Справа № 361/5817/14-ц Головуючий у І
інстанції Шинкар А.О.Провадження №
22-ц/780/7155/14 Доповідач у 2 інстанції
ДаценкоКатегорія 18 25.12.2014
РІШЕННЯ

Іменем України

25 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Білоконь О.В.,

при секретарі Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 21 жовтня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання спадкового договору,

встановила:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом, який обґрунтовувала
тим, що 30 серпня 2011 року між нею та
ОСОБА_2 укладено спадковий договір,
посвідчений державним нотаріусом
Броварської міської державної
нотаріальної контори Київської
області Журавською В.В., зареєстрований
в реєстрі за № 1-2602.

Згідно пункту 1.1 зазначеного договору,
набувач зобов'язується виконувати
передбачені в ньому розпорядження
відчужувача і в разі її смерті набуває
право власності на належне їй майно, а
саме: квартиру АДРЕСА_1.

Згідно п. 2.1 договору ОСОБА_2
зобов'язується надати право довічного
проживання у вказаній квартирі ОСОБА_4,
виконувати дрібний ремонт квартири,
сплачувати у встановлені строки
вартість послуг з користування
електроенергією та міським телефонним
зв'язком, іншими комунальними
послугами, а у разі смерті позивачки
організувати поховання за
християнськими звичаями та влаштувати
поминки, відзначити роковини смерті.

Оскільки відповідач не виконує умов
спадкового договору, ОСОБА_1 змушена
звернутися до суду з даним позовом, в
якому просила розірвати зазначений
спадковий договір.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 21
жовтня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

На зазначене рішення позивачка подала
апеляційну скаргу, в якій просить його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким її позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі. Посилається на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи та невідповідність
висновків суду обставинам справи, яке
полягає в тому, що суд дійшов
безпідставних висновків про відмову в
позові за ненаданням позивачкою
доказів на підтвердження позовних
вимог, оскільки згідно ст. ст. 1302, 1305 ЦК
України обов`язки по вчиненню певних
дій, передбачених договором, покладено
на набувача, а відчужувач у спадковому
договорі не має обов`язків, він
наділяється лише правом вимоги, тому
набувач (відповідач) повинен довести
належне виконання ним зобов`язань за
договором.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції обгрунтовував свої
висновки тим, що позивачем не надано
відповідно до вимог закону належних
доказів на підтвердження невиконання
або неналежного виконання
відповідачем умов спадкового договору.

Однак, з такими висновками суду
погодитись неможливо, оскільки вони не
відповідають обставинам справи і
вимогам закону.

Згідно ст. 1302 ЦК України за спадковим
договором одна сторона (набувач)
зобов'язується виконувати
розпорядження другої сторони
(відчужувача) і в разі його смерті
набуває право власності на майно
відчужувача.

Згідно ст. 1305 ЦК України набувач у
спадковому договорі може бути
зобов'язаний вчинити певну дію
майнового або немайнового характеру до
відкриття спадщини або після її
відкриття.

Відповідно до вимог ст. 1308 ЦК України
спадковий договір може бути розірвано
судом на вимогу відчужувача у разі
невиконання набувачем його
розпоряджень. Спадковий договір може
бути розірвано судом на вимогу
набувача у разі неможливості виконання
ним розпоряджень відчужувача.

Встановлено, що 30 серпня 2011 року між
сторонами укладено спадковий договір,
згідно умов якого набувач
зобов'язується виконувати передбачені
в договорі розпорядження відчужувача і
в разі її смерті набуває право
власності на належне їй майно, а саме:
квартиру АДРЕСА_1.

Згідно п. 2.1 спірного договору ОСОБА_2
зобов'язується надати право довічного
проживання у вказаній квартирі ОСОБА_4,
виконувати дрібний ремонт квартири,
сплачувати у встановлені строки
вартість послуг з користування
електроенергією та міським телефонним
зв'язком, іншими комунальними
послугами, а у разі смерті позивачки
організувати поховання за
християнськими звичаями та влаштувати
поминки, відзначити роковини смерті.

Пунктом 6.3 цього договору передбачено,
що у разі невиконання набувачем
розпоряджень відчужувача на його
вимогу цей договір може бути
розірваний у судовому порядку.

Згідно із ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За правилами частин другої, третьої та
четвертої ст. 60 ЦПК України докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням наведеного, оскільки ст.
ст. 1302, 1305 ЦК України і умовами
укладеного сторонами спадкового
договору передбачено, що обов"язки по
вчиненню певних дій, передбачених
договором, покладено на набувача, а
відчужувач у спадковому договорі не
має обов'язків, він наділяється лише
правом вимоги, тому набувач повинен
довести належне виконання ним
зобов'язань за договором.

Встановлено, що відповідач не надав
суду належних та допустимих доказів на
підтвердження виконання ним
розпоряджень позивачки, зазначених у п.
2.1 спадкового договору.

За таких обставин, оскільки в
матеріалах справи відсутні докази
того, що відповідач виконував
розпорядження позивачки, передбачені
п. 2 спадкового договору, то колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції дійшов
безпідставного висновку про відмову в
задоволенні позову за не наданням
позивачкою належних доказів на
підтвердження невиконання або
неналежного виконання відповідачем
умов спадкового договору.

Таким чином, доводи апеляційної
скарги заслуговують на увагу, суд
першої інстанції неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, висновки суду не відповідають
обставинам справи, рішення суду
ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права і
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення позову
відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія судів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від
30 жовтня 2014 року скасувати і ухвалити
нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
спадкового договору задовольнити.

Спадковий договір, укладений 30 серпня
2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
посвідчений державним нотаріусом
Броварської міської державної
нотаріальної контори Київської
області Журавською В.В., зареєстрований
в реєстрі за № 1-2602, розірвати.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді