Справа № 214/5086/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 грудня 2014 року Саксаганський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Ковтун
Н.Г.,

при секретареві - Троценко
О.М.,

за участі представника позивача -
Андрєєвої Н.А.,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кривому Розі
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що 29.08.2006 р. між ЗАТ КБ
«Приватбанк» (правонаступником якого є
ПАТ КБ «Прибатбанк» та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір, за умовами
якого останньому було надано грошові
кошти у сумі 4300 грн у вигляді
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості. 290.08.201006 року
відповідачем підписано договір
приєднання, за якими вона погодилась з
«Умовами та правилами надання
банківських послуг», «Правилами
користування платіжною карткою» та
«Тарифами банку». Позивач свої
зобов'язання виконав та надав
відповідачу в користування кошти, а
відповідач свої зобов'язання не
виконує, має заборгованість за
договором в розмірі 18518 грн 78 коп: 3645, 95
грн - заборгованість за кредитом; 13514, 79 -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 500 грн
фіксований штраф, 858, 04 - процентна
складова штрафу. Зазначену суму
просять стягнути з відповідача.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала та вказала
на те, що 29.08.2006 року відповідач уклала з
банком договір приєднання. Відповідачу
було відкрито рахунок, видана платіжна
картка, яка є одним з способів
користування рахунком. Строк дії
договору був 12 місяців з моменту
підписання, але в разі не закриття
рахунку, строк дії договору
подовжується на цей же термін. До цього
часу рахунок не закрито, тому договір
діє. За кредитним договором відповідач
здійснила останній платіж 17.07.2008 року.
Через півроку після останнього платежу
проходить блокування платіжної картки,
з цього часу можливо лише поповнення
рахунку. Просить позовні вимоги
задовольнити.

Представник відповідача з позовом не
погодилась. Вказала на те, що строк дії
платіжної картки закінчився в 2009 році.
17.07.2008 року відповідачем було здійснено
останній платіж на рахунок, з цього
часу у позивача ніяких претензій до
відповідача не було, просить
застосувати строки позовної давності
та відмовити в задоволенні позову.
Також вказує на те, що відповідач не
зверталась із заявою про закриття
рахунку. Не можливо встановити з якою
редакцією «Умов…» була ознайомлена
відповідач.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази по справі суд
приходить до висновку про необхідність
відмови в задоволенні позову з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 серпня 2006 р. між
Закритим акціонерним товариством
комерційний банк «Приватбанк»
(правонаступником якого є Публічне
Акціонерне товариство Комерційний
банк «Приватбанк» (а.с.20) та ОСОБА_3 було
укладено лдоговір про надання
банківських послуг (а.с.8), за умовами,
якого відповідачу надано кредитку
картку з лімітом 4300 грн. Відповідно до
розрахунку до Договору , відповідач
здійснила останній платіж 17.07.2008 року, а
з березня 2008 року мало прострочку
платежів (а.с.6).

Встановленим у судовому засіданні
фактам та обставинам відповідають
правовідносини, які регулюються
нормами ЦК України.

Дослідивши матеріали справи суд
приходить до наступного висновку:

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору ЦК України,
інших актів цивільного законодавства.

Відповідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлено строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов, певних
змістом зобов'язання (неналежне
виконання).

Відповідно до ст.. 256 ЦК України позовна
давність, - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

У відповідності до ст.. 264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново.

Суд, дослідивши матеріали справи
доходить до висновку, що позивачем було
пропущено строк позовної давності, а
саме з липня 2008 року та до подачі
позивачем позовної заяви до суду в
червні 2014 року.

Суд вважає, що позивачем не надано
доказів укладання договору про
збільшення позовної давності.
Відповідач просить про застосування
строків позовної давності.

За змістом п.7 ч.13 ст.11 ЗУ «Про захист
прав споживачів» кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк дії якого
минув.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 611, 612, 625, 634, 1048, 1049,
1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 215 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в повному обсязі у
задоволенні позовних вимог Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Саксаганський районний суд м. Кривого
Рогу протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Н.Г. Ковтун