Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/2152/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Косигіної Л.М., Григорусь Н.Й.,

при секретарі Церпіцькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Корольовського районного суду м.
Житомира від 17 вересня 2014 року у справі
за позовом публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за
кредитними договорами, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року позивач звернувся до
суду з даним позовом, посилаючись на те,
що 5 червня 2008 року між банком та
відповідачем був укладений кредитний
договір, відповідно до якого
останньому наданий кредит в сумі 11000
доларів США, зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 14,5%
річних, а також комісійних нарахувань.
Умовами договору передбачено, що
кінцевий термін повернення коштів
становить 4 червня 2011 року.

Окрім того, 9 липня 2008 року сторони
також уклали кредитний договір про
надання відповідачеві кредиту в сумі
11000 доларів США, строком по 8 липня 2011
року, зі сплатою 14,5 % річних та
комісійних.

Позивач зазначає, що банк повністю
виконав взяті на себе зобов?язання, а
боржник не виконує передбачені
договорами умови щодо своєчасного
погашення кредиту та відсотків, у
зв?язку з чим станом на 25 лютого 2014 року
утворилась заборгованість в розмірі
39278,35 доларів США, що за курсом НБУ є
еквівалентним 354985 грн. 98 коп.

Зокрема, заборгованість за кредитним
договором від 5 червня 2008 року
становить 19330,87 доларів США, в тому
числі: заборгованість за кредитом - 9759,87
дол. США;заборгованість зі сплати
відсотків - 7319,82 дол. США; 12129 грн. 04 коп.
штрафу за несвоєчасну сплату кредиту;
8215 грн. 06 коп. штрафу за несвоєчасну
сплату відсотків.

Заборгованість за кредитним договором
від 9 липня 2008 року становить 19947,64 дол.
США, яка складається із: заборгованості
за кредитом в сумі 10070,06 дол. США;
заборгованості за сплати відсотків в
розмірі 7554,70 дол. США; 12514 грн. 52 коп.
штрафних санкцій за порушення
термінів сплати кредиту; 8478 грн. 93 коп.
штрафу за порушення термінів сплати
відсотків.

Враховуючи вищезазначене, позивач
просив стягнути із ОСОБА_1 354985 грн. 98
коп. заборгованості за вказаними
кредитними договорами.

Рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 17 вересня 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь ПАТ
«Укрсоцбанк» 334641 грн. 88 коп.
заборгованості за кредитними
договорами №282-22/09-87 від 5 червня 2008 року
та №282-22/09-95 від 9 липня 2008 року, а також
3549 грн. 87 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення та ухвалити
нове, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Апелянт, зокрема, зазначає, що за
умовами спірних договорів він
зобов'язувався щомісячно сплачувати
кошти в рахунок погашення
заборгованості. Враховуючи правову
позицію Верховного Суду України, строк
позовної давності у таких випадках
повинен обчислюватись з моменту
настання строку погашення чергового
платежу. Окрім того, позивач знав про
своє порушене право ще у березні 2010
року при зверненні до нотаріуса із
заявою про вчинення виконавчого
напису. При вирішенні даного спору суд
першої інстанції залишив поза увагою
заяву його представника про
застосування строків позовної
давності, подану 17 вересня 2014 року.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримала апеляційну скаргу.

На думку представника позивача,
апеляційна скарга є безпідставною. На
даний час ОСОБА_1 не виконав
зобов'язання перед банком, отже
договірні правовідносини між
сторонами продовжують існувати. За
таких обставин з відповідача підлягає
стягненню заборгованість за кредитом
та відсотками, а також передбачена
договорами пеня за несвоєчасну сплату
коштів.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення,
виходячи з наступного.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
зобов'язаний сплатити заборгованість
зі сплати кредиту та відсотків за
договорами, яка виникла з грудня 2008
року, а також пеню за неналежне
виконання зобов'язань, передбачену
угодою від 9 липня 2008 року.

Колегія суддів не погоджується з
таким висновком, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 5 червня 2008 року
між сторонами укладений договір
невідновлювальної кредитної лінії
№282-22/09-87, відповідно до якого
відповідачеві наданий кредит в сумі 11000
доларів США, строком по 4 червня 2011 року,
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 14,5% річних, а також
комісійних нарахувань.

Умовами вказаної угоди передбачено, що
з метою забезпечення виконання
зобов'язань сторони також укладають
договір застави належного
позичальнику транспортного засобу-
напівпричепу бортового -Е, марки KRONE,
модель SDP 27, шасі НОМЕР_2, державний
номерний знак НОМЕР_1, 1997 року випуску.

Окрім того, 9 липня 2008 року між
позивачем та ОСОБА_1 також укладений
договір невідновлювальної кредитної
лінії №282-22/09-95, згідно з яким
відповідачеві наданий кредит в сумі 11000
доларів США, строком по 8 липня 2011 року,
зі сплатою 14,5 % річних та комісійних.

Відповідно до п.1.4.1 договору в якості
забезпечення виконання зобов'язань
відповідач повинен передати банку в
заставу належний йому напівпричіп
бортовий -Е, марки TRAILER, модель АК870, шасі
НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_4,
1996 року випуску.

Умовами спірних договорів на
відповідача покладений обов'язок
щомісячно вносити кошти в рахунок
погашення тіла кредиту, а також сплати
відсотків та комісійних нарахувань.

Вказані договори також містять
положення про те, що у разі
прострочення позичальником строків
погашення кредиту та/або сплати
відсотків, комісій позичальник сплачує
кредитору пеню в національній валюті в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діє у
період невиконання зобов'язань, від
несвоєчасно сплаченої суми за кожний
день прострочення ( п. 4.1 договорів).

Наявні в матеріалах справи розрахунки
свідчать про те, що з 1 грудня 2008 року
відповідач припинив вносити
передбачені графіками щомісячні
платежі за спірними угодами, внаслідок
чого виникла заборгованість в сумі
39278,35 доларів США, що за курсом,
встановленим Національним банком
України станом на 25 лютого 2014 року ,
становить 354985 грн. 98 коп.

Зокрема, заборгованість за кредитним
договором №282-22/09-87 від 5 червня 2008 року
становить 19330,72 доларів США, що є
еквівалентним 174705 грн. 23 коп., в тому
числі: заборгованість за кредитом - 9759,87
дол. США, що становить 88206 грн. 78 коп. ;
заборгованість зі сплати відсотків -
7319,82 дол. США, що становить 66154 грн. 36
коп.; пеня за несвоєчасну сплату тіла
кредиту в розмірі 1342,05 доларів США, що
становить 12129 грн. 04 коп.; пеня за
несвоєчасну сплату відсотків в сумі
908,98 доларів США, що становить 8215 грн. 06
коп.

Заборгованість за кредитним договором
№282-22/09-95 від 9 липня 2008 року становить
19947,64 дол. США, що є еквівалентним 180280
грн.75 коп., та складається із:
заборгованості за кредитом в сумі 10070,06
дол. США ( 91010 грн. 18 коп.); заборгованості
зі сплати відсотків в розмірі 7554,70 дол.
США, що становить 68277 грн. 12 коп.; пені за
несвоєчасну сплату тіла кредиту в
розмірі 1384 грн.70 коп. (в гривневому
еквіваленті -12514 грн. 52 коп.), а також
пені за несвоєчасну сплату відсотків в
сумі 938, 17 дол. США, що становить 8478 грн. 93
коп.

Матеріали справи також свідчать, що
внаслідок невиконання боржником
зобов'язань за договором від 5 червня 2008
року приватним нотаріусом ОСОБА_2 3
лютого 2010 року вчинено виконавчий
напис, яким запропоновано звернути
стягнення на заставлене майно.

Окрім того, 12 березня 2010 року цим же
нотаріусом вчинений виконавчий напис
про звернення стягнення на заставлене
майно за договором від 9 липня 2008 року.

Рішеннями Корольовського районного
суду м. Житомира від 18 вересня 2014 року
та 22 жовтня 2014 року вказані виконавчі
написи визнані такими, що не підлягають
виконанню.

В судовому засіданні також
встановлено, що вищезазначені
виконавчі написи перебувають на
виконанні у Корольовському відділі ДВС
Житомирського міського управління
юстиції. Під час здійснення
виконавчого провадження передані в
заставу транспорті засоби не були
реалізовані, будь-які кошти в рахунок
погашення заборгованості за спірними
договорами на рахунок позивача не
надходили. Зазначені обставини
підтверджуються постановами про
відкриття виконавчих проваджень та
довідкою Корольовского відділу ДВС від
12 грудня 2014 року за №25/3-30/29506.

Відповідно до ст.ст. 1054, 526 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти (
кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.
Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного судочинства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

З огляду на ту обставину, що спірними
угодами визначені кінцеві терміни
повернення коштів, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
нарахування заборгованості за тілом
кредиту, а також заборгованості зі
сплати відсотків за кредитними
договорами від 5 червня 2008 року та 9
липня 2008 року повинно здійснюватись,
відповідно, до 4 червня 2011 року та 8
липня 2011 року. З настанням вказаних
строків позивач втрачає право на
стягнення пені, передбаченої спірними
угодами, однак не позбавлений
можливості ставити питання про
стягнення коштів за правилами ст. 625 ЦК
України.

Заперечуючи проти позову, представник
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про
застосування строку позовної давності.

При вирішенні спору суд першої
інстанції залишив поза увагою ту
обставину, що погашення кредитної
заборгованості та строки чергових
платежів визначені місяцями. Отже,
поряд зі встановленням строку дії
договорів сторони встановили й строки
виконання відповідачем окремих
зобов'язань, а саме внесення щомісячних
платежів.

За правилами ч.3 ст.254 ЦК України строк
виконання кожного щомісячного
зобов'язання спливає у відповідне
число останнього місяця строку.

. Відповідно до положень ст. 257 та
ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки та застосовується судом лише
за заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

За загальним правилом перебіг
позовної давності починається з дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права (
ч.1 ст.261 ЦК України).

Оскільки умовами договору (
графіком погашення кредиту)
встановлені окремі самостійні
зобов'язання, які деталізують обов'язок
боржника повернути весь борг частинами
та передбачають самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового платежу, а
отже і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення строку
його погашення.

Така правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від 6
листопада 2013 року у справі №6-116 цс-13,
яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є
обов'язковою для судів.

Матеріали справи свідчать, що
позивач звернувся до суду з даним
позовом 12 березня 2014 року.

Таким чином, враховуючи трирічний
строк позовної давності та надані
позивачем розрахунки, а також з огляду
на кінцеві терміни повернення коштів, з
відповідача слід стягнути
заборгованість за договором від 5
червня 2008 року в сумі 14253 грн. 63 коп., що
за курсом, встановленим НБУ станом на 25
лютого 2014 року, становить 1577,13 дол. США,
в тому числі: 1514 дол. США -
заборгованості за тілом кредиту та 63,13
дол. США заборгованості зі сплати
відсотків.

За кредитним договором від 9 липня
2008 року на користь банку підлягає
стягненню 17186 грн. 27 коп., що є
еквівалентним 1901,62 дол. США, в тому
числі: 1820 дол. США - заборгованості зі
сплати тіла кредиту та 81,62 дол. США
заборгованості зі сплати відсотків.

Враховуючи вищезазначене,
рішення в частині задоволених позовних
вимог підлягає скасуванню з ухваленням
нового,- про стягнення з відповідача на
корить ПАТ «Укрсоцбанк»
заборгованості за кредитним договором
№282-22/09-87 від 5 червня 2008 року в розмірі
14253 грн. 63 коп., а також заборгованості
за кредитним договором №282-22/09-95 від 9
липня 2008 року в розмірі 17186 грн. 27 коп.

Рішення в частині стягнення судового
збору слід змінити, зменшивши суму з 3549
грн. 87 коп. до 314 грн. 39 коп.

В іншій частині рішення суду не
оскаржується, а тому не є предметом
апеляційного розгляду.

Керуючись ст. ст.
209,303,307,309,313,314,316,319 ЦПК України, колегія
суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 17 вересня 2014 року в
частині стягнення із ОСОБА_1 на користь
ПАТ «Укрсоцбанк» 334641 грн. 88 коп.
заборгованості,- скасувати, ухваливши
нове рішення щодо вказаних позовних
вимог.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» заборгованість за
кредитним договором №282-22/09-87 від 5
червня 2008 року в розмірі 14253 грн. 63 коп.,
заборгованість за кредитним договором
№282-22/09-95 від 9 липня 2008 року в розмірі
17186 грн. 27 коп., а всього стягнути 31439 грн.
90 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення в частині стягнення судового
збору змінити, зменшивши суму з 3549 грн.
87 коп. до 314 грн. 39 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуюча
Судді: