АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у І інстанції: Сухомлінов
Доповідач: Корчевний
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого Корчевного
Г.В.,

Суддів Лапчевської О.Ф.,
Оніщука М.І.,

при секретарі Меєчко Д.П.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
представника Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» - Юхименко Ольги
Леонідівни на ухвалу Дарницького
районного суду м. Києва від 13 лютого 2014
року по цивільній справі за скаргою
ОСОБА_2 на постанову, дії та
бездіяльність головного державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
Тертичної ВітиВолодимирівни, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року заявник ОСОБА_2
звернувся до суду зі скаргою на
неправомірні дії головного державного
виконавця ВДВС Дарницького РУЮ в м.
Києві Тертичної В.В. щодо винесення
незаконної постанови про відкриття
виконавчого провадження від 10.10.2013
року. Посилався на те, що 26.09.2013р.
Дарницьким районним судом м. Києва було
видано виконавчі листи №2-5537/12 про
солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4
на користь ПАТ «Сведбанк» 1938548,82 грн.
заборгованості і 2823грн. судового збору,
а державним виконавцем 10.10.2013 р.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження №40343275.
Зазначив, що заяву про примусове
виконання виконавчого листа було
подано представником ПАТ «Омега Банк»,
який не є належним стягувачем. Також
посилався на те, що не був належним
чином повідомлений про відкриття
виконавчого провадження та не мав
можливості добровільно виконати
рішення суду, а тому вважає, що дії
державного виконавця стосовно
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження є
неправомірними та просив суд скасувати
вказану постанову.

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 13 лютого 2014 року скаргу
задоволено. Постанову головного
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві Тертичної Віти
Володимирівни від 10.10.2013р. про
відкриття виконавчого провадження
№40343275 визнано незаконною та скасовано.
Стягнуто з Відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції в м. Києві
на користь держави 121 (сто двадцять
одна) грн. 80 коп. судових витрат.

Не погоджуючись з ухвалою суду
представник ТОВ «Кредитні ініціативи»
- Юхименко О.Л. подала апеляційну
скаргу, в якій просить суд апеляційної
інстанції ухвалу Дарницького
районного суду м. Києва від 13 лютого 2014
року скасувати, та постановити нову
ухвалу про відмову у задоволенні
скарги.

Вказує, що суд постановив оскаржувану
ухвалу з неповним з'ясуванням обставин,
що маютьзначення для справи та з
порушенням норм процесуального права,
у зв'язку з чим вона є неправосудною та
підлягає скасуванню.

Зазначає, що рішенням Річних Загальних
зборів акціонерів від 29 квітня 2013 року
ПАТ «Сведбанк» змінив своє
найменування на ПАТ «Омега Банк», яке
виступило правонаступником по всім
правам та зобов'язанням ПАТ «Сведбанк»,
згідно п. 1.1 Статуту ПАТ «Омега Банк».

08.10.2013 р. представником ПАТ «Омега Банк»
було направлено заяву про відкриття
виконавчого провадження по
виконавчому листу №2-553712 від 26 вересня
2013 року, із зазначенням в заяві
підстави про зміну найменування, при
цьому до заяви про відкриття
представником було додану належним
чином завірену копію Статуту ПАТ
«Омега Банк», довіреність на
представника та оригінал виконавчого
документу.

Посилається, що ПАТ «Омега Банк», як
новий кредитор, прийняв на себе усі
права первісного кредитора, а отже може
бути стягувачем та стороною у
виконавчому провадженні.

Зазначає, що згідно Закону України
«Про виконавче провадження» отримання
скаржником ОСОБА_2 постанови про
відкриття виконавчого провадження
після закінчення строку на добровільне
її виконання, не є підставою для
скасування цієї постанови.

Вважає, що винісши ухвалу по справі
№753120514-ц, тобто задовольнивши скаргу
ОСОБА_2 та скасувавши постанову про
відкриття виконавчого провадження,
головуючий суддя Сухомлінов C. М. лишив
права стягувача проводити стягнення за
отриманим виконавчим листом, знехтував
ст. 129 Конституції України, де основною
із засад судочинства є: обов'язковість
рішень суду.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що
26.09.2013р. Дарницьким районним судом м.
Києва було видано виконавчі листи
№2-5537/12 про солідарне стягнення з
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Сведбанк» 1938548,82 грн. заборгованості і
2823 грн. судового збору.

07.10.2013р. до ВДВС Дарницького РУЮ в м.
Києві представником ПАТ «Омега Банк»
було подано заяву про відкриття
виконавчого провадження про примусове
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на
користь ПАТ «Сведбанк» (а.с.22), а 10.10.2013 р.
головним державним виконавцем ВДВС
Дарницького РУЮ в м. Києві Тертичною
В.В. було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
№40343275 та визначено строк
добровільного її виконання у термін до
17.10.2013 р. (а.с.19).

Згідно супровідного листа (а.с.18) та
пояснень представника заявника
вбачається, що оскаржувана постанова
була направлена на адресу боржника
тільки 27.12.2013 р. та отримана ОСОБА_2
04.01.2014 р., тобто після закінчення строку
на її добровільне виконання.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд
першої інстанції помилково виходив з
того, що внаслідок направлення
скаржнику постанови про відкриття
виконавчого провадження від 10.10. 2013 р.
тільки 27.12.2013 р., він був позбавлений
можливості самостійно виконати судове
рішення в строк у ній визначений, а
також те, що заява була подана не
стягувачем ПАТ «Сведбанк», а
представником ПАТ «Омега Банк», тому
суд необгрунтовано дійшов висновку, що
дії державного виконавця щодо
відкриття виконавчого провадження
№40343275 є неправомірними.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304
ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Справа розглядається
в апеляційному суді за правилами,
встановленими для розгляду справи
судом першої інстанції, з винятками і
доповненнями, встановленими законом.

Статтями 213, 214, 316 ЦПК України
передбачено, що рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу відповідно до норм
матеріального права, що підлягають
застосуванню до цих правовідносин, а за
їх відсутності ‒? на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або
керуючись загальними засадами і
змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається
рішення, у якому повно відображені
обставини, що мають значення для цієї
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана
ухвала вказаним вимогам не відповідає
з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження", державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 31 ЗУ "Про
виконавче провадження", копії постанов
- державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження, що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Суд першої інстанції, керуючись
доводами скарги ОСОБА_2 щодо невчасного
повідомлення його про відкриття
виконавчого провадження та
позбавлення можливості добровільно
виконати рішення суду, неповно
відобразив обставини, що мають
значення для цієї справи, висновки суду
про встановлені обставини не
відповідають дійсності і не
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Дарницького районного суду м.
Києва, яке набуло законної сили 16.10.2012
р., стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 на користь ПАТ «Сведбанк» 1938548,82
грн. заборгованості і 2823грн. судового
збору.

Виконавчі листи №2-5537/12 видані
Дарницьким районним судом м. Києва
26.09.2013 р., таким чином є достовірні
докази, що відповідачі протягом
тривалого часу не виконували рішення
суду добровільно, та звернувшись у
січні 2014 року до суду зі скаргою на
неправомірні дії головного державного
виконавця ВДВС Дарницького РУЮ в м.
Києві Тертичної В.В. щодо винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 10.10.2013 р., заявник
ОСОБА_2 також не виявив наміру сплатити
суму, стягнуту за судовим рішенням.

Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які
беруть участь у справі, зобов'язані
добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

В матеріалах справи відсутні належні
докази, що починаючи з жовтня 2012 року
відповідачі якимось чином добровільно
виконували вказане судове рішення,
таким чином ця частина доводів скарги
заявника ОСОБА_2 передчасно прийнята до
уваги судом першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з доводами
апеляційної скарги, що отримання
скаржником ОСОБА_2 постанови про
відкриття виконавчого провадження
після закінчення строку на добровільне
її виконання, не є підставою для
скасування цієї постанови.

Також колегія суддів погоджується з
доводами апеляційної скарги, що заяву
про примусове виконання виконавчого
листа було подано належним стягувачем,
з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме копії довіреності від 06.08.2013 р.,
Публічне акціонерне товариство «Омега
Банк» утворилося в результаті зміни
найменування з Публічного
акціонерного товариства «Сведбанк» на
підставі рішення Річних Загальних
зборів акціонерів від 29.04.2013 р., що в
свою чергу виступає правонаступником
Відкритого акціонерного товариства
«Сведбанк» на підставі рішення
Позачергових Загальних зборів
акціонерів від 30.04.2009 р., яке в свою
чергу виступає правонаступником
Акціонерного комерційного банку
«ТАС-Комерцбанк» на підставі рішення
Позачергових Загальних зборів
акціонерів від 15.10.2007 р. та є
правонаступником по всіх правах та
зобов'язаннях Приватного акціонерного
товариства «Сведбанк Інвест» на
підставі рішення Позачергових
Загальних зборів акціонерів від 15.06.2009
р., в особі В.о. Голови Правління Ринди
ОлениГригорівни, яка діє на підставі
Статуту, уповноважило Циганова Артура
Олеговича представляти інтереси
довірителя виключно по кредитним
договорам, право вимоги по яким
відступлено відповідно до Договору
факторингу №15 від 28.11.2012 р. (а.с. 28)

