РІШЕННЯ

іменем України

м. Селидове
17 грудня 2014 року

Селидівський міський суд Донецької
області у складі: головуючого судді -
Моцного О.С., при секретарі Відоновій
О.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Селидове цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною
заявою про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою, в
якій зазначила, що їй згідно свідоцтва
про право на спадщину за законом
належить житловий будинок та земельна
ділянка для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарчих споруд, що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1. Відповідач є її
сусідкою та вона збудувала сарай на
межі сусідньої земельної ділянки без
дозволу на виконання будівельних
робіт. При обстеженні земельної
ділянки було виявлено самовільно
збудовані господарські споруди з боку
відповідача, що є порушенням ст. 34
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та не
забезпечено влаштуванням необхідними
інженерно-технічними заходами, які
перешкоджають стоку атмосферних
опадів з покрівель та карнизів
суміжних ділянок та відповідачу було
видано припис про усунення виявлених
порушень, але вона його не виконала.
Добровільно відповідач не має наміру
демонтувати самовільно збудовані
споруди. На підставі цього просить
визнати дії відповідача щодо
самовільного будівництва
господарських споруд незаконними та
зобов'язати усунути перешкоди в
користуванні земельною ділянкою
шляхом демонтажу самовільно
збудованих господарських споруд.

Позивач в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги та просила
їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи за участі її
представника.

Представник відповідача, що діє на
підставі договору доручення про
надання правової допомоги, в судовому
засіданні просить відмовити у
задоволенні позову, оскільки позивач
не довела про порушення.

Суд, дослідивши матеріали справи та
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, прийшов до наступного.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 23 липня 2003 року,
посвідченого державним нотаріусом
Першої Селидівської державної
нотаріальної контори, ОСОБА_1 після
смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
отримала спадкове майно, яке
складається з наступного: житлового
будинку АДРЕСА_1 житловою площею 34,6 м.
кВ, загальною площею 82,2 м. кв.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ст. 10 ч. 2 та ч. 1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає справу в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін
(якими відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК є
позивач та відповідач), кожна з яких
відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Обов'язок доказування покладається на
сторони. Це положення є одним із
найважливіших наслідків принципу
змагальності.

Відповідно до ст. 5 Земельного кодексу
України земельне законодавство
базується на принципах, серед яких
забезпечення рівності права власності
на землю громадян, юридичних осіб,
територіальних громад та держави;
забезпечення гарантій прав на землю.

Відповідно до ст. 153 Земельного кодексу
України власник не може бути
позбавлений права власності на
земельну ділянку, крім випадків,
передбачених цим кодексом та іншими
законами України.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

В статті 103 ЗК України визначено, що
власники та землекористувачі
земельних ділянок повинні обирати такі
способи використання земельних
ділянок відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок завдається найменше
незручностей (затінення, задимлення,
неприємні запахи, шумове забруднення
тощо).

Землекористувачі зобов'язані: не
порушувати прав власників суміжних
земельних ділянок та
землекористувачів; дотримуватися
правил добросусідства та обмежень,
пов'язаних з встановленням земельних
сервітутів та охоронних зон./п.п. г, е ч. 1
ст. 96 ЗК України/.

Власники та землекористувачі
земельних ділянок зобов'язані
співпрацювати при вчиненні дій,
спрямованих на забезпечення прав на
землю кожного з них та використання цих
ділянок із запровадженням і
додержанням прогресивних технологій
вирощування сільськогосподарських
культур та охорони земель (обмін
земельних ділянок, раціональна
організація територій, дотримання
сівозмін, встановлення, зберігання
межових знаків тощо).

Статтею 152 Земельного кодексу України
передбачені способи захисту прав на
земельну ділянку, серед яких
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав; застосування інших,
передбачених законом, способів.

Частиною 2 ст.152 Земельного кодексу
України передбачено, що власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Згідно відповіді Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області від 17.12.2013 року № Ц/2234
при проведенні позапланової перевірки
на межі в АДРЕСА_1, виявлено самовільно
збудовані господарські споруди, що є
порушенням ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та не забезпечено влаштуванням
необхідними інженерно-технічними
заходами, які перешкоджають стоку
атмосферних опадів з покрівель та
карнизів суміжних ділянок та
забудовнику ОСОБА_2 надано припис про
усунення виявлених порушень в строк до
15.04.2014 року та складено протоколи про
накладення адміністративного штрафу
за ч. 1 ст. 96, 97 КУпАП.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини
по справі, надані суду докази, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, відповідно
до ст. 212 ЦПК України, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню, оскільки
відповідач самовільно збудував сарай,
а тим самим порушив право позивача щодо
володіння, розпорядження та
користування належною земельною
ділянкою.

Керуючись ст.ст. 96, 103, 152, 153 Земельного
Кодексу України, ст. ст. 10,11,60,88,212-215 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в
користуванні ОСОБА_1 земельною
ділянкою, що розташована по АДРЕСА_1
шляхом демонтажу самовільно
збудованих господарських споруд.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду через
Селидівський міський суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засідання під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя