Ухвала

іменем україни

25 грудня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Дербенцевої Т.П.,
Парінової І.К.,-

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про
визнання права спільної сумісної
власності, за касаційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Запорізького
районного суду Запорізької області від
21 липня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області
від 28 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5, в якому
просила суд ухвалити рішення, яким
визнати за сторонами право спільної
сумісної власності на земельну ділянку
площею 0,1950 га, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.Позовні вимоги
обґрунтовувала тим, що в період з 25
січня 2002 року по 20 березня 2012 року
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_5, під час якого ними, на ім'я
останнього, була придбана вищевказана
земельна ділянка, яка є сумісно нажитим
майном подружжя, проти чого заперечує
відповідач.

Рішенням Запорізького районного суду
Запорізької області від 21 липня
2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 28 жовтня 2014 року, позовні вимоги
ОСОБА_4 задоволено. Визнано за ОСОБА_4
право спільної сумісної власності
разом з ОСОБА_5 на земельну ділянку
площею 0,1950 га, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій,
а справу передати на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив із наявності правових підстав
для їх задоволення.

Суд апеляційної інстанції погодився із
висновками суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що суди дійшли вірного
висновку про задоволення заявлених
позовних вимог, оскільки положеннями
ст. ст. 60, 63 СК України передбачено, що,
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
крім речей індивідуального
користування, належить їм на праві
спільної сумісної власності з рівними
правами на володіння, користування і
розпорядженням таким майном.

Судами першої та апеляційної
інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно і всебічно досліджено та
оцінено обставини у справі, а матеріали
справи та доводи касаційної скарги не
свідчать про порушення норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права
при розгляді справи.

Наведені у касаційній скарзі доводи
стосуються переоцінки доказів, наданих
сторонами, та не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності оскаржуваних судових
рішень, а тому колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Запорізького районного суду
Запорізької області від 21 липня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 28 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.О. Савченко

Т.П. Дербенцева

І.К. Парінова