АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5641/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Омелюх В. М. Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Кондратенко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційними скаргами ОСОБА_2,
ОСОБА_3

на рішення Солонянського районного
суду Дніпропетровської області від 14
квітня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Солонянської районної
державної адміністрації, Микільської
сільської ради Солонянського району
Дніпропетровської області про
поновлення пропущеного строку,
визнання права власності на земельну
частку (пай) в порядку спадкування за
заповітом, зобов'язання вчинити певні
дії,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3
звернулися до суду з зазначеним
позовом до відповідачів, який згодом
було уточнено, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_5, після
смерті якого вони прийняли спадщину за
заповітом на належне померлому майно
та отримали свідоцтво про право на
спадщину за заповітом від 17 травня 1996
року. Вони проживають в місті
Дніпропетровську, є людьми похилого
віку, в зв'язку з чим їм не було відомо,
що спадкодавець ОСОБА_5 мав право на
земельну частку (пай) в землях
колишнього КСП «Рассвет». З отриманої в
жовтні 2012 року у відділі Держкомзему у
Солонянському районі довідки їм стало
відомо, що ОСОБА_5 був включений у
список осіб, які мають право на
земельну частку (пай) при проведенні
розпаювання КСП «Рассвет», мав право на
земельну частку (пай), але не встиг
оформити його документально у зв'язку
зі смертю і саме з цього часу вони
дізнались, що їх права як спадкоємців
були порушені, в зв'язку з чим вважають,
що строк позовної давності ними
пропущено з поважних причин та може
бути поновлений судом. Право
спадкодавця на земельну частку (пай) в
землях КСП «Рассвет» виникло в зв'язку
з тим, що ОСОБА_5 з дня заснування
колгоспу ім.Шевченка з 1930 року був його
членом і до дня виходу на пенсію
працював у даному колгоспі, після чого
як пенсіонер продовжував залишатись
його членом. В 1975 році колгосп
ім.Шевченка був приєднаний до колгоспу
«Прогрес», а у 1989 році знову виділився в
окремий колгосп «Рассвет», який в 1995
році був перереєстрований в КСП
«Рассвет», правонаступником якого було
ТОВ «Світанок», яке визнано банкрутом.
Спадкодавець ОСОБА_5 з дня виходу на
пенсію і до дня смерті постійно
проживав в селі Дороганівка
Солонянського району, тобто на
території колгоспу ім.Шевченка (та тих
господарств, в які останній
реорганізовувався), в зв'язку з чим
залишався членом вказаних господарств,
в тому числі і КСП «Рассвет», а
відповідно мав право на земельну
частку (пай) і тому був включений під
№488 у списки до державного акту на
право колективної власності на землю
КСП «Рассвет» Солонянського району
Дніпропетровської області. Вважають,
що за ними як спадкоємцями за заповітом
спадкового майна ОСОБА_5, в тому числі у
виді земельної частки (пай) ) КСП
«Рассвет» розміром 6,98 в умовних
кадастрових гектарах, слід визнати за
кожною в порядку спадкування за
заповітом право власності на 1/2 частину
земельної частки (паю) КСП «Рассвет»
Солонянського району
Дніпропетровської області в розмірі по
3,49 кадастрових гектарів та зобов'язати
Солонянську районну державну
адміністрацію виділити в натурі
належну кожній з них 1/2 частину
земельної частки (паю) із земель запасу
чи резерву Микільської сільської ради,
а у разі неможливості здійснити такий
виділ, із земель іншої сільської ради в
межах Солонянського району поближче до
їх місця проживання. Просили поновити
їм строк звернення до суду з позовом як
пропущений з поважної причини.

Рішенням Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 14 квітня
2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

З рішенням суду, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
не погодилися ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і
звернулися до суду з апеляційними
скаргами, в яких просили рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити в повному
обсязі.

Згідно свідоцтву про смерть серія
НОМЕР_1 від 25.04.2014 року, ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_5 року (т.1а.с.225).

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22 грудня
2014 року залучено до участі у справі за
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до Солонянської
районної державної адміністрації,
Микільської сільської ради
Солонянського району
Дніпропетровської області про
поновлення пропущеного строку,
визнання права власності на земельну
частку (пай) в порядку спадкування за
заповітом, зобов'язання вчинити певні
дії в якості позивача ОСОБА_2 -
правонаступника ОСОБА_4.

Вислухавши учасників процесу,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг та заявлених
вимог, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційні скарги
необхідно відхилити, а рішення суду
залишити без змін з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_5 згідно
актового запису №2 по виконкому
Василівської сільської ради помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с. Дороганівка
Солонянського району
Дніпропетровської області (т.1,а.с.19), де
до дня своєї смерті згідно довідки
виконкому Василівської сільської ради
Солонянського району
Дніпропетровської області постійно
був прописаний та проживав АДРЕСА_1
(т.1,а.с.18).

Згідно виданої колгоспом ім.Шевченка
Василівської сільської ради
Солонянського району
Дніпропетровської області трудової
книжки колгоспника НОМЕР_2(т.1,а.с.10),
подання щодо призначення пенсії та
довідки колгоспу ім. Шевченка
Солонянського району
Дніпропетровської області від 13 грудня
1971 року (т.1,а.с.11-14) ОСОБА_5 був членом
колгоспу ім. Шевченка з 01 січня 1930 року
по 1968 рік включно (т1, а.с.9), про що
маються відмітки в трудовій книжці з
зазначенням кількості вихододнів на
роботу за рік, та що не суперечить і
архівній довідці архівного відділу
Солонянської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області від 16 жовтня 2012 року (т.1,а.с.13),
відповідно до якої зазначено, що в
документах архівного фонду «Колгосп
(КСП) «Рассвет» в книгах обліку
трудового стажу і заробітку
колгоспників (відомостей на зарплату)
значиться ОСОБА_5, який працював з 1952
року по 1966 рік, а за період з 1967 року по
1971 рік відомості в архіві відсутні.

З трудової книжки вбачається, що до 1965
року ОСОБА_5 виробляв встановлений
мінімуму трудової участі в колгоспі, а
з 1960 року мається відмітка про
інвалідність, але яка була встановлена
група інвалідності не зазначено.

Відповідно до архівної довідки
Солонянської РДА від 12 жовтня 2012 року
(т.1,а.с.15) рішенням загальних зборів
членів колгоспу колгосп ім. Шевченка
приєднано до колгоспу «Прогрес», а з 1989
року з колгоспу «Прогрес» виділився
колгосп «Рассвет», який в подальшому в
1995 року перереєстровано в КСП
«Рассвет» (т.1,а.с.151-154). Рішенням
господарського суду від 30 листопада 1999
року КСП «Рассвет» визнано банкрутом
(т.1,а.с.63,149,158) та розпорядженням голови
райдержадміністрації №478-р від 14
грудня 1999 року скасовано державну
реєстрацію КСП «Рассвет» (т.1,а.с. 15,155).

В 1971 році ОСОБА_5 як член
колгоспу ім. Шевченка Солонянського
району Дніпропетровської області
вийшов на пенсію по старості за
поданням колгоспу ім. Шевченка від 13
грудня 2971 року (т.1,а.с.11) та припинив
працювати в колгоспі.

Будь-яких інших записів, в тому числі
щодо членства ОСОБА_5 в КСП «Рассвет»
Солонянського району
Дніпропетровської області, протоколів
загальних зборів членів КСП про прийом
останнього в члени даного колективного
сільськогосподарського підприємства
матеріали справи не містять.

Згідно відповідей з архівного відділу
Солонянської райдержадміністрації від
29 грудня 2012 року (т.1,а.с.33),
господарського суду Дніпропетровської
області від 07 листопада 2013 року
(т.1,а.с.61), реєстраційної служби
Солонянського районного управління
юстиції (т.1,а.с.102), відділу
Держземагенства у Солонянському
районі від 27 лютого та 14 квітня 2014 року
(т.1,а.с.130,183), Солонянської РДА від 14
квітня 2014 року (т.1,а.с.188) статут КПС
«Рассвет» в зазначених установах
відсутній, як відсутні на архівному
зберіганні і документи на підставі
яких приймалося розпорядження про
видачу сертифікатів на право на
земельну частку (пай) членам КСП
«Рассвет».

Згідно виданого Микільською сільською
радою Солонянського району
Дніпропетровської області від 28 лютого
1995 року державного акту серія ДП Сл
№000013 на право колективної власності на
землю КСП «Рассвєт» та доданого до
нього списку членів КСП в загальній
кількості 578 осіб (т.1,а.с.43-54) вбачається,
що ОСОБА_5 включений до списку під №488,
що вбачається і з довідки відділу
Держкомзему у Солонянському районі
Дніпропетровської області від 12 жовтня
2012 року (т.1,а.с.16).

Згідно розпорядження голови
Солонянської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області №697-р від 27 листопада 1996 року,
тобто вже після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4
року ОСОБА_5, КСП «Рассвет»
Солонянського району
Дніпропетровської області було надано
дозвіл на видачу сертифікатів на
земельну частку (пай) членам КСП в
кількості 505 осіб, а розмір земельної
частки затверджено площею 6.98 га в
умовних кадастрових гектарах (а.с.189), а
з відповіді відділу Держкомзему у
Солонянському районі
Дніпропетровської області від 10 квітня
2014 року вбачається, що на ім'я ОСОБА_5
сертифікат не виготовлявся, оскільки
він був померлий, земельна ділянка на
його ім'я не резервувалась і в натурі
виділена не була (т.1,а.с.191).

Матеріали справи не містять доказів
того, що ОСОБА_5 за життя звертався з
вимогою отримати сертифікат, нікуди не
звертався щодо підтвердження свого
права.

ОСОБА_5 за життя 24 січня 1985 року оформив
на користь доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_3
нотаріально посвідчений виконавчим
комітетом Василівської сільської ради
Солонянського району
Дніпропетровської області за
реєстровим №5 заповіт, за яким
заповідав їм все майно, де б воно не
знаходилось і в чому б воно не
складалося, і взагалі на все те, що йому
буде належати на день смерті та на що
він матиме право за законом (т.1,а.с.68).

Спадкоємці звернулися до державної
нотаріальної контори із заявою про
оформлення свідоцтв про право на
спадщину за заповітом (т.1,а.с.66), в
зв'язку з чим було відкрито спадкову
справу №107/1996, але до складу спадщини не
включалась спірна земельна частка
(пай). Згідно поданих до нотаріальної
контори заяв, спадкоємцями не
заявлялося право на земельну частку
(пай). В послідуючому спадкоємці до
нотаріальної контори щодо оформлення
спадкових прав на земельну частку (пай)
не звертались, нотаріусом їм не було
відмовлено в оформлені такого права.

Згідно інформації відділу
Держземагентва у Солонянському районі
Дніпропетровської області від 18 грудня
2013 року (т.1,а.с.120) та Микільської
сільської ради від 16 грудня 2012 року
(т.1,а.с.118) на час розгляду справи
земельні ділянки для надання у
власність для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
території Микільської сільської ради
відсутні, а також вільних земель
колишнього КСП «Рассвет» не має,
ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 30
листопада 1999 року (а.с.62) КСП «Расвет»
було ліквідовано.

Встановивши зазначені обставини, суд
першої інстанції, керуючись ст.5
Земельного кодексу України від 13
березня 1992 року; ст.1, 2 Указу Президента
"Про порядок паювання земель, переданих
у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям" від 08.08.1995р, ст.5 Закону
України "Про колективне
сільськогосподарське підприємство",
ст.ст.12,17,116,122,125,126 Земельного кодексу
України 2002 року, ст.524-527,534,549,560 ЦК
України 1963 року,ст.ст.256-267 ЦК України 2003
року, ст.ст. 10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України,
ухвалив рішення, яке відповідає
вимогам закону.

Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами.

Посилання позивачів в апеляційних
скаргах на те, що суд першої інстанції
помилково прийшов до висновку про
пропуск ними строку позовної давності
не можуть бути прийняті судом до уваги,
оскільки позивачами не надано доказів
поважності причини пропуску строку, як
вбачається з матеріалів справи з
моменту виникнення спірних
правовідносин до звернення позивачів з
позовом минуло більше 17 років, на
протязі яких позивачі не вчиняли
будь-яких дій щодо захисту свого права.

Доводи апеляційних скарг щодо
неповноти встановлення судом першої
інстанції обставин справи,
неправильного та неповного
дослідження доказів та їх оцінки, які
призвели до ухвалення неправомірного
рішення також не можуть бути прийняті
до уваги, оскільки не спростовують
висновки суду та встановлені ним
обставини, а зводяться до переоцінки
доказів і незгоди з висновками суду по
їх оцінці та особистого тлумачення
апелянтами норм права.

Порушень матеріального чи
процесуального права, які могли б
призвести до скасування судового
рішення, судом апеляційної інстанції
не встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 14 квітня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий:
О.П.Варенко

Судді:
В.С.Городнича

О.В.Лаченкова