10 показала, що технічну
документацію на право власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_3 на
попереднього її власника
виготовлялась ТОВ «Земельно
кадастровий центр» в якому вона на той
час працювала, а технічна документація
на право власності на дану земельну
ділянку на ім'я ОСОБА_4 виготовлялась в
2007-2008 р.р. пп «Лендгранд», яке є
правонаступником ТОВ «Земельно
кадастровий центр».

Судом встановлено, що відповідно до
договору купівлі - продажу від 01.11.2000
року (а.с.126) укладеним між ОСОБА_11 та
ОСОБА_9 остання придбала у власність
земельну ділянку площею 0,1714 га по
АДРЕСА_3. Вказана земельна ділянка
належала ОСОБА_11 на підставі
державного акту (а.с.127) на право
приватної власності на землю серія ВН
№ 001270 виданого Селещенською сільською
радою 25.10.2000 року. Зареєстрованого в
книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 262. У
вказаному державному акті зазначено
розміри та конфігурацію даної
земельної ділянки.

10.06. 2003 року, ОСОБА_9 на придбану
земельну ділянку площею 0,1714 га по
АДРЕСА_3 отримала Державний акт (а.с.127),
на право власності на землю серії ВН
№112542 . цільове призначення для
будівництва і обслуговування жилого
будинку і господарських споруд. У
вказаному державному акті вказано
розміри та конфігурацію земельної
ділянки.

За договором купівлі - продажу від
05.02.2003р. ОСОБА_9 продала, а ОСОБА_4
придбав житловий будинок по АДРЕСА_3.
Даний будинок належав ОСОБА_9 на
підставі договору купівлі - продажу від
01.11.2000 року (а.с. 49).

Відповідно до договору купівлі -
продажу (а.с.48), від 01.07.2003 року укладеним
між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 останній придбав
у власність і земельну ділянку площею
0,1714 га по АДРЕСА_3 .

На підставі заяви ОСОБА_4від 13.07.2007р.
(а.с.7 в матеріалах техдокументації із
землеустрою), пп «Лендгранд»,
розпочато виготовлення вишукувальних
робіт та технічної документації із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право власності на
земельну ділянку площею 01714 га. по
АДРЕСА_3.

09.12.2008 року ОСОБА_4 виготовлено та
видано Державний акт (а.с.49), на право
власності на землю серії ВН № 9768438
площею 01714 га. по АДРЕСА_3. Цільове
призначення для будівництва і
обслуговування жилого будинку і
господарських споруд. У вказаному
державному акті вказано розміри та
конфігурацію даної земельної ділянки.

Із системного аналізу статей 316, 317, 319 ЦК
України випливає, що власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до висновків судової
земельно-технічної експертизи №124 від
24.10.2014 року (а.с.106-116), проведеної
Подільським центром судових експертиз:
«Розміри і конфігурація земельної
ділянки по АДРЕСА_3 в державному акті на
ім'я ОСОБА_4 від 09.12.2008 року не
відповідають розмірам і конфігурації
земельної ділянки в технічній
документації по переоформленню
Державного акта на право власності на
землю

громадянам с. Селище, Селищенської
сільської ради, розробленої ТОВ
«Земельно-кадастровий центр» у 2003 р.
інв.№70 від 19.12.2003 р. на ім'я ОСОБА_9 (а.с. в
тех.документації 24), в державному акті
на її ім'я від 10.06.2003року №112542 та в
схематичному плані на копії Державного
акта на земельну ділянку по АДРЕСА_3 на
ім'я ОСОБА_11, виготовленого 25.10.2000р. (а.с.
в тех.документації 17)., зокрема розмір
межі А-Б

(землі сільської ради, АДРЕСА_1) у
порівнянні з державним актом ВН № 001270
від 25.10.2000 р. на ім'я ОСОБА_11 та державним
актом ВН №112542 від

10.06.2003 р. на ім'я ОСОБА_9 збільшено на 1,06м
= 20,42-19,36

На Додатку 1 відображена схема Схема
порівняння розмірів та конфігурації
земельної ділянки АДРЕСА_3 відповідно
до державного акту серії ЯЖ №768438 від
09.12.2008 р. на ім'я ОСОБА_4, державного акту
серії ВН №112542 від 10.06.2003 р. на ім'я
ОСОБА_9

Слід зазначити, що із матеріалів
технічної документації із землеустрою
виконаної за заявою ОСОБА_4 та
досліджувальної частини висновку
експертизи (а.с.114) вбачається, що у
пояснювальній записці, яка міститься в
технічній документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
ОСОБА_4 зазначено, що до складу робіт по
договору входило виготовлення
технічної документації із землеустрою
на земельні ділянки без виконання
польових топографо-геодезичних робіт
та обстеження меж з сусідніми
землевласниками та
землекористувачами, маючи на увазі, що
ці дані наведені в технічній
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельні ділянки попереднього
власника ОСОБА_9, а відтак і змінюватись
вони не повинні.

Отже із викладеного вбачається, що
відповідач має право власності лише та
ту земельну ділянку, яка ним придбана у
ОСОБА_9 без зміни її розмірів та
конфігурації. Доказів правомірності
зміни розмірів та конфігурації
земельної ділянки по АДРЕСА_3
відповідачем не надано.

Вислухавши учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи,
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими і такими, що підлягають
до задоволення.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, стороні
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, до яких
суд відносить судовий збір в сумі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп (а.с. 2), та
вартість виконаної судової
земельно-технічної експертизи (а.с.101)
на суму 3100 ( три тисячі сто) грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, ст.ст.316, 317, 319 ЦК України, -

вирішив:

Позов задовільнити.

Визнати недійсним та
скасувати Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЖ
№ 768438 виданого ОСОБА_4 по АДРЕСА_3.

Стягнути ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 243,60 грн. (двісті сорок три)
гривні 60 копійок судового збору,
сплаченого нею при подачі позову .

Стягнути, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
вартість проведеної та сплаченою нею
земельно-технічної експертизи в сумі
3100 ( три тисячі сто) гривень.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду Вінницької
області через Тиврівський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засідання під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Мазурчак А. Г.