Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 грудня 2014 року
м. Кривого Рогу

Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу, в складі

головуючого судді : Т.І. Тимошенко

при секретарі : І.О. Мариненко

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Кривого
Рогу цивільну справу за позовом:
Дочірнього підприємства «Агролайт» до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
шкоди, завданої працівником під час
виконання трудових обов'язків,-

В С Т А Н О В
И В;

Дочірнє підприємство «Агролайт»
звернулось до Жовтневого районного
суду міста Кривого Рогу із позовом до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
шкоди, завданої працівником під час
виконання трудових обов'язків.

В обґрунтування позовних вимог,
представник Дочірнього підприємства
«Агролайт» в своєму позові суду
зазначив, що з 23 травня 2011 року ОСОБА_2
працював в автотранспортному цеху
Дочірнього підприємства «Агролайт» на
посаді водія-експедитора.

09 червня 2011 року між ДП «Агролайт» і
ОСОБА_2 був укладений договір № 157 про
повну індивідуальну матеріальну
відповідальність.

23 жовтня 2013 року ОСОБА_2 було звільнено
з ДП «Агролайт» за ст. 38 КЗпП України.

На час виконання своїх професійних
обов'язків за ОСОБА_2 було закріплено
автомобіль підприємства ГАЗ 3302,
державний номер НОМЕР_1.

Під час виконання своїх професійних
обов'язків, в результаті
безвідповідального відношення до
своїх посадових обов'язків, та в
порушення вимог п.4 Посадової
інструкції відповідачем було
заподіяно матеріальну шкоду
(пошкоджено двигун автомобіля).
Зазначене підтверджується дефектним
Актом» від 12 червня 2013 року, який було
складено комісією фахівців ДП
«Агролайт.

Відповідач свою провину визнав в
повному обсязі, та 13 червня 2013 року
надав з цього приводу письмові
пояснення, з якого вбачається, що
пошкