Справа №295/6256/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2014 року
м.
Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
у складі:

головуючої – судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря – Андрушко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу комунального
підприємства
«Житомиртеплокомуненерго»
Житомирської міської ради на дії та
постанову державного виконавця
Богунського відділу державної
виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції про
відмову у відкритті виконавчого
провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з указаною
скаргою, вказуючи на те, що 10.09.2014 року
постановою старшого державного
виконавця Богунського ВДВС
Житомирського МУЮ ОСОБА_1 відмовлено у
відкритті виконавчого провадження
щодо примусового виконання судового
наказу № 295/6256/14-ц від 15.05.2014 року,
виданого Богунським районним судом
міста Житомира 15.07.2014 року щодо
стягнення із ОСОБА_2 на користь
заявника 4293,80 грн. заборгованості та
121,80 грн. судового збору з тих підстав,
що у виконавчому документі не
зазначено ідентифікаційного номера
боржника. Вважаючи такі дії та рішення
незаконним, заявник просить визнати
дії державного виконавця щодо відмови
у відкритті виконавчого провадження за
судовим наказом неправомірними,
визнати постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження
неправомірною та скасувати її, а також
зобов'язати Богунський ВДВС
Житомирського МУЮ відкрити виконавче
провадження за судовим наказом №
295/6256/14-ц від 15.05.2014 року.

Представник заявника у судове
засідання не з’явився та надав заяву
про розгляд скарги за його відсутності,
вимоги скарги підтримує.

У судове засідання державний
виконавець та боржник не з’явилися,
про час та місце розгляду скарги
повідомлялися належним чином.
Державний виконавець надала
заперечення на скаргу, в яких просить
відмовити у її задоволенні та
проводити розгляд скарги у її
відсутності, а боржник причин неявки до
суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали скарги та
матеріали справи, вважає, що скарга
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Згідно ст. 1 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, зокрема, на підставі
судових наказів.

Судом встановлено, що постановою
старшого державного виконавця
Богунського ВДВС Житомирського МУЮ
ОСОБА_1 від 10.09.2014 року відмовлено в
прийнятті виконавчого документа та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання судового наказу
№ 295/6256/14-ц від 15.05.2014 року, виданого
Богунським районним судом міста
Житомира 15.07.2014 року щодо стягнення із
ОСОБА_2 на користь заявника 4293,80 грн.
заборгованості та 121,80 грн. судового
збору. Як зазначено в постанові,
підставою такої відмови була
невідповідність судового наказу
вимогам ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження», так як у
виконавчому документі відсутні дані,
які ідентифікують боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню, а саме
ідентифікаційний номер боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження», якою
встановлюються вимоги до виконавчого
документа, передбачено, зокрема
необхідність зазначати у ньому
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника (фізичної особи).

Пунктом 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
у разі невідповідності змісту
виконавчого документа вимогам статті 18
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції
України та ч. 1 ст. 302 ЦК України не
допускається збирання, зберігання,
використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
законом.

Офіційне тлумачення вказаного
положення Конституції України
міститься в Рішенні Конституційного
Суду України від 20.01.2012 року № 2-рп/2012,
відповідно до пункту 1 якого збирання,
зберігання, використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди державою, органами
місцевого самоврядування, юридичними
або фізичними особами є втручанням в її
особисте та сімейне життя, таке
втручання допускається винятково у
випадках, визначених законом, і лише в
інтересах національної безпеки,
економічного добробуту та прав людини.

Положеннями п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження»
встановлено, що державний виконавець
при здійсненні виконавчого
провадження має право з метою захисту
інтересів стягувача одержувати
безоплатно від органів, установ,
організацій, посадових осіб, сторін
та учасників виконавчого
провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі й конфіденційну.

Отже, індивідуальний ідентифікаційний
номер фізичної особи-боржника
відноситься до конфіденційних даних,
які можуть бути встановлені державним
виконавцем при здійсненні виконавчого
провадження в порядку ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження», а
підприємство позбавлено права збирати
конфіденційну інформацію стосовно
фізичної особи-боржника, крім випадків
як за згодою останнього.

Правову позицію щодо права одержувати
конфіденційну інформацію стосовно
фізичної особи-боржника в порядку
здійснення виконавчого провадження
державним виконавцем містить
Постанова Верховного Суду України у
справі № 6-45-цс/14 від 21.05.2014 року.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку про відсутність законних
підстав для прийняття державним
виконавцем оскаржуваної постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження через відсутність у
виконавчому документі відомостей щодо
індивідуального ідентифікаційного
номеру боржника.

Разом з тим, зважаючи на визначені ст. 19
Законом України «Про виконавче
провадження» повноваження державного
виконавця з відкриття виконавчого
провадження суд вважає необхідним
зобов’язати державного виконавця
Богунського відділу Державної
виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції вирішити
питання про відкриття виконавчого
провадження з виконання зазначеного
виконавчого документа.

Керуючись Законом
України «Про виконавче провадження»,
ст. 32 Конституції України, ст. 302 ЦК
України, ст. ст. 10, 60, 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого
державного виконавця Богунського
відділу державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції ОСОБА_1 з приводу відмови у
відкритті виконавчого провадження
(відмову у прийнятті до провадження
виконавчого документа) за судовим
наказом № 295/6256/14-ц від 15.05.2014 року,
виданим Богунським районним судом
міста Житомира 15.07.2014 року.

Визнати протиправною та
скасувати постанову старшого
державного виконавця Богунського
відділу Державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції ОСОБА_1 від 10.09.2014 року про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа) з
примусового виконання судового
наказу № 295/6256/14-ц від 15.05.2014 року,
виданого Богунським районним судом
міста Житомира 15.07.2014 року щодо
стягнення із ОСОБА_2 на користь
заявника 4293,80 грн. заборгованості та
121,80 грн. судового збору.

Зобов’язати державного
виконавця Богунського відділу
Державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції вирішити питання про відкриття
виконавчого провадження з виконання
судового наказу № 295/6256/14-ц від 15.05.2014
року, виданого Богунським районним
судом міста Житомира 15.07.2014 року.

У задоволенні решти вимог
скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира протягом п’яти днів з
дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п’яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя

Л.М. Семенцова