АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у 1 інстанції - Марцинкевич
Доповідач - Ратнікова В.М.
І М Е Н Е М У К
25 грудня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі :
головуючого судді - Ратнікової В.М.
суддів - Борисової О.В.
при секретарях - Шалапуда Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_2 на рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 18 листопада
2014 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Громадського
телебачення, Першого Національного
телеканалу України, третя особа:
Міністерство оборони України про
захист честі, гідності, ділової
репутації та спростування
недостовірної інформації,-
Рішенням Дніпровського районного
суду м. Києва від 18 листопада 2014 року
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Громадського
телебачення, Першого Національного
телеканалу України, третя особа:
Міністерство оборони України про
захист честі, гідності, ділової
репутації та спростування
недостовірної інформації задоволено
частково.

Визнано недостовірною та такою, що не
відповідає дійсності, порушує права,
свободи, ганьбить честь, гідність,
ділову репутацію ОСОБА_3, інформацію,
поширену ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у ефірі
інтернет-телепроекту Громадське
телебачення, наступного змісту:

«у 2008 році полковник ОСОБА_3,
перебуваючи на посаді заступника,
директора Департаменту - начальника І
територіального відділу Департаменту
міжнародного оборонного
співробітництва Міністерства оборони
України, створив передумови для втрати
службових документів та
несанкціонованого допуску
представників іноземних держав
(Російської Федерації) до інформації з
обмеженим доступом, яка знаходилася у
Міністерстві оборони України»;

«теперішній заступник міністра
оборони України ОСОБА_3 допускав
представників розвідувальних органів
Російської Федерації до комп'ютерної
бази МО України»;

«перебуваючи на посаді, полковник
ОСОБА_3 у службовий час систематично
вживав (у тому числі з представниками
іноземних держав) спиртні напої та
перебував на службі у нетверезому
стані»;

«перебуваючи на посаді та зловживаючи
своїм службовим становищем, полковник
ОСОБА_3 наніс шкоду національним
інтересам та завдав збитків державі, а
саме, сприяв невідшкодуванню
Російською Федерацією заборгованості
за використання вузлів Системи
попередження про ракетний напад (м.
Севастополя та м. Мукачево), та
використання Полігону
злітно-посадкових систем «Нитка» (м.
Саки)».

Зобов'язано ОСОБА_2 в ефірі
Громадського телебачення протягом
п'ятнадцяти днів з дня набрання рішення
суду законної сили спростувати
недостовірну інформацію наступного
змісту:

«у 2008 році полковник ОСОБА_3,
перебуваючи на посаді заступника
директора Департаменту - начальника І
територіального відділу Департаменту
міжнародного оборонного
співробітництва Міністерства оборони
України, створив передумови для втрати
службових документів та
несанкціонованого допуску
представників іноземних держав
(Російської Федерації) до інформації з
обмеженим доступом, яка знаходилася у
Міністерстві оборони України»;

«теперішній заступник міністра
оборони України ОСОБА_3 допускав
представників розвідувальних органів
Російської Федерації до комп'ютерної
бази МО України»;

«перебуваючи на посаді, полковник
ОСОБА_3 у службовий час систематично
вживав (у тому числі з представниками
іноземних держав) спиртні напої та
перебував на службі у нетверезому
стані»;

«перебуваючи на посаді та зловживаючи
своїм службовим становищем, полковник
ОСОБА_3 наніс шкоду національним
інтересам та завдав збитків державі, а
саме, сприяв невідшкодуванню
Російською Федерацією заборгованості
за використання вузлів Системи
попередження про ракетний напад (м.
Севастополя та м. Мукачево), та
використання Полігону
злітно-посадкових систем «Нитка» (м.
Саки)».

Зобов'язано Громадське телебачення
надати можливість ОСОБА_2 протягом
п'ятнадцяти днів з дня набрання
рішенням законної сили спростувати в
ефірі недостовірну інформацію
поширену ним ІНФОРМАЦІЯ_1 у ефірі
інтернет-телепроекту Громадське
телебачення під час репортажу під
назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» стосовно ОСОБА_3.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судовий збір в сумі 121,80 гривні.

Стягнуто з Громадського телебачення на
користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 121,80
гривні.

