Ухвала

іменем україни

24 грудня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кузнєцов В.О.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
заочне рішення Оболонського районного
суду м. Києва від 09 жовтня 2014 року та
ухвалу колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду м.
Києва від 03 грудня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
відділ Державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві, управління
Державної автомобільної інспекції ГУ
МВС України в м. Києві, відкритого
акціонерного товариства «Національна
акціонерна страхова компанія «ОРАНТА»,
про визнання права власності на
автомобіль та виключення його з
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із
вказаним вище позовом до ОСОБА_3, в
якому просив визнати дійсним договір
купівлі-продажу автомобіля «БМВ-530»,
державний номер НОМЕР_1, визнати за ним
право власності на вказаний автомобіль
та виключити його з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна.

Заочним рішенням Оболонського
районного суду м. Києва від 09 жовтня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду м.
Києва від 03 грудня 2014 року, у задоволені
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалені у справі судові рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Суди відмовляючи у задоволені позовних
вимог виходили із того, що спірний
автомобіль не був знятий з реєстрації
під час передачі його позивачу та
залишався зареєстрованим за
відповідачем, то фактично передача у
власність автомобіля не відбулася, а
він був переданий на підставі
довіреності для володіння та
розпорядження зазначеним автомобілем,
а тому, підстави для визнання права
власності на спірний автомобіль за
позивачем відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків судів вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
відділ Державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві, управління
Державної автомобільної інспекції ГУ
МВС України в м. Києві, відкритого
акціонерного товариства «Національна
акціонерна страхова компанія «ОРАНТА»,
про визнання права власності на
автомобіль та виключення його з
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних
В.О. Кузнєцов і
кримінальних справ