Справа № 510/928/14-ц
УХВАЛА

іменем України

"23" вересня 2014 р.
м. Рені

Суддя Ренійського районного
суду Одеської області Бешлієва Т.А.,
розглянувши позовну заяву Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості у сумі 13 378
грн. 89 коп., -

в с т а н о в и в:

Представник позивача ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості у сумі 13 378
грн. 89 коп.

Зазначена позовна заява, ухвалою суду
від 17.09.2014 року, була залишена без руху,
оскільки подана з порушенням вимог ст.
119 ЦПК України.

На підставі цього позивачу було надано
3 (три) дні, з дня отримання ухвали, для
усунення вказаних в ухвалі недоліків
заяви і оформлення її відповідно до
вимог чинного законодавства.

На виконання зазначеної ухвали 22.09.2014 р.
від представника позивача на адресу
суду надійшла заява, разом із доданими
до неї документами, однак незважаючи на
це, недоліки, зазначені в ухвалі суду
були усунуті не в повному обсязі.

Так, в ухвалі суду про залишення
позовної заяви без руху зверталася
увага представника позивача на те, що у
відповідності до п. 5 та п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України позовна заява повинна містити
виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, а також
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

На підтвердження отримання
відповідачем ОСОБА_1 30.09.2011 року кредиту
у розмірі 7 102,31 грн. представником
позивача надано копії меморіальних
ордерів.

Таким чином, представник позивача у
підтвердження вищезазначеної
обставини надав суду докази, хоча
повинен був їх зазначити у позовній
заяві, як і обставини, які
обґрунтовують позовні вимоги, на які
суд в ухвалі звернув його увагу.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя
постановляє ухвалу про повернення
позовної заяви, якщо позивач
відповідно до ухвали суду у
встановлений строк не виконає вимоги,
визначені ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Верховний Суд України провів
узагальнення судової практики
розгляду цивільних справ з
кредитно-банківських правовідносин, в
якому зазначив, що трапляються
непоодинокі випадки ухвалення судами
рішень без з’ясування обставин щодо
невиконання чи неналежного виконання
боржником зобов’язань за кредитним
договором. У таких справах самі позовні
заяви не містять таких даних, а лише
констатують факт наявності розміру
всієї суми непогашеного кредиту. Судам
слід звертати особливу увагу на
наявність у позовній заяві обставин,
передбачених пунктами 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК,
а саме виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги та зазначення
доказів, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що
відповідно до діючого законодавства
позовну заяву Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості у сумі 13 378 грн. 89 коп.,
треба вважати не поданою і поврнути
позивачу.

Керуючись ст.ст. 119, ч. 2 ст. 121
ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості у сумі 13 378 грн. 89 коп. –
вважати не поданою і повернути
представнику позивача.

Роз’яснити представнику позивача, що
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню до
суду, якщо перестануть існувати
обставини, що стали підставою для
повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя
Т.А. Бешлієва