АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7260/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Городецький Д.І. Доповідач -
Тамакулова В.О. Категорія 44
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

22 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Макарова М.О.

при секретарі: Поляковій Н.О.,

яка розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Новомосковського міськрайонного суду,
Дніпропетровської області від 25 червня
2013 року по цивільній справі за позовом
Будинкоуправління №2 Гвардійської
Квартирно-екслуатаційної частини
району Дніпропетровської області до
ОСОБА_3, ОСОБА_2 в її інтересах та в
інтересах ОСОБА_4, 2005 року народження,
Третя особа: Орган опіки та піклування
Виконавчого комітету Черкаської
селищної ради, Дніпропетровської
області про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, виселенні , -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2012 року позивач звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 в її
інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4, про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
виселенні, посилаючись на те, що
однокімнатна квартира АДРЕСА_1, в яку
вселився відповідач ОСОБА_3 із членами
сім'ї на підставі ордеру, виданого
Гвардійською КЕЧ від 5 червня 2000 року на
період його роботи дільничим
інспектором, є службовою.

З 24 жовтня 2001 року ОСОБА_3 не здав
квартиру управлінню №2 Гвардійської
КЕЧ району, виїхав на інше місце служби
і без згоди наймодавця надав квартиру
в піднайом без зазначення строку
ОСОБА_2, яка проживає там з дитиною без
законних підстав.

Заочним рішенням Новомосковського
міськрайонного суду,
Дніпропетровської області від 25 червня
2013 року позовні вимоги
Будинкоуправління №2 Гвардійської
Квартирно-екслуатаційної частини
району Дніпропетровської області до
ОСОБА_3, ОСОБА_2 в її інтересах та в
інтересах ОСОБА_4, про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, виселенні,
задоволено.

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 6 лютого
2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2
задоволено.Рішення Новомосковського
міськрайонного суду,
Дніпропетровської області від 25 червня
2013 року скасовано і у задоволенні
позовних вимог Будинкоуправління №2
Гвардійської Квартирно-екслуатаційної
частини району Дніпропетровської
області відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 червня 2014 року частково
задоволено касаційну скаргу
Будинкоуправління №2 Гвардійської
Квартирно-екслуатаційної частини
району Дніпропетровської області.
Рішення Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 6 лютого
2014 року скасоване, справу передано на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції (а.с.93-95).

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
про-сить скасувати рішення й закрити
провадження у справі .

У запереченні на апеляційну скаргу,
позивач просить скаргу відповідача
залишити без задоволення, а рішення
суду І інстанції без змін.

Колегія суддів перевірила законність,
обґрунтованість рішення суду в межах
заяв-лених вимог та апеляційної скарги
і дійшла до висновку, що скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що в 2000 році
відповідачу ОСОБА_3 на склад сім'ї з
трьох осіб була надана в користування
квартира, що належить військовому
відомству, а саме - однокімнатна
квартира АДРЕСА_1, що підтверджується
ордером № 101 від 05 червня 2000 року(а.с.4).

ОСОБА_3 не проживає в спірній квартирі з
24 жовтня 2001 року, заборгованість по
квартплаті та комунальним послугам
станом на 01 червня 2012 року складає 5 146,39
грн., в квартирі проживають ОСОБА_2.з
донькою ОСОБА_4 2005 р.н., що
підтверджується актом комісії
Будинкоуправління № 2 від 22 жовтня 2012
року без законних на те підстав.

24 жовтня 2001 року ОСОБА_3 виїхав на інше
місце служби, не передав житлове
приміщення і в порушення вимог ст.91 ЖК
України, ОСОБА_3 незаконно вселив в
квартиру інших осіб.

Згідно до вимог ст.ст.71, 72 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку

Не проживання ОСОБА_3 в квартирі
АДРЕСА_1 з 24 жовтня 2001 року понад
встановлений законом шестимісячний
строк без поважних причин (а.с.6) та
проживання у вказаній квартирі без
законних підстав ОСОБА_5 разом з
неповнолітньою донькою ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, які були попереджені про
виселення позивачем підтверджується
актом балансоутримувача будинку (а.с.7),
та висновком органу опіки та
піклування с.м.т. Черкаське,
Новомосковського району,
Дніпропетровської області (а.с.12).

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 не
проживає в спірному житловому
приміщенні понад шість місяців без
поважних причин, не надав доказів
поважності не проживання, суд першої
інстанції дійшов до обґрунтованого
висновку про те, що ОСОБА_3 визнаний
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням.

Відповідно до вимог ст. 91 ЖК
України, наймач жилого приміщення
вправі за згодою членів сім'ї, які
проживають разом з ним, за згодою
наймодавця, здавати в піднайом жиле
приміщення у випадках і в порядку,
встановлених цим Кодексом. Договір
піднайму укладається в письмовій формі
з наступною реєстрацією у
житлово-експлуатаційній організації.

Згідно до вимог ст. 94 ЖК України, здача
жилого приміщення в піднайом з
порушеннями вимог, установлених
частинами першою, третьою і четвертою
статті 91 і статтею 93 цього Кодексу,
тягне за собою недійсність договору
піднайму. У цьому разі громадяни, які
незаконно поселилися в жилому
приміщенні, зобов'язані негайно
звільнити його, а в разі відмовлення,
підлягають виселенню в судовому
порядку, без надання іншого житлового
приміщення.

Будинкоуправління № 2 Гвардійської КЕЧ
району 17.10.2012 року направило лист
ОСОБА_2 з вимогою про негайне
звільнення спірної квартири, але
останні не звільнили спірне житло(а.с.7).

Згоди наймодавця на укладення договору
піднайму з ОСОБА_2 не було, зазначений
договір піднайму не укладався, а тому
суд першої інстанції правомірно
прийшов до висновку, що ОСОБА_2 та її
малолітня донька зайняли житлове
приміщення без достатньої правової
підстави, а тому підлягають виселенню в
судовому порядку без надання іншого
житлового приміщення.

Орган опіки та піклування Виконавчого
комітету Черкаської селищної ради
Новомосковського району у
Дніпропетровськоій області в своєму
висновку зазначив, що в зв'язку з
позовом про виселення ОСОБА_2 та її
малолітньої дочки, порушення прав
малолітньої дитини відсутнє, оскільки
останні вселилися в квартиру без
належних правових підстав(а.с.12).

В позовній заяві позивач обгрунтовано
посилався на те, що зазначена квартира
квартира була надана ОСОБА_3 на період
його роботи дільничим інспектором,
правовий зв'язок відповідача з спірною
квартирою утрачено.

Рішення суду відповідає вимогам норм
матеріального, процесуального права,
встановленим обставинам і матеріалам
справи.

Доводи апелянта про відсутність
доказів про не проживання в спірній
квартирі ОСОБА_3 без поважних причин
більш ніж шість місяців та її вселення
без законних підстав є
необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст.,ст.10, 60 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на обґрунтування своїх вимог або
заперечень.

Відповідачі не надали суду першої та
апеляційної інстанції доказів про не
проживання ОСОБА_3 в спірному житловому
приміщенні з поважних причин та
вселенні ОСОБА_2 у спірну квартиру з
дотриманням вимог ст.91 ЖК України, якою
передбачено, що наймач жилого
приміщення вправі за згодою членів
сім'ї, які проживають разом з ним, за
згодою наймодавця, здавати в піднайом
жиле приміщення у випадках і в порядку,
встановлених цим Кодексом.

Договір піднайму укладається в
письмовій формі з наступною
реєстрацією у житлово-експлуатаційній
організації. Доказів укладення такого
договору з позивачем відповідачі суду
не надали.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що судом не встановлено, якому
відомству належить спірна квартира є
також необгрунтованими, оскільки
позивачем надано докази про те, що він є
балансоутримувачем будинку в якому
розташована квартира отже належним
позивачем.

Інші доводи скарги є формальними, не
впливають на правильність ухваленого
рішення суду, протирічать вимогам
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини, зводяться до
переоцінки доказів по справі.

Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Судом першої інстанції у повному
обсязі з'ясовані права та обов'язки
сторін, обставини справи, доводи сторін
перевірені і їм надана належна оцінка,
справа розглянута у межах позовних
вимог та на підставі доказів, наданих
сторонами, тому апеляційний суд
приходить до висновку, що рішення суду
слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 313-315
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 25 червня 2013 року по
цивільній справі за позовом
Будинкоуправління №2 Гвардійської
Квартирно-екслуатаційної частини
району Дніпропетровської області до
ОСОБА_3, ОСОБА_2 в її інтересах та в
інтересах ОСОБА_4, 2005 року народження,
Третя особа: Орган опіки та піклування
Виконавчого комітету Черкаської
селищної ради, Дніпропетровської
області про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, виселення - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий: Тамакулова
В.О.

С у д д і: Болтунова
Л.М.

Макаров М.О.