З матеріалів справи також вбачається,
що 28.11.2012 р. між Публічним акціонерним
товариством «Сведбанк» (далі - ТОВ
«Сведбанк») та Факторинговою компанією
«Вектор ІІлюс» (дані - ФК «Вектор Плюс»)
укладено Договір факторингу.
Відповідно До п.2.1, 2.2. Договору Банк
відступає Фактору свої права Вимоги
заборгованості по кредитних договорах,
укладених з Боржниками, право на вимогу
якої належить Банку на підставі
Документації. З моменту відступлення
Банком Фактору прав вимоги
заборгованості від боржників, всі
гарантії, надані боржниками щодо
заборгованостей, стають дійсними для
Фактора та вважаються наданими
Фактору. Разом з правами вимоги до
Фактора переходять всі пов'язані з ними
права, зокрема права грошової вимоги
щодо нарахованих та несплачених
Боржниками процентів, комісій,
штрафних санкцій та інших обов'язкових
платежів.

Також з матеріалів справи
вбачається, що 28.11.2012 р. між ТОВ «ФК
«Вектор Плюс» та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» укладено Договір
факторингу. Відповідно до п.2.1., 2.2.
Договору Клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс»)
відступає Фактору (ТОВ «Кредитні
ініціативи») свої права Вимоги
заборгованості по кредитних договорах,
укладених з Боржниками, право на вимогу
якої належить Клієнту на підставі
Документації. З моменту відступлення
Клієнтом Фактору прав вимоги
заборгованості від боржників, всі
гарантії, надані боржниками щодо
заборгованостей, стають дійсними для
Фактора та вважаються наданими
Фактору. Разом з правами вимоги до
Фактора переходять всі пов'язані з ними
права, зокрема права грошової вимоги
щодо нарахований та несплачених
Боржниками процентів, комісій,
штрафних санкцій та інших обов'язкових
платежів.

Вказані обставини встановлені
ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 18.03.2014 р., якою заява
Публічного акціонерного товариства
«Омега Банк» про заміну сторони
виконавчого провадження задоволена.
(а.с. 84)

Ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 02.07.2014 р. апеляційну скаргу
ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_2 відхилено.
Ухвалу Дарницького районного суду м.
Києва від 18.03.2014 р. залишено без змін.
(а.с. 85-86)

З огляду на вищевказане, колегія суддів
приходить до висновку, що 07.10.2013 р. з
заявою про відкриття виконавчого
провадження про примусове стягнення з
ОСОБА_2 заборгованості на користь ПАТ
«Сведбанк» представник ПАТ «Омега
Банк» ЦигановА.О. звернувся правомірно,
маючи належним чином засвідчену
довіреність, в межах встановленого
виконавчим листом строку, відтак
постанова державного виконавця №40343275
про відкриття виконавчого провадження
за виконавчим листом №2-5537/12 про
солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4
на користь ПАТ «Сведбанк» 1938548,82 грн.
заборгованості і 2823 грн. судового збору
є правомірною, та не підлягає
скасуванню.

У відповідності до положень ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Враховуючи викладене, колегія
суду приходить до висновку про те, що
вказані в апеляційній скарзі доводи
представника апелянта мають правові
підставита доведені належними
доказами, що містяться в матеріалах
справи.

На основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які були посилання як на
підставу своїх вимог, підтверджених
доказами, дослідженими в судовому
засіданні, оцінивши їх належність,
допустимість, достовірність, а також
достатність і взаємний зв'язок у їх
сукупності, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин, та правові
норми, які підлягають застосуванню до
цих правовідносин, суд першої
інстанції передчасно прийшов до
висновку задоволення заяви та
скасування постанови від 10.10.2013р. про
відкриття виконавчого провадження
№40343275.

Враховуючи викладене та оцінюючи
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо,
достатність і взаємний зв'язок у їх
сукупності, колегія суддів приходить
до висновку, щооскаржувана ухвала
підлягає скасуванню та постановленню
нової ухвали, якою в задоволенні скарги
заявника ОСОБА_2 слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 312 ЦПК України
Апеляційний суд змінює або скасовує
ухвалу суду першої інстанції і
постановляє ухвалу з цього питання,
якщо воно було вирішено судом першої
інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 312, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» - Юхименко Ольги
Леонідівни - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м.
Києва від 13 лютого 2014 року - скасувати
та постановити нову ухвалу наступного
змісту:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на
постанову, дії та бездіяльність
головного державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві Тертичної
ВітиВолодимирівни - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: