Справа №484/3088/14-ц 03.11.2014 03.11.2014 03.11.2014
Провадження №22-ц/784/2882/14
інстанції: Максютенко О.А.
Доповідач апеляційної
інстанції: Галущенко О.І.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем
України

03 листопада 2014 р.
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка
О.І.

суддів:
Серебрякової Т.В.

Самчишиної Н.В.

із секретарем

судового засідання: Шпонарською
О.Ю.

з участю:

представників:

позивача - Алєксєєнко
Н.О., Мотельчук Ю.І.

відповідача - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною
скаргою

ОСОБА_7 на рішення
Первомайського міськрайонного суду
Миколаївської області від 01. 09. 2014 р., у
справі за

позовом

публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний Банк
України» ( далі -ПАТ «Ощадбанк», або
Банк) до ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,

встановила:

28. 07.2014 р. ПАТ «Ощадбанк»
звернулося з позовом до ОСОБА_7 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Позивач зазначав, що 23.03.2009 р. з
ОСОБА_7 укладено договір № 7196 про
надання споживчого кредиту шляхом
відкриття йому карткового рахунку та
здійснення розрахунково-касового
обслуговування за дебетно-кредитною
схемою.

Відповідно до п.7.1 договору
позичальнику була відкрита кредитна
лінія на суму 9000 грн. на строк дії
виданої позичальнику кредитної
пластикової картки.

Строк дії пластикової картки
встановлено два роки. з місячним
лімітом на картковому рахунку у
розмірі 3000 грн.

За умовами договору позичальник
повинен був щомісячними платежами
погашати фактичну заборгованість
перед Банком, а також здійснювати
сплату частки кредиту, проценти за
його користування у розмірі 23% річних у
термін визначений договором.

Внаслідок невиконання
позичальником цих зобов'язань
утворилась заборгованість, розмір
якої, станом на 01.05.2014 р. складає
2363грн. 97 коп.

Посилаючись на ці обставини,
позивач просив про стягнення наявної
заборгованості.

Рішенням Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 01. 09. 2014 р. постановлено про
задоволення позовних вимог Банку та
стягнення з ОСОБА_7 на користь
кредитної установи 899 грн. 44 коп.
заборгованості по тілу кредиту; 1231
грн.06 коп. - штрафу за перевищення
ліміту та 233 грн. 47 коп. - пені, а всього
2363грн. 97 коп.

В апеляційній скарзі
позичальник ставить питання про
скасування рішення та ухвалення нового
про відмову у задоволенні позову,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин справи та неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Перевіряючи законність та
обгрунтованість рішення в межах
оскарження, визначених ст. 303 ЦПК
України, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково виходячи з таких
підстав.

Ухвалюючи рішення про
задоволення позову суд виходив з
доведеності факту порушення
зобов'язання та відсутності підстав
для застосування строку позовної
давності.

Але з останнім висновком суду
погодитись неможливо, оскільки він не
відповідає дійсним обставинам справи
та вимогам норм матеріального права

Відповідно до положень ст.526 ЦК
України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та закону.

Порушення зобов'язань, які
виникають з договорів, тягне за собою
наслідки передбачені ст. 611 ЦК, зокрема,
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання однією з сторін, якщо це
передбачено договором або законом;
зміна умов зобов'язання; сплата
неустойки (штрафу); відшкодування
збитків.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК
України кожна особа повинна довести ті
обставини на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи вбачається,
що 23.03.2009 р. з ОСОБА_7 укладено договір
про надання споживчого кредиту шляхом
відкриття йому карткового рахунку на
суму 9000 грн. на строк дії виданої
позичальнику кредитної пластикової
картки.

За умовами договору позичальник
повинен був щомісячними платежами
погашати фактичну заборгованість
перед Банком, а також здійснювати
сплату частки кредиту, проценти за
його користування у розмірі 23% річних у
термін визначений договором.

Внаслідок невиконання
позичальником цих зобов'язань
утворилась заборгованість, розмір
якої, станом на 01.05.2014 р. складає
2363грн. 97 коп.

Встановлене в силу вимог
ст. 611, 612, 625, 1054, 1050, 1048 ЦК, та вимог
пунктів 7.1, 7.2 Правил, є підставою для
покладення на нього зобов'язання щодо
повернення залишку кредиту зі сплатою
нарахованої неустойки у вигляд пені та
штрафу, передбачених договором у
розмірі, наведеному у наданому
розрахунку. Суд належним чином
дослідив зазначені обставини справи
дав правильну юридичну оцінку наданим
доказам та прийшов обґрунтованого
цими доказами висновку про доведеність
факту порушення позичальником умов
договору та необхідність застосування
передбачених законом та договором
наслідків його порушення шляхом
стягнення заборгованості.

В той же час, суд не звернув
уваги на положення глави 19 ЦК України,
яка регулює застосування строку
позовної давності.

Відповідно до правил ч. 4 ст. 267
ЦК України, право вимоги щодо
стягнення заборгованості за порушеним
грошовим зобов'язанням, обмежене
строком позовної давності, про
застосування якої у судовому
засіданні заявлено стороною цього
зобов'язання.

Позовна давність щодо неустойки
відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК
України складає один рік.

Перебіг позовної давності за
вимогами кредитора, які випливають з
порушення боржником умов договору (
графіка погашення кредиту) про
погашення боргу частинами (
щомісячними платежами), починається
стосовно кожної окремої частини від
дня, коли сталося це порушення.

Позовна давність у таких
випадках, відповідно до правил ст. 261 ЦК,
обчислюється окремо по кожному
простроченому платежу.

У разі порушення боржником
строків сплати чергових платежів,
передбачених договором, відповідно до
ч. 2 ст. 1050 ЦК, кредитор протягом усього
часу - до встановленого договором
строку закінчення виконання
останнього зобов'язання, вправі
заявити у суді вимоги про дострокове
повернення тієї частини позики ( разом
з нарахованими процентами), що підлягає
оплаті.

Несплачені до моменту звернення
кредитора до суду платежі підлягають
стягненню у межах позовної давності по
кожному з платежів.

З матеріалів справи, і
зокрема даних особового рахунку
вбачається, що станом на 07.02.2012 р. на
картковому рахунку облікувався борг
позичальника у розмірі 149 грн. 44 коп.

08.02.2012 р. позичальник зняв з
карткового рахунку 900 грн., а 09.02.2012 р.
подав заяву про закриття карткового
рахунку та вніс на рахунок 150 грн.

Таким чином, на час подачі заяви
про закриття карткового рахунку за
позичальником облікувався борг за
тілом кредиту у розмірі 899 грн. 44 коп.

Оскільки в подальшому
позичальник припинив сплату платежів
передбачених договором, то йому
правомірно нараховувалася неустойка у
вигляді штрафу та пеня.

Зазначене підтверджується
змістом договору, який посвідчено
власноручними підписами уповноваженої
особи кредитора та позичальником.

На підтвердження факту укладення
договору кредитором надано витяг з
особового рахунку відкритого за
платіжною карткою позичальника.

З наданого позивачем розрахунку
вбачається, що зобов'язання
позичальником не виконано належним
чином, а тому неустойка у вигляді
штрафу та пені підлягає стягненню в
межах річного строку позовної
давності, про застосування якого
заявлено відповідачем ( а.с. -47), від дня
звернення Банку до суду.

У межах зазначеного строку штраф
складає - 582 грн. 54 коп. ; пеня - 120 грн. 96
коп.

Суд першої інстанції належним
чином не врахував цих обставин справи
та наведених положень норм
матеріального права, що свідчить
про неправильне застосування норм
матеріального права, яке є підставою
для зміни рішення суду першої
інстанції, відповідно до приписів ч.1
ст. 309 ЦПК України, про часткове
задоволення позовних вимог у
загальному розмірі1602 грн. 94 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 -
задовольнити частково.

Рішення Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 01. 09. 2014 р., в частині
вирішення позовних вимог, - змінити.

Позовні вимоги ПАТ «Ощадбанк»
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний Банк України»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 1602 грн. 94 коп. З яких:
заборгованість за тілом кредиту - 899
грн. 44 коп. ; штраф - 582 грн. 54 коп. ; пеня -
120 грн. 96 коп.

В частині вирішення питання про
розподіл судових витрат рішення суду
першої інстанції залишити без зміни.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення, але з цього часу на
протязі двадцяти днів може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:
О.І. Галущенко

Судді:
Н.В.Самчишина

Т.В. Серебрякова