Справа № 361/5058/14-ц Головуючий у І
інстанції Маценко Н.П.Провадження №
22-ц/780/6406/14 Доповідач у 2
інстанції ФінагєєвКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

16 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в
складі:

Головуючого судді: Фінагєєва В.О.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Яворського
М.А.,

за участю секретаря: Бевзюк М.М.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 18 вересня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року позивач звернувся до
суду та просив визнати дії Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» з встановлення
анульованого боргу за кредитним
договором, як додаткове благо
неправомірними та зобов'язати подати
уточнюючий звіт по формі 1-ДФ,
виключивши з нього дані щодо отриманих
доходів, як додаткового блага.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
05.06.2007 року між нею та ЗАТ «АК
«Промислово-Інвестиційний Банк»
укладено договір про іпотечний кредит
№ 66/8-07, згідно з яким вона зобов'язалася
повернути кредит у розмірі 86500 доларів
США, що станом на день укладення
договору за офіційним курсом НБУ
складало 436825 грн. під 12 % річних та
повернути їх до 04.06.2017 року. В
забезпечення виконання зазначеного
договору позивач передала в іпотеку
майнове право на квартиру та на
земельну ділянку. На підставі
договору відступлення прав вимоги від
17.12.2012 року ТОВ «Кредитні ініціативи»
набуло статусу кредитора за кредитним
договором № 66/8-07 від 05.06.2007 року. 30.08.2013
року між позивачем та відповідачем
підписано додатковий договір до
договору про іпотечний кредит про
припинення зобов'язання переданням
відступного, за яким з дати отримання
кредитором грошових коштів, що
передані боржником кредитору в якості
відступного в сумі 305212 грн., за рішенням
кредитора здійснюється анулювання
залишку боргу за кредитним договором в
сумі 269497,46 грн. У зв'язку із сплатою нею
грошових коштів у розмірі 305212 грн.
відповідачем прийнято рішення про
анулювання залишку боргу та заявлено
про відсутність заборгованості за
кредитним договором від 05.06.2007 року, про
що повідомлено позивача листом від
05.12.2013 року. Одночасно у вказаному листі
зазначено про отримання позивачем
доходу у вигляді прощення боргу в сумі
269 503 грн. Вважає, що відповідач не є
податковим агентом по відношенню до
доходів чи податків позивача, не
нараховував, не сплачував та не
утримував податок з анульованого ним
боргу, а лише встановив суму, що не є
додатковим благом, а тому просила
задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 18 вересня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвали нове про
задоволення позову, через неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи. В обґрунтування доводів
апеляційної скарги зазначає, що суд не
взяв до уваги порушення відповідачем
податкового законодавства, оскільки
відповідач не є податковим агентом у
спірних правовідносинах та
неправомірно встановив, що анульована
сума кредиту разом із відсотками та
штрафними нарахуваннями є доходом у
формі додаткового блага.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що 06 та 07 червня 2007
року між ЗАТ «АК
«Промислово-Інвестиційний Банк» та
ОСОБА_1 були укладені іпотечні
договори, якими були забезпечені
вимоги іпотекодержателя, що випливають
із договору про іпотечний кредит № 66/8-07
від 05 червня 2007 року.

Листом від 30 серпня 2013 року ТОВ
«Кредитні ініціативи» повідомило
ОСОБА_1 про набуття статусу нового
кредитора на підставі договору про
відступлення прав вимоги за вище
вказаними договорами Первісним
кредитором, зазначивши при цьому про
наявність простроченого виконання
зобов'язання. Крім того, в зазначеному
листі ТОВ «Кредитні ініціативи»
запропонувало варіант врегулювання
заборгованості шляхом внесення
відступного у сумі не менше 305 212 грн.

30 серпня 2013 року між ТОВ «Кредитні
ініціативи» та ОСОБА_1 укладено
додатковий договір до договору про
іпотечний кредит про припинення
зобов'язання переданням відступного.
Пунктом 1.1.-1.2 вказаного договору
сторони дійшли домовленості про
припинення первісних зобов'язань
боржника, які виникли на підставі
кредитного договору із всіма змінами
та доповненнями, і за яким боржник
зобов'язується провернути кредитору
наданий кредит в сумі 564717,67 грн. не
пізніше 04.06.2014 року, сплатити відсотки
за користування кредитом в порядку та
на умовах, які визначені кредитним
договором. Зобов'язання припиняються
переданням Боржником Кредиторові
відступного.

Пунктом 2.1 договору визначено, що з дати
отримання Кредитором грошових коштів,
які передані Боржником Кредитору в
якості відступного в сумі 305 212 за
рішення кредитора здійснюється
анулювання залишку боргу за кредитним
договором в сумі 269 497,46 грн.

Листом від 05 грудня 2013 року ТОВ
«Кредитні ініціативи» повідомило
ОСОБА_1 про анулювання залишку боргу за
кредитним договором у розмірі 269503 грн.,
визнання вказаної суми доходом у
вигляді прощення боргу та повідомлення
з цих підстав органів Державної
податкової служби України.

У підпункті «д» 164.2.17 пункту 164.2 статті
164 Податкового кодексу України
зазначено, що додатковим благом є сума
боргу платника податку, анульованого
(прощеного) кредитором за його
самостійним рішенням, не пов'язаним з
процедурою банкрутства, до закінчення
строку позовної давності. Якщо
кредитор повідомляє платника податку -
божника рекомендованим листом з
повідомленням про вручення або шляхом
укладення відповідного договору, або
шляхом надання повідомлення боржнику
під підпис особисто про анулювання
(прощеного) боргу до податкового
розрахунку суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, за підсумками звітного
періоду, у якому такий борг було
анульовано, такий боржник самостійно
сплачує податок з таких доходів та
відображає їх у річній податковій
декларації.

Враховуючи вище наведені норми закону,
заборгованість за прощеною неустойкою
у вигляді пені або штрафу є додатковим
благом платника податку, яке підлягає
декларуванню з відповідним його
оподаткуванням.

Отже, посилання апелянта на те, що ТОВ
«Кредитні ініціативи», до якого
перейшли права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
не є податковим агентом у спірних
правовідносинах та неправомірно
встановило, що анульована сума кредиту
є доходом у формі додаткового блага є
безпідставними, оскільки не
ґрунтуються на нормах закону.

Крім того, за змістом ч. 1 ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Як вірно зазначив суд першої інстанції,
відповідач своїми діями ніяким чином
прав позивача не порушував, оскільки
здійснене відповідачем повідомлення
про прощення боргу не тягне для
позивача будь-яких наслідків і не
зобов'язує до вчинення будь-яких дій.

Обов'язок сплати податку з доходу у
вигляді прощеного боргу лежить на
позивачу в силу вимог податкового
кодексу України, а не в силу того, що
відповідач повідомив про наявність
прощеного боргу органи податкової
служби.

Таким чином висновки суду першої
інстанції відповідають фактичним
обставинам справи та ґрунтуються на
наявних у справі доказах, доводи
апеляційної скарги зазначених
висновків не спростовують, а відтак
вимоги апеляційної скарги задоволені
бути не можуть. На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 308
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 18 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Фінагєєв В.О.

Судді:
Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.