Справа № 148/2295/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року

м.Тульчин

Тульчинський районний
суд Вінницької області

в складі: головуючого судді
Карнауха А.П.

при секретарі
Грабовській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Тульчині справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення
з приватного житлового будинку,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1
звернулась до Тульчинського районного
суду з позовом до ОСОБА_2 про виселення
з приватного житлового
будинку,мотивуючи свої позовні вимоги
наступним.

Вона має у приватній
власності житловий будинок,
розташований в смт.Кирнасівці
Тульчинського району Вінницької
області, вул.Шкілька,11, на підставі
договору дарування, зареєстрованого
Тульчинською державною нотаріальною
конторою 02.08.1996 року № 795. Разом із небю
в будинку проживає її колишній чоловік
– ОСОБА_2, їх дочка – ОСОБА_3 та онука –
ОСОБА_4

03.07.2014 року шлюб між нею та відповідачем
було розірвано. Після розірвання шлюбу
вона запропонувала відповідачу
виселитись із її будинку, але він
добровільно виселятись відмовився.
Проживанян із ним в одному будинку
стало нестерпним, відповідач частко
влаштовує сварки, принижує її перед
родичами. Вона періодично перетинає
кордон з метою отримати тимчасовий
заробіток. При повереннні додому
замість відпочити отримує постійні
склоки, сварки та образи.

Просить суду
виселити відповідача з належного їй
приватного житлового будинку,
розташованого в смт.Кирнасівці
Тульчинскього району Вінницької
області, вул..Шкільна,11 Стягнути зі
ОСОБА_2 на її користь судові витрати.

постановити рішення, яким усунути
перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження
належним її на праві особистої
приватної власності житловим будинком
№85 по вул..50 річчя СРСР в с.Кинашеві
Тульчинського району Вінницької
області, зобов»язавши знятись із
реєстрації в ньому.

Тульчинському районному
центру УДМС у Вінницькій області
провести виписку - зняти з
реєстраційного обліку Дем»янова В.І. в
будинку № 85 по вул.50 річчя СРСР в
с.Кинашеві Тульчинського району
Вінницької області.

В судове засідання
позивачка ОСОБА_1 не з»явилась, за
допомогою факсу надала суду письмову
заяву про розгляд справи за її
відсутності, за участю її представника
та про підтримку позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з»явився, надав суду
письмову заяву про визнання позову та
розгляд справи за його відсутності.

Незважаючи на визнання
позову відповідачем суд вважає
необхідним продовжити розгляд справи,
оскільки у прийнятті визнання позову
відповідачем відмовлено, про що
винесена відповідна ухвала.

Представник позивача ОСОБА_5
суду пояснив, що позивачка вже понад 2
роки проживає в Італії, тому не може
особисто з»явитись до суду. Вона
наполягає на виселенні бувшого
чоловіка. Відповідач позов визнав, але
заявляє, що бажає виселитись лише за
рішенням суду. Добровільно, без рішення
суду зробити цього не бажає. Доказів
того, що позивачка та відповідач
проживають у одному будинку і це
проживання супроводжується сварками
та скандалами надати суду не може. Це
він знає лише зі слів позивачки.

Із наданих сторонами суду
письмових доказів вбачається наступне.

Згідно договору дарування
від 02.08.1996 року, посвідченого державним
нотаріусом Тульчинської державної
нотаріальної контори та
зареєстрованого КП «Тульчинське МБТІ»,
ОСОБА_6 подарував ОСОБА_1 житловий
будинок із господарським будівлями по
вул..Шкільній,11 в смт.Кирнасівці
Тульчинського району Вінницької
області.

Згідно свідоцтва про
розірвання шлюбу серії 1-АМ № 093575,
виданого відділом РАЦС Тульчинського
РУЮ 03.07.2014 року, шлюб між позивачкою та
відповідачем розірвано.

Оглядом домової книги
встановлено, що позивачка та
відповідач та позивачка з 24.12.2004 року
зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1.

За довідкою Тульчинського
МБТІ №48 від 23.12.2004 року житловий
будинок по вул..Шкільній,11 в
смт.Кирнасівці Тульчинскього району
Вінницької області складається із 2
кімнат, 1 кухні та коридору.

Відповідно до паспорта
громадянина України серії АВ №501901,
виданого Тульчинським РВ УМВС України
у Вінницькій області 07.10.2002 року, ОСОБА_2
23.09.2014 року знятий з реєстрації в
смт.Кирнасівці Тульчинського району
Вінницької області по вул..Шкільній,11
та зареєстрований 23.09.2014 року в АДРЕСА_1.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивачки,вивчивши матеріали справи,
оцінюючи відповідно до ст.212 ЦПК
України надані сторонами докази
суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступним
підстав.

В своїй позовній заяві
позивачка посилається на застосування
ст.157 ЖК УРСР , за якою членів сім»ї
власника житлового будинку може бути
виселено у випадках, передбачених ч.1
ст.116 ЖК УРСР. Виселення проводиться у
судовому порядку без надання іншого
житлового приміщення.

Ст.116 ЖК УРСР передбачена
можливість виселення члена сім»ї в
разі систематичного руйнування ним чи
псування жилого приміщення,
використання його не за призначенням,
або систематичного порушення правил
соціалістичного співжиття, що робить
неможливим для інших проживання з ними
в одному будинку, а заходи запобігання
і громадського впливу виявились
безрезультатними.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК
України особи,які беруть участь у
справі позовного провадження
зобов»язані для підтвердження своїх
вимог або заперечень подати всі наявні
у них докази.

Відповідно до ст..60 ЦПК
України кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Позивачкою та її
представником при зверненні до суду, в
судовому засіданні не надано жодних
доказів того, що відповідач
систематично руйнує чи псує жиле
приміщення, використовує його не за
призначенням, або систематичного
порушує правила соціалістичного
співжиття, що робить неможливим для
інших проживання з ним в одному
будинку, а заходи запобігання і
громадського впливу виявились
безрезультатними.

Представником відповідача
навпаки вказується, що позивачка та
відповідач протягом 2 років взагалі
проживають у різних країнах. За цих
обставин відповідач не може зробити
неможливим для позивачки проживання з
ним в одному будинку.

Ні позивачкою, ні її
представником суду не надано жодного
доказу, що відповідач руйнує чи псує
жилий будинок, використовує його не за
призначенням і через це до нього
застосовувались заходи громадського
впливу.

Окрім цього, позивачкою та
її представником не надано доказів, що
відповідач проживає в будинку
позивачки. Згідно його паспорта
громадянина України з 23.09.2014 року він
зареєстрований за іншою адресою в
смт.Кирнасівці Тульчинського району.

За викладених обставин суд
вважає неможливим задоволення
позовних вимог про виселення ОСОБА_2 із
житлового будинку №11 по вул..Шкільній в
смт.Кирнасівці Тульчинського району
Вінницької області,незважаючи на
визнання позову відповідачем, оскільки
вони не підтверджені жодними доказами
і їх задоволення суперечить закону, а
саме вимогам ст..ст.157,116 ЖК УРСР.

На підставі викладеного, керуючись ст.
157,116 ЖК УРСР, ст. ст.27,60,212, 215, 218 ЦПК
України, суд –

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення до апеляційного
суду Вінницької області через
Тульчинський районний суд.

Суддя: