Провадження № 2/750/3413/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2014 року
м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у
складі:

головуючого - судді Лямзіної Н.Ю.

при секретарі - Латенко О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представників позивача, представника
відповідача - Черненок М.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернігові
справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Домен-Буд», ОСОБА_3 про поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

03.11.2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідачів про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, мотивуючи позов тим, що з 16.05.2013
року позивач був прийнятий на роботу до
ТОВ «ДОМЕН-БУД» на посаду директора
(наказ № 5 від 16.05.2013 року). 06.10.2014 року
позивач поштовим відправленням із
зворотнім повідомленням № 57 від 25.09.2014
року був ознайомлений з копією наказу
№ 28/К від 19.09.2014 року про своє
звільнення. Своє звільнення вважає
незаконним тому ця умова й стала
підставою для звільнення до суду.

В судовому засіданні позивач та
його представники позов підтримали.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з`явилась,
про час і місце розгляду справи
сповіщена належним чином і завчасно,
про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 16.05.2013 року
позивач був прийнятий на роботу до ТОВ
«ДОМЕН-БУД» на посаду директора (наказ
№ 5 від 16.05.2013 року).

Відповідно до Статуту ТОВ
«Домен-Буд» відповідач ОСОБА_3 є єдиним
учасником (власником) товариства.

Згідно з положеннями Статуту до
виключної компетенції загальних
зборів Учасників Товариства
(власників) належить, зокрема створення
та відкликання виконавчого органу
Товариства. Строк повноважень
директора Товариства також
визначається Учасниками Товариства.

Власником підприємства ОСОБА_3 16.09.2014
року на загальних зборах учасників
товариства з обмеженою
відповідальністю «Домен-Буд» прийнято
рішення припинити повноваження
директора товариства ОСОБА_1 з 18.09.2014
року відповідно до ч.3 ст.99 Цивільного
кодексу України, яка передбачає, що
повноваження члена виконавчого органу
можуть бути в будь який час припинені
або він може бути тимчасово
відсторонений від виконання своїх
повноважень.

Також, відповідач ОСОБА_3 прийняв
рішення з 19.09.2014 року призначити ОСОБА_4
виконуючим обов'язки директора
товариства, відповідно до чинного
законодавства, що підтверджується
протоколом № 22 від 16.09.2014 року, який
зареєстрований в журналі обліку
наказів з особового складу. Та надав
розпорядження видати наказ про
звільнення 19.09.2014 року ОСОБА_1 з посади
директора відповідно до п.5 ч.1 ст.41 КЗпП
України.

Твердження позивача про те, що ОСОБА_3
засновник ТОВ «Домен-Буд» з 16.09.2014 року
був у відпустці та знаходився на
стаціонарному лікуванні в м.
Трускавець Львівської області
належними та допустимими доказами не
підтверджено.

Також, твердження позивача про те, що
він 19.09.2014 року видав наказ про
призначення виконувати обов'язки
директора ОСОБА_4 з 23.09.2014 року
належними та допустимими доказами не
підтверджено.

Посилання позивача та його
представника на те, що його звільнили
заднім числом до уваги судом не
приймаються, оскільки належними та
допустимими доказами не
підтверджуються.

У відповідності до ч. 4 ст. 60 ЦПК України
докази не можуть ґрунтуватися на
припущеннях.

Судом звернуто увагу, що звільнити
працівника з роботи можна за разовий
випадок прогулу без поважних причин і
таке звільнення є правом власника або
уповноваженого ним органу.

Згідно Статуту відповідача, начальник
уповноважений призначати і звільняти
працівників підприємства.

Стаття 139 КЗпП України зобов'язує
працівника чесно i сумлінно працювати,
своєчасно i точно виконувати
розпорядження власника або
уповноваженого ним органу,
додержуватися трудової i технологічної
дисципліни, вимог нормативних актів
щодо охорони праці, дбайливо ставитися
до майна власника, з яким укладено
трудовий договір.

До трудових обов'язків працівників
відноситься також дотримання
установленого режиму робочого часу.

Ні позивачем, ні його представником
суду не надано належних та допустимих
доказів того, що позивача звільнено в
період його не працездатності.

Свідок ОСОБА_5 показала що вона працює
інспектором з кадрів ТОВ «Домен-Буд» за
сумісництвом, у вільний після основної
роботи час після 17 год. Іноді вона
приходить на роботу у обідню перерву.
Вказує, що ОСОБА_1 був звільнений з
роботи 19 вересня на підставі протоколу
загальних зборів ТОВ «Домен-Буд» який
був винесений 16 вересня. Чи готувався
наказ 19 числа у неробочий час вказати
не може, оскільки іноді готує накази та
надсилає їх по «електронці». Коли
підписувався наказ про звільнення
ОСОБА_1 не пам'ятає, підписував цей
наказ в.о. директора ТОВ «Домен-Буд»
ОСОБА_6, наказ ОСОБА_1 направляла вона.
Вказати чи був 19 числа на роботі ОСОБА_1
вона не може, звільнений він був на
підставі протоколу загальних зборів за
ч. 1 ст. 41 КзПП України, однак за що саме
вона вказати також не може.

Свідок ОСОБА_7 показала, що вона працює
бухгалтером ТОВ «Домен-Буд» Про
звільнення ОСОБА_1 їй стало відомо 22
вересня на «планерке», яку проводив
інвестор. Який саме не може вказати,
однак у штаті ТОВ «Домен - Буд» він не
значиться. Вказала, що 22 вересня бачила
ОСОБА_1 на роботі і він в усній формі
повідомив їй що лягає у лікарню і
попросив підготувати наказ. Наказ вона
підготувала, однак до неї він з підпису
не повертався, лікарняний вона не
бачила. Вказати достовірно що з початку
вересня місяця по день звільнення
ОСОБА_1 був постійно на робочому місці
не може, оскільки він міг бути на
будмайданчиках і взагалі дуже рідко
бував в своєму кабінеті. 22 числа ОСОБА_1
був на роботі, підписав звіт, провів
«планерку». Пакет документів коли
відсилали ОСОБА_1 вона не знає, однак
готувала його вона у вівторок 23
вересня. Підписувати документи мав
право ОСОБА_1, однак іноді за нього це
робив головний інженер ОСОБА_6, коли
ОСОБА_1 був у відпустці і так міг за
усним розпорядженням ОСОБА_1 підписати
якийсь документ, якщо ОСОБА_1 не було на
місці.

Свідок ОСОБА_6 показав що працює в ТОВ
«Домен-Буд» працює на підприємстві з
червня 2014 року на посаді головного
інженера. 19 вересня він був на роботі
однак чи бачив або спілкувався з ОСОБА_1
19 числа не пам'ятає, з наказом про
звільнення ОСОБА_1 він ознайомлений 19
вересня, 22 вересня ОСОБА_1 був на роботі,
але ми просто розмовляли. Підписував
супровідні листи 22 вересня від свого
імені, та на початку вересня з власної
ініціативи. Про наказ ОСОБА_1 від 19
числа про призначення мене в.о.
директора ТОВ «Домен - Буд» мені
невідомо, такого наказу він не
підписував.

Свідок ОСОБА_8 показав, що він працює
головний бухгалтером ТОВ «Денар Люкс»,
знайомий з ОСОБА_1, оскільки ми разом
працювали в ТОВ «Домен- Буд». Повідомив,
що про звільнення ОСОБА_1 йому відомо,
однак з якої саме дати вказати не може.

Згідно ч. 1 ст. 63 ЦПК України показання
свідка - це повідомлення про відомі
йому обставини, які мають значення для
справи. Не є доказом показання свідка,
який не може назвати джерела своєї
обізнаності щодо певної обставини.

Оскільки показання свідків мають
протирічиві свідчення, суд не бере до
уваги їх показання.

Припинення повноважень відбулося у
відповідності до ч.3 ст.99 ЦК України,
згідно якої повноваження члена
виконавчого органу можуть бути в
будь-який час припинені або він може
бути тимчасово відсторонений від
виконання своїх повноважень.

Відповідно до рішення Конституційного
суду України від 12.01.2010 року у справі №
1-2/2010 року за конституційним зверненням
товариства з обмеженою
відповідальністю «Міжнародний
фінансово-правовий консалдінг» про
офіційне тлумачення частини3 ст.99 ЦК
України, зазначено, що зміст положень
ч.3 ст.99 ЦК України треба розуміти як
право компетентного (уповноваженого)
органу товариства усунути члена
виконавчого органу від виконання
обов'язків, які він йому визначив, у
будь-який час, на свій розсуд, з будь
яких підстав, але за умови, якщо в
установчих документах товариства не
були зазначені підстави усунення.
Статутом ТОВ»Домен-Буд» такі підстави
не зазначені.

Звільнення відповідача відбулося
19.09.2014 року у відповідності до п.5 ч.1 ст.41
КЗпП України, яка закріпляє додаткову
підставу розірвання трудового
договору з ініціативи власника, а саме
припинення повноважень посадових осіб.

Частина 1 ст.41 КЗпП доповнено пунктом
5 відповідно до Закону України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо захисту прав
інвесторів» № 1255-VII від 13.05-2014 року.

У розділі 2 Пояснювальної записки до
проекту зазначеного вище Закону
зазначено, що пропонується передбачити
таку підставу для звільнення, як
припинення повноважень посадових осіб,
забезпечивши можливість розірвання
трудового договору без наведення
підстав припинення повноваження осіб.

При цьому, в якості компенсації для
захисту інтересів посадових осіб,
пропонується законодавчо встановити
мінімальний розмір вихідної допомоги
при розірванні трудового договору у
зв'язку із припиненням повноважень
посадової особи в розмірі середньої
плати за шість місяців. Така вихідна
допомога була виплачена позивачу
ОСОБА_1, що підтверджується довідкою №
72 від 18.11.2014 року та відомістю
нарахування коштів № 46.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК
України, відповідно до ст. 60 ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір. Докази не
можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб в межах заявлених ними вимог та на
підставі наданих доказів.

Оскільки суд прийшов до висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог
щодо поновлення позивача на роботі,
відповідно вимоги про стягнення
середнього заробітку за час вимушено
прогулу не підлягають задоволенню,
враховуючи положення ст. 235 КЗпП
України.

Враховуючи відсутність підстав для
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, суд приходить до висновку, що у
задоволенні позову необхідно
відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212-216, 224-227
ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Домен-Буд», ОСОБА_3
про поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя підпис
Н.Ю. Лямзіна

З оригіналом згідно.

Суддя Н.Ю.
Лямзіна

Станом на 24.12.2014 року рішення суду від
19.12.2014 року не вступило в законну силу.

Суддя Н.Ю.
Лямзіна

Секретар с/з
О.В. Латенко