Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №286/3011/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Косигіної Л.М., Григорусь Н.Й.,

при секретарі Церпіцькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Овруцького
районного суду Житомирської області
від 6 жовтня 2014 року у справі за позовом
Зарічанської сільської ради до ОСОБА_1,
третя особа- ОСОБА_3, про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року Зарічанська сільська
рада звернулась до суду з позовом, в
якому зазначила, що ОСОБА_1 є власницею
житлового будинку, розташованого в
АДРЕСА_1, та користується земельною
ділянкою для обслуговування
зазначеного житлового будинку. Поряд
із даною земельною ділянкою
розташоване домогосподарство ОСОБА_3,
якій також надано в користування
земельну ділянку для обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_2.

Між вказаними земельними ділянками
розташований прохід загального
користування, який з'єднує присадибну
ділянку ОСОБА_3 із вулицею АДРЕСА_1.

У березні 2014 року стало відомо, що
ОСОБА_1 самовільно встановила на
початку проходу зі сторони вулиці
Центральної металеві ворота,
позбавивши таким чином мешканців села
можливості користуватись зазначеним
проходом.

З огляду на вищезазначене, позивач
просив зобов'язати ОСОБА_1 не чинити
перешкоди громадянам с. Заріччя у
користуванні проходом та демонтувати
самовільно встановлені нею металеві
ворота.

Рішенням Овруцького районного суду
Житомирської області від 6 жовтня 2014
року позов задоволено.

Усунуто перешкоди громадянам села
Заріччя Овруцького району в
користуванні проходом загального
користування, який з'єднує АДРЕСА_1 із
присадибними земельними ділянками, та
розташований між господарствами
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зобов'язавши
відповідачку зняти встановлені нею
самовільно металеві ворота на проході
зі сторони АДРЕСА_1.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь
Зарічанської сільської ради судовий
збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення та
постановити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Апелянт, зокрема, зазначає, що ворота
нею були поставлені ще у 2009 році.
Спірний прохід межує із її
домогосподарством, а також
домогосподарством ОСОБА_3 та не має
виходу на іншу вулицю, а закінчується
біля належного їй житлового будинку.
Інші жителі с. Заріччя не мають потреби
користуватись цим проходом, отже
висновок суду про те, що, встановивши
ворота, вона порушує їхні права, не
відповідає фактичним обставинам
справи.

Окрім того, ОСОБА_3 має можливість
безперешкодно користуватись проходом,
проте на даний час між ними склались
неприязні стосунки, що й стало
підставою для звернення сільської ради
до суду з даним позовом.

Апелянт також звертає увагу суду на ту
обставину, що домогосподарство ОСОБА_3
облаштоване окремим виходом на
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала
доводи, викладені в апеляційній скарзі,
зазначивши, що встановлені нею ворота
не зачиняються на ключ та ОСОБА_3 має
можливість користуватись проходом.
Окрім того, пояснила, що на
генеральному плані с. Заріччя,
розробленому у 1971 році, вказаний прохід
відсутній. На ситуаційному плані с.
Заріччя та викопіюванні з
топографічної зйомки він був
позначений пізніше. Вказана обставина
свідчить про те, що прохід не належить
до земель загального користування.
Окрім того, допитаний в судовому
засіданні в якості свідка попередній
власник житлового будинку АДРЕСА_1,
пояснив, що земельна ділянка, на якій на
даний час розташований спірний прохід,
раніше перебувала у користуванні
забудовників.

Представник Зарічанської сільської
ради вважає апеляційну скаргу
необгрунтованою, оскільки
відповідачка протиправно встановила
ворота на земельній ділянці загального
користування. Та обставина, що ворота
не зачиняються на ключ, не звільняє
ОСОБА_1 від обов'язку демонтувати їх.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

При вирішенні даного спору суд першої
інстанції виходив з того, що вказаний
прохід розташований на земельній
ділянці загального користування,
оскільки він позначений на
ситуаційному плані с. Заріччя, а також у
викопіюванні із топографічної зйомки.
Позначення проходу у вказаних
документах підтвердив в судовому
засіданні й спеціаліст відділу
Держземагентства України в Овруцькому
районі. Окрім того, факт існування
проходу загального користування
підтвердила свідок ОСОБА_4

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 є власником житлового будинку
АДРЕСА_1 в с. Заріччя Овруцького району.

Рішенням Зарічанської сільської
ради від 24 січня 2014 року відповідачці
надано дозвіл на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських споруд за вказаною
адресою, орієнтовною площею 0,25 га за
рахунок земель, не наданих у власність
або постійне користування, з подальшою
передачею у приватну власність.

Поряд із зазначеною земельною
ділянкою, по АДРЕСА_2, розташоване
домогосподарство ОСОБА_3 Рішенням
Зарічанської сільської ради
Овруцького району від 16 травня 1997 року
земельна ділянка, площею 0,25 га, яка
призначена для обслуговування
вказаного житлового будинку, передана
їй у приватну власність.

Судом також встановлено, що право
власності на вищезазначені земельні
ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не оформили.

Наявне в матеріалах справи
викопіювання із генерального плану с.
Заріччя, розробленого у 1971 році,
свідчить про те, що прохід між даними
земельними ділянками відсутній. Проте,
викопіювання із топографічної зйомки
цього населеного пункту, здійсненої у
1990 році, а також наданий позивачем
ситуаційний план містять інформацію
про наявність проходу між вказаними
земельними ділянками, який
закінчується біля домогосподарства
відповідачки.

За правилами ст. 39 ЗК України
використання земель житлової та
громадської забудови здійснюється
відповідно до генерального плану
населеного пункту, іншої містобудівної
документації, плану
земельно-господарського устрою з
дотриманням будівельних норм,
державних стандартів і норм.

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивач не надав належних доказів того,
що зазначений прохід розташований на
земельній ділянці загального
користування. Викопіювання із
ситуаційного плану та топографічної
зйомки містять лише інформацію про
фактичне розташування об'єктів і план
місцевості, проте не вказують на статус
земельних ділянок, позначених на них.

Враховуюви вищезазначене, рішення
суду підлягає скасуванню з ухваленням
нового,- про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 209,303,307, 309, 313,314,316, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити .

Рішення Овруцького районного суду
Житомирської області від 6 жовтня 2014
року скасувати, постановивши нове
рішення,- про відмову у задоволенні
позовних вимог Зарічанської сільської
ради Овруцького району про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча
Судді: