АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/5511/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Бондарьова Г.М. Доповідач -
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року м.
Дніпропетровськ

22 грудня 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Петешенкової М.Ю.

суддів - Дерев'янка
О.Г., Черненкової Л.А.,

при секретарі - Кириченко
М.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне
рішення Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 19
листопада 2013 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
повернення авансу, -

В С Т А
Н О В И Л А:

У серпні 2013 року позивач звернувся до
суду з вищезазначеним позовом,
обґрунтовуючи його тим, що 07 липня 2013
року він уклав з ОСОБА_2 в усній формі
договір купівлі-продажу будинку
АДРЕСА_1. На підтвердження наміру
придбання вказаного будинку він на
підставі відповідної розписки передав
відповідачу грошову суму у розмірі 8 000
грн. Оскільки в подальшому договір
купівлі-продажу будинку між ними так і
не відбувся, позивач просив повернути
сплачений аванс.

Заочним рішенням Першотравенського
міського суду Дніпропетровської
області від 19 листопада 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволені (а.с.31-32).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 8 000
грн. в рахунок повернення сплаченого
авансу.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, просить
заочне рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в
повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції - залишити без змін з
наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України -
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема
питання про те, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, 07 серпня 2013 року
ОСОБА_2 написав розписку про отримання
від ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 8 000
грн. в рахунок оплати за будинок
АДРЕСА_1.

Згідно ст. 570 ЦКУ завдаток - це грошова
сума або рухоме майно, що видається
кредиторові боржником у рахунок
належних з ньогоза договором платежів,
на підтвердження зобов'язання і на
забезпечення його виконання. Отже
завдаток виконує платіжну функцію
(видається у рахунок належних за
договором платежів), доказову функцію
(підтверджує існування зобов'язання),
та забезпечувальну функцію (встановлює
наслідки невиконання зобов'язання).

Завдаток може забезпечувати виконання
тільки того грошового зобов'язання, яке
існує. По договору купівлі-продажу
нерухомого майна грошове зобов'язання
покупця виникне тільки після укладення
такого договору купівлі-продажу, який
вважається укладеним з моменту
державної реєстрації (ст. 640 ЦКУ). До
цього моменту договору не існує, та
відповідно не існує і зобов'язання,
тому нема що забезпечувати.

Договір купівлі-продажу між
сторонами укладений не був, а тому
передана ОСОБА_3 грошова сума в розмірі
8 000 грн., хоча і названа завдатком, але
за своєю правовою природою є авансом,
який підлягає поверненню.

Правильно встановивши правову
природу правовідносин, що виникли між
сторонами, дослідивши обставини справи
та належним чином оцінивши надані
докази, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що передані
ОСОБА_3 грошові кошти у розумінні
положень чинного законодавства є
авансом, що підлягає поверненню
позивачу.

Слід зазначити, що розписка, саме
як документ, не передбачена цивільним
законодавством України, проте, вона є
волевиявленням особи щодо вчинення
певних дій та враховується як письмове
підтвердження будь-якого правочину,
вчиненого особою.

Твердження ОСОБА_2 про недійсність
розписки від 07 серпня 2013 року не
знаходить свого підтвердження та
суперечить висновку судової
почеркознавчої та технічної
експертизи документів № 2792/2793-14 від 05
листопада 2014 року, якою зазначено, що
підпис від імені ОСОБА_2 у спірній
розписці виконано самим ОСОБА_2,
виконаний пастою для кулькових ручок
синього кольору, а не нанесений з
допомогою технічних засобів.

Як вбачається, висновок № 2792/2793-14
судової почеркознавчої та технічної
експертизи документів від 05 листопада
2014 року відповідає положенням ст.147 ЦПК
України, яка проведена з дотриманням
вимог Закону України «Про судову
експертизу» та узгоджується з іншими
матеріалами справи.

Інші докази та обставини, на які
посилається ОСОБА_2 в апеляційній
скарзі були предметом дослідження
судом першої інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, обґрунтовано викладених в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування рішення суду,
судом апеляційної інстанції не
встановлено.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Першотравенського
міського суду Дніпропетровської
області від 19 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

Судді:
М.Ю. Петешенкова

О.Г. Дерев’янко

Л.А. Черненкова