В іншій частині позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення Дніпровського
районного суду м.Києва від 18 листопада
2014 року та постановити нове рішення
про відмову в задоволенні позову
ОСОБА_3.

Зазначає, що рішення суду є
незаконним, не ґрунтується на дійсних
обставинах справи, постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Свої доводи
обґрунтовує тим, що факт поширення ним
саме такої інформації, яку суд визнав
недостовірною та зобов»язав
спростувати, є недоведеним. Судом
допущене не повне з»ясування
обставин, що мають значення для справи,
безпідставно відмовлено в задоволенні
його клопотання про витребування
документів з питання невиконання
позивачем дій по відшкодуванню збитків
РФ за використання вузлів СПРН
(м.Севастополь та м.Мукачево) та
використання полігону
злітно-посадкових систем «Нитка»
м.Саки., не викликані свідки по
вказаному клопотанню.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його
представники ОСОБА_4 та ОСОБА_5
повністю підтримали доводи
апеляційної скарги та просили її
задовольнити.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_6 проти
доводів апеляційної скарги
заперечував посилаючись на те, що
рішення суду ухвалене з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права, є обгрунтованим.

Представники Міністерства
ОборониУкраїни Ганкевич Кирило
Борисович та Мельник Оксана
Геннадіївна проти доводів апеляційної
скарги заперечували та просили
рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Представник Першого
Національного телеканалу України
залишив вирішення доводів апеляційної
скарги на розсуд суду.

Представник Громадського
телебачення в судове засідання не
з»явився, про день та час слухання
справи судом повідомлявся у
встановленому законом порядку,
причину неявки суду не повідомив, а
тому, колегія суддів вважає можливим
слухати справу в його відсутності.

Заслухавши доповідь судді
Ратнікової В.М., пояснення осіб, які
з"явились в судове засідання, вивчивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в
ефірі інтернет-телепроекту Громадське
телебачення відбувся репортаж під
назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», де гостем був
ОСОБА_2, який озвучив інформацію щодо
ОСОБА_3а.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_3 та визнаючи недостовірною, та
такою, що не відповідає дійсності,
порушує права, свободи, ганьбить честь,
гідність, ділову репутацію ОСОБА_3,
інформацію, поширену ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 у ефірі
інтернет-телепроекту Громадське
телебачення, наступного змісту: «у 2008
році полковник ОСОБА_3, перебуваючи на
посаді заступника, директора
Департаменту - начальника І
територіального відділу Департаменту
міжнародного оборонного
співробітництва Міністерства оборони
України, створив передумови для втрати
службових документів та
несанкціонованого допуску
представників іноземних держав
(Російської Федерації) до інформації з
обмеженим доступом, яка знаходилася у
Міністерстві оборони України»;
«теперішній заступник міністра
оборони України ОСОБА_3 допускав
представників розвідувальних органів
Російської Федерації до комп'ютерної
бази МО України»; «перебуваючи на
посаді, полковник ОСОБА_3 у службовий
час систематично вживав (у тому числі з
представниками іноземних держав)
спиртні напої та перебував на службі у
нетверезому стані»;«перебуваючи на
посаді та зловживаючи своїм службовим
становищем, полковник ОСОБА_3 наніс
шкоду національним інтересам та завдав
збитків державі, а саме, сприяв
невідшкодуванню Російською Федерацією
заборгованості за використання вузлів
Системи попередження про ракетний
напад (м. Севастополя та м. Мукачево), та
використання Полігону
злітно-посадкових систем «Нитка» (м.
Саки)», суд 1-ї інстанції посилався на
те, що зазначена інформація стосується
безпосереднього позивача, є
недостовірною і повинна бути
спростована у відповідності до вимог
ЦК України, а саме способом
зобов'язання Громадського телебачення
надати можливість ОСОБА_2 протягом
п'ятнадцяти днів з дня набрання
рішенням законної сили спростувати в
ефірі недостовірну інформацію
поширену ним ІНФОРМАЦІЯ_1 у ефірі
інтернет-телепроекту Громадське
телебачення під час репортажу під
назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» стосовно ОСОБА_3.

Колегія суддів в повній мірі з
такими висновками суду першої
інстанції погодитись не може з огляду
на наступне.

Згідно ч. 1, 3, 4, 6 ст. 277 ЦК України
Фізична особа, особисті немайнові
права якої порушено внаслідок
поширення про неї та (або) членів її
сім'ї недостовірної інформації, має
право на відповідь, а також на
спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної
інформації здійснюється особою, яка
поширила інформацію.

Фізична особа, особисті немайнові
права якої порушено у друкованих або
інших засобах масової інформації, має
право на відповідь, а також на
спростування недостовірної інформації
у тому ж засобі масової інформації в
порядку, встановленому законом.

Якщо відповідь та спростування у тому ж
засобі масової інформації є
неможливими у зв'язку з його
припиненням, така відповідь та
спростування мають бути оприлюднені в
іншому засобі масової інформації, за
рахунок особи, яка поширила
недостовірну інформацію.

Спростування недостовірної інформації
здійснюється незалежно від вини особи,
яка її поширила.

Спростування недостовірної
інформації здійснюється у такий же
спосіб, у який вона була поширена.

Як передбачено ст. 299 ЦК України фізична
особа має право на недоторканність
своєї ділової репутації. Фізична особа
може звернутися до суду з позовом про
захист своєї ділової репутації.

З роз'яснень Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.02.2009 року
№1 «Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи»
вбачається, що при розгляді справ
зазначеної категорії суди повинні мати
на увазі, що юридичним складом
правопорушення, наявність якого може
бути підставою для задоволення позову,
є сукупність таких обставин: а)
поширення інформації, тобто доведення
її до відома хоча б одній особі у
будь-який спосіб; б) поширена
інформація стосується певної фізичної
чи юридичної особи, тобто позивача; в)
поширення недостовірної інформації,
тобто такої, яка не відповідає
дійсності; г) поширення інформації, що
порушує особисті немайнові права,
тобто або завдає шкоди відповідним
особистим немайновим благам, або
перешкоджає особі повно і своєчасно
здійснювати своє особисте немайнове
право. Недостовірною вважається
інформація, яка не відповідає
дійсності або викладена неправдиво,
тобто містить відомості про події та
явища, яких не існувало взагалі або які
існували, але відомості про них не
відповідають дійсності (неповні або
перекручені).

З дослідженого в судовому засіданні
відеозапису вбачається, що інформація
про те, що: «теперішній заступник
міністра оборони України ОСОБА_3
допускав представників розвідувальних
органів Російської Федерації до
комп'ютерної бази МО України»;
«перебуваючи на посаді, полковник
ОСОБА_3 у службовий час систематично
вживав (у тому числі з представниками
іноземних держав) спиртні напої та
перебував на службі у нетверезому
стані була озвучена відповідачем
ІНФОРМАЦІЯ_1 у ефірі
інтернет-телепроекту Громадське
телебачення в репортажі під назвою
«ІНФОРМАЦІЯ_2», тобто, була доведена до
широкого кола осіб, а тому суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про те, що факт поширення відповідачем
вказаної інформації є доведеним.

З викладеної відповідачем інформації
вбачається, що вона стосується саме
ОСОБА_3, так як в своєму виступі
відповідач зазначає прізвище, ім»я та
по батькові позивача і називає його
посаду.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
суду не було надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
достовірності зазначеної вище
інформації, а тому, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
прийшов до вірного та обґрунтованого
висновку про те, що розповсюджена
ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 у ефірі
інтернет-телепроекту Громадське
телебачення в репортажі під назвою
«ІНФОРМАЦІЯ_2» інформація щодо ОСОБА_3,
а саме: «теперішній заступник міністра
оборони України ОСОБА_3 допускав
представників розвідувальних органів
Російської Федерації до комп'ютерної
бази МО України»; «перебуваючи на
посаді, полковник ОСОБА_3 у службовий
час систематично вживав (у тому числі з
представниками іноземних держав)
спиртні напої та перебував на службі у
нетверезому стані, є недостовірною,
так як не відповідає дійсності, є
негативною і порушує особисті
немайнові права позивача, так як
містить твердження про порушення
позивачем норм чинного законодавства
та його посадових обов»язків.

Обгрунтованим є висновок суду першої
інстанції про безпідставність доводів
відповідача та його представника, що
поширена відповідачем інформація про
те, що: «теперішній заступник міністра
оборони України ОСОБА_3 допускав
представників розвідувальних органів
Російської Федерації до комп'ютерної
бази МО України»; «перебуваючи на
посаді, полковник ОСОБА_3 у службовий
час систематично вживав (у тому числі з
представниками іноземних держав)
спиртні напої та перебував на службі у
нетверезому стані є оціночними
судженнями з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 47-1 Закону України «Про
інформацію» оціночними судженнями, за
винятком образи чи наклепу, є
висловлювання, які не містять
фактичних даних, зокрема: критика,
оцінка дій, а також висловлювання, що не
можуть бути витлумачені як такі, що
містять фактичні дані, з огляду на
характер використання мовних засобів,
зокрема: гіпербол, алегорій, сатири.
Оціночні судження не підлягають
спростуванню та доведенню їх
правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК
України не є предметом судового
захисту оціночні судження, думки,
переконання, критична оцінка певних
фактів і недоліків, які, будучи
вираженням суб'єктивної думки і
поглядів відповідача, не можна
перевірити на предмет їх відповідності
дійсності (на відміну від перевірки
істинності фактів) і спростувати, що
відповідає прецедентній судовій
практиці Європейського суду з прав
людини при тлумаченні положень статті
10 Конвенції.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
підставно зазначив, що поширена
відповідачем інформація, а саме:
«теперішній заступник міністра
оборони України ОСОБА_3 допускав
представників розвідувальних органів
Російської Федерації до комп'ютерної
бази МО України»; «перебуваючи на
посаді, полковник ОСОБА_3 у службовий
час систематично вживав (у тому числі з
представниками іноземних держав)
спиртні напої та перебував на службі у
нетверезому стані, не є оцінкою певних
фактів, оскільки така інформація
поширена у формі подачі істинних
фактів, які дійсно мали місце,
первинним джерелом поширення цієї
інформації є сам відповідач, а оцінка
інших людей ґрунтується на інформації,
яку вони отримували від нього.
Відповідач у репортажі під назвою
«ІНФОРМАЦІЯ_2» не критикував позивача,
не виражав суб'єктивну думку, а тому
поширена ним інформація не є
оціночними судженнями.

Проте, колегія суддів не може
погодитись з висновком суду першої
інстанції про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у
ефірі інтернет-телепроекту Громадське
телебачення під час репортажу під
назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_2 було
поширено таку інформацію: «у 2008 році
полковник ОСОБА_3, перебуваючи на
посаді заступника, директора
Департаменту - начальника І
територіального відділу Департаменту
міжнародного оборонного
співробітництва Міністерства оборони
України, створив передумови для втрати
службових документів та
несанкціонованого допуску
представників іноземних держав
(Російської Федерації) до інформації з
обмеженим доступом, яка знаходилася у
Міністерстві оборони України»;
«перебуваючи на посаді та зловживаючи
своїм службовим становищем, полковник
ОСОБА_3 наніс шкоду національним
інтересам та завдав збитків державі, а
саме, сприяв невідшкодуванню
Російською Федерацією заборгованості
за використання вузлів Системи
попередження про ракетний напад (м.
Севастополя та м. Мукачево), та
використання Полігону
злітно-посадкових систем «Нитка» (м.
Саки)», оскільки з дослідженого в
судовому засіданні відеозапису
репортажу від ІНФОРМАЦІЯ_1 під назвою
«ІНФОРМАЦІЯ_2» вбачається, що в
своєму виступі ОСОБА_2 не поширював
інформації щодо ОСОБА_3 саме такого
змісту, як просить спростувати
позивач, а саме: «у 2008 році полковник
ОСОБА_3, перебуваючи на посаді
заступника, директора Департаменту -
начальника І територіального відділу
Департаменту міжнародного оборонного
співробітництва Міністерства оборони
України, створив передумови для втрати
службових документів та
несанкціонованого допуску
представників іноземних держав
(Російської Федерації) до інформації з
обмеженим доступом, яка знаходилася у
Міністерстві оборони України»;
«перебуваючи на посаді та зловживаючи
своїм службовим становищем, полковник
ОСОБА_3 наніс шкоду національним
інтересам та завдав збитків державі, а
саме, сприяв невідшкодуванню
Російською Федерацією заборгованості
за використання вузлів Системи
попередження про ракетний напад (м.
Севастополя та м. Мукачево), та
використання Полігону
злітно-посадкових систем «Нитка» (м.
Саки)», а тому в цій частині доводи
апеляційної скарги є обґрунтованими,
позовні вимоги є недоведеними і
задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про спосіб
спростування недостовірної
інформації, суд врахував роз»яснення,
викладені в п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.02.2009 року
№1 «Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи»,
відповідно до яких, якщо суд ухвалює
рішення про право на відповідь або про
спростування поширеної недостовірної
інформації, то у судовому рішенні за
необхідності суд може викласти текст
спростування інформації або зазначити,
що спростування має здійснюватися
шляхом повідомлення про ухвалене у
справі судове рішення, включаючи
публікацію його тексту.

Підсумовуючи зазначене, колегія
суддів вважає, що рішення
Дніпровського районного суду м.Києва
від 18 листопада 2014 року підлягає
скасуванню в частині визнання
недостовірною та такою, що не
відповідає дійсності, порушує права,
свободи, ганьбить честь, гідність,
ділову репутацію ОСОБА_3, інформації,
поширеної ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у ефірі
інтернет-телепроекту Громадське
телебачення, наступного змісту:

«у 2008 році полковник ОСОБА_3,
перебуваючи на посаді заступника,
директора Департаменту - начальника І
територіального відділу Департаменту
міжнародного оборонного
співробітництва Міністерства оборони
України, створив передумови для втрати
службових документів та
несанкціонованого допуску
представників іноземних держав
(Російської Федерації) до інформації з
обмеженим доступом, яка знаходилася у
Міністерстві оборони України»;

«перебуваючи на посаді та
зловживаючи своїм службовим
становищем, полковник ОСОБА_3 наніс
шкоду національним інтересам та завдав
збитків державі, а саме, сприяв
невідшкодуванню Російською Федерацією
заборгованості за використання вузлів
Системи попередження про ракетний
напад (м. Севастополя та м. Мукачево), та
використання Полігону
злітно-посадкових систем «Нитка» (м.
Саки) та в частині зобов'язання
Громадського телебачення надати
можливість ОСОБА_2 протягом п'ятнадцяти
днів з дня набрання рішенням законної
сили спростувати вказану інформацію з
ухваленням в цій частині нового
рішення про відмову в задоволенні
вказаних позовних вимог.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Керуючись ст..ст. 277, 299 ЦК України,
Законом України « Про інформацію, ст.ст.
303,307,309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу відповідача
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду
м.Києва від 18 листопада 2014 року
скасувати в частині визнання
недостовірною та такою, що не
відповідає дійсності, порушує права,
свободи, ганьбить честь, гідність,
ділову репутацію ОСОБА_3, інформації,
поширеної ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у ефірі
інтернет-телепроекту Громадське
телебачення, наступного змісту:

«у 2008 році полковник ОСОБА_3,
перебуваючи на посаді заступника,
директора Департаменту - начальника І
територіального відділу Департаменту
міжнародного оборонного
співробітництва Міністерства оборони
України, створив передумови для втрати
службових документів та
несанкціонованого допуску
представників іноземних держав
(Російської Федерації) до інформації з
обмеженим доступом, яка знаходилася у
Міністерстві оборони України»;

«перебуваючи на посаді та
зловживаючи своїм службовим
становищем, полковник ОСОБА_3 наніс
шкоду національним інтересам та завдав
збитків державі, а саме, сприяв
невідшкодуванню Російською Федерацією
заборгованості за використання вузлів
Системи попередження про ракетний
напад (м. Севастополя та м. Мукачево), та
використання Полігону
злітно-посадкових систем «Нитка» (м.
Саки) та в частині зобов'язання
Громадського телебачення надати
можливість ОСОБА_2 протягом п'ятнадцяти
днів з дня набрання рішенням законної
сили спростувати вказану інформацію з
ухваленням в цій частині нового
рішення про відмову в задоволенні
вказаних позовних вимог.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий :
Судді :