Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

15 грудня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Жарікова О. В. ,

при секретарі - Гавриш О. П.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Білій Церкві, в залі
суду № 3 справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про втрату права на житло,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним
позовом до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням,
мотивуючи тим, що вона являється
власником будинку НОМЕР_1 з
господарськими та побутовими
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1
Вказаний будинок був придбаний нею 06
серпня 2014 року, відповідно до договору
купівлі-продажу житлового будинку. За
домовленістю позивача та ОСОБА_3,
ОСОБА_4 останні будуть зареєстровані та
користуватися належним їй житловим
будинком, оскільки не придбали нове
житло для проживання та не мають змоги
зареєструватися за іншою адресою. Крім
ОСОБА_3, ОСОБА_4 в приватному будинку
позивача зареєстрована, також, ОСОБА_2,
яка була тимчасово зареєстрована з
18.04.2009 року по 03.06.2009 року та станом на
сьогодні з реєстраційного обліку не
знімалась, місце її фактичного
проживання не відоме. Відповідач по
справі ОСОБА_2 оплату житла не
проводить, її речей в житловому будинку
не має, в добровільному порядку
відповідачка виписатись з будинку не
може, оскільки остання відсутня за
зареєстрованим місцем проживання і
можливе місце проживання відповідача
не відоме. Відповідач залишила даний
приватний будинок, але не знялася з
реєстраційного обліку в якому була
зареєстрована лише тимчасово.
Реєстрація відповідача за вказаною
адресою створює позивачеві перешкоди
як власнику в користуванні та
розпорядженні нерухомим майном. Зі
слів продавців житлового будинку
ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідач не проживала
в цьому будинку ще до його продажу на її
користь. Позивач просила суд визнати
відповідача такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням
будинку АДРЕСА_1

В відкритому судовому засіданні
позивач підтримала позовні вимоги в
повному обсязі, пославшись на
обставини, викладені у позовній заяві,
та просила їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не
з"явилася, про час розгляду справи
повідомлена належним чином, через
оголошення в пресі, причини неявки суду
не повідомила, а тому суд, з урахуванням
думки позивача, згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК
України, вважає за можливе провести
заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, свідка
ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено, що позивач
являється власником будинку АДРЕСА_1.
Вказаний будинок був придбаний нею 06
серпня 2014 року у ОСОБА_3, ОСОБА_5 та
ОСОБА_4, що підтверджується копією
договору купівлі-продажу будинку від
06.08.2014 року, серії НАВ № 278198,
посвідченого державним нотаріусом
Другої Білоцерківської міської
державної нотаріальної контори
Київської області та зареєстровано в
реєстрі за № 2-1744, а також, копією витягу
з державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності від 06.08.2014 року, серії ЕЕЕ №
983741 та копією технічного паспорту на
будинок. Будинок придбаний
громадянкою ОСОБА_1 у громадян ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_4. Відповідно до копії
довідки Фурсівської сільської ради №
1476 встановлено, що на реєстраційному
обліку у вказаному житловому
приміщенні зареєстровані: ОСОБА_2, але
фактично не проживає, ОСОБА_4 та ОСОБА_3.
Відповідно до копії довідки № 1572 від
28.08.2014 року, виданої Фурсівською
сільською радою, Білоцерківського
району, Київської області встановлено,
що згідно даних погосподарського та
паспортно-реєстраційного обліку
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, була тимчасово
зареєстрована з 18.04.2009 року по 03.06.2009
року за адресою: АДРЕСА_1 Станом на
28.08.2014 року ОСОБА_2 з реєстраційного
обліку не знімалася, її місце
проживання лишається зареєстрованим
за адресою: АДРЕСА_1 За інформацією
наданою власниками будинку та вуличним
комітетом вулиці Стаханова в селі
Фурси ОСОБА_2 за вищезазначеною
адресою ніколи фактично не проживала.
Інформацією про можливе місце
проживання/перебування гр. ОСОБА_6
Фурсівська сільська рада не володіє.
Відповідач ОСОБА_2, на даний час не
проживає в указаному будинку, та з часу
коли позивач стала власником будинку,
тобто з 2014 року, ніколи в ньому не
проживала. Вказане житло відповідач не
утримує, оплатою житлового приміщення
та комунальних послуг не займається,
утриманням житлового приміщення та
оплатою комунальних послуг займається
лише позивач, що підтверджується
поясненнями позивача, свідка ОСОБА_3,
матеріалами справи.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни,
які мають у приватній власності
будинок (квартиру), користуються нею
для особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 156 ЖК УРСР члени
сім'ї власника будинку (квартири)
зобов'язані дбайливо ставитися до
жилого будинку (квартири). Повнолітні
члени сім'ї власника зобов'язані брати
участь у витратах по утриманню будинку
(квартири) і придомової території по
проведенню ремонту.

Згідно ст. 71 ЖК УРСР, особа втрачає
право на користування житловим
приміщенням у разі відсутності її без
поважних на то причин понад шести
місяців у даному житловому приміщенні.

Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими, і
такими що підлягають задоволенню,
оскільки факт не проживання
відповідача у житловому приміщенні
підтвердився під час судового розгляду
справи. Відповідач безпричинно не
проживає в спірному житловому
приміщенні та не користується вказаним
житловим приміщенням, його утриманням
не займається, не сплачує комунальні
послуги, і тому вона втратила право на
користування ним.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України,
підлягають до стягнення з відповідача
на користь позивача, понесені нею
судові витрати, а саме: 243 грн. 60 коп.
судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.
71, 72, 150, 156 ЖК УРСР, ст. 319, 321, 391 ЦК
України, ст. 10, 60, 79, 88, 212-215, 224, 225, 228, 296
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням - будинком АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1,
понесені нею судові витрати - 243 грн. 60
коп., сплаченого судового збору.

Рішення може бути переглянуте
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області за письмовою заявою
відповідача про перегляд заочного
рішення, яка може бути подана до суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому
Цивільним процесуальним кодексом
України.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому Цивільним процесуальним
кодексом України.

Суддя О. В. Жарікова