Справа № 496/6753/13-ц
Провадження № 2/496/483/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18.03.2014 року
Біляївський
районний суд

Одеської
області

в складі: головуючого судді - Пендюри
Л.О.

за участю секретаря - Довженко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Біляївка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою, в якій просить стягнути з
відповідачки борг у розмірі 76856 грн.,
три відсотки річних - 4150 грн. 22 коп.,
витрати на правову допомогу у розмірі
2000 грн. та судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 16.02.2012 року
за договором позики він позичив
відповідачці гроші у розмірі 8000
доларів США строком до 30.05.2012 року.
Посилаючись на те, що відповідачка борг
не повертає просить стягнути з неї
вказану заборгованість, три відсотки
річних відповідно до офіційного курсу
гривні станом на 17.03.2014 року, який
складає 960 грн. 70 коп. за 100 доларів США.
Позивач вказує на те, що оскільки
боржник прострочив виконання
грошового зобов'язання то повинен
сплатити три відсотки річних від
простроченої суми з 30.05.2012 року по 17.03.2013
року - 657 днів які складають 432 долари
США та витрати на правову допомогу.

Позивач в судовому засіданні на позові
наполягав. При цьому пояснив, що він
позичив відповідачці гроші у розмірі
8000 доларів США, але вона їх не повертає,
а тому просить стягнути з неї
заборгованість відповідно курсу
гривні до долара США станом на 17.03.2014
року, а також три відсотки річних і
судові витрати.

Відповідачка в судовому засіданні
позов визнала. При цьому пояснила, що
протягом 2-х місяців поверне борг
позивачу.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти, або
інші речі, визначені родовими ознаками,
а позичальник зобовґязується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості у строк та в порядку, що
встановлені договором, а ч. 2 ст. 1047
вказаного Кодексу передбачено, що на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

В судовому засіданні встановлено, що 16
лютого 2014 року між сторонами був
укладений договір позики, за яким
ОСОБА_1 позичив відповідачці гроші в
сумі 8000 доларів США строком до 30.05.2012
року, що підтверджується розпискою (а.с.
9).

Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України
грошове зобов'язання має бути виконане
у гривнях, а ч. 2 вказаної статті
передбачено, якщо у зобов'язанні
встановлено грошовий еквівалент в
іноземній валюті, сума, що підлягає
сплаті у гривнях, визначається за
офіційним курсом відповідної валюти на
день платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.

З курсу НБУ станом на 17.03.2014 року
вбачається, що курс гривні до долара
США складає 960 грн. 70 коп. за 100 доларів
США, а станом на 18.03.2014 року 975 грн. 68 коп.
за 100 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів, а тому суд вважає можливим
стягнути з відповідачки
заборгованість за курсом НБУ станом на
17.03.2014 року, яка складає 76805 грн. 60 коп.
(8000 доларів США х 9.6007 грн.)

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З часу настання виконання зобов'язання
з 30.05.2012 року по 17.03.2014 року сплинуло 657
днів і три відсотки річних за цей
період із 8000 доларів США складає 432
долара США, а в гривневому еквіваленті
4147 грн. 50 коп..

Позивач також просить стягнути з
відповідачки витрати пов'язані з
наданням правової допомоги у розмірі
2000 грн., але позовні вимоги в цій
частині не підлягають задоволенню
оскільки позивачем надано договір про
надання правової допомоги, але не надав
квитанцію про сплату цих коштів, а тому
суд вважає можливим їх стягнути з
відповідачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, а тому суд
вважає можливим стягнути з
відповідачки на користь позивача
сплачений судовий збір у розмірі 924 грн.
23 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 526, 610, 625-629, 1046, 1047, 1049 ЦК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний код НОМЕР_2) борг за
договором позики від 16.02.2012 року у
розмірі 80953 грн. 10 коп., який складається
з: основного боргу 76805 грн. 60 коп., три
відсотків річних 4147 грн. 50 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний код НОМЕР_2) судові
витрати у розмірі 924 грн. 23 коп.

В іншій частині позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення, до
апеляційного суду Одеської області,
через Біляївський райсуд.

Суддя : Пендюра
Л.О.