Справа № 152/2259/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2014 року Шаргородський
районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді
Соколовської Т.О.

при секретарі
Рошак К.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Шаргороді в
залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

22.12.2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів. В обґрунтування позовних
вимог позивач зазначила, що з 22 квітня
2009 року перебуває у зареєстрованому
шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу
мають двох малолітніх синів: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які
проживають біля неї та знаходяться на
її утриманні.

ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача
ОСОБА_2 на її користь аліменти на
утримання дітей у твердій грошовій
сумі по 600 гривень на кожну дитину
щомісячно, починаючи з часу звернення
до суду і до досягнення дітьми
повноліття, посилаючись на те, що
відповідач не займається вихованням
дітей, матеріальної допомоги на їх
утримання не надає, чим ставить сім'ю у
скрутне матеріальне становище.

В судове засідання сторони не
з'явилися, але від них поступили заяви
про розгляд справи у їх відсутності.
Згідно поданих заяв позивач позов
підтримує, відповідач позов визнає.

За таких обставин, суд,
відповідно до ухвали судді від 29.12.2014
року проводить розгляд справи у
відсутності сторін без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 2009
року (а.с.4). Від шлюбу вони мають двох
малолітніх синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5,6), які
проживають біля позивачки і
знаходяться на її утриманні, що
підтверджується довідкою
Слободо-Шаргородської сільської ради
Шаргородського району Вінницької
області № 2482 від 15.12.2014 року (а.с.7).
Відповідач ОСОБА_2 матеріальної
допомоги на утримання дітей не надає.

Даному факту відповідають
сімейні правовідносини, які
регулюються ст. 51 Конституції України,
ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини,
ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
ст.ст. 180-184, 191 СК України.

Статтею 51 Конституції України
передбачені права дітей на матеріальне
утримання з боку батька та права на їх
повноцінне життя та всебічний
розвиток.

Відповідно до ст.ст. 3,18,27
Конвенції про права дитини
(ратифікована Постановою ВР України
№789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки
зобов'язані утримувати дітей до
повноліття та несуть відповідальність
за виховання, розвиток і утримання
дитини; у всіх діях щодо дітей …
першочергова увага приділяється
якнайкращому забезпеченню інтересів
дитини; кожна дитина має право на
рівень життя, необхідний для фізичного,
духовного і соціального розвитку
дитини.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод встановлено, що
кожен із подружжя у відносинах між
собою і в їхніх відносинах зі своїми
дітьми користується рівними правами та
обов'язками цивільного характеру, що
виникають із вступу в шлюб, перебування
в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця
стаття не перешкоджає державам вживати
таких заходів, що є необхідними в
інтересах дітей.

Згідно із ст.ст. 180-184, 191 батьки
зобов'язані утримувати неповнолітніх
дітей до досягнення ними повноліття. У
разі ухилення батьків від виконання
цього обов'язку кошти на утримання
дітей стягуються з матері, батька
дитини в частці від їх доходу і (або) у
твердій грошовій сумі за рішенням суду.
Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

При визначенні розміру
аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК
України, враховує матеріальне
становище платника аліментів і
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, оскільки
відповідач є молодою працездатною
особою і спроможний сплатити аліменти
на утримання дітей в обсязі,
визначеному позивачем, а саме: у
твердій грошовій сумі в розмірі 600
гривень на кожну дитину щомісячно,
починаючи з 22.12.2014 року і до досягнення
дітьми повноліття.

Таким чином, право
неповнолітніх дітей на матеріальне
утримання з боку відповідача порушено
і підлягає судовому захисту.

Відповідно до вимог ст.79 ЦПК
України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»
підлягає стягненню з відповідача
судовий збір в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст. 51 Конституції
України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, ст.ст. 10, 60, 79,
213-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180-184,
191 СК України, ст. 4 ЗУ "Про судовий збір",
суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5
аліменти на утримання неповнолітніх
синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі по
600 (шістсот) гривень на кожну дитину
щомісячно, починаючи з 22 грудня 2014 року
і до досягнення дітьми повноліття, з
наступною індексацією зазначеного
розміру відповідно до Закону України
"Про індексацію грошових доходів
населення" від 03.07.1991 року в редакції
Закону від 06.02.2003 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі
243,60 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів -
у межах суми платежу за один місяць
підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через
Шаргородський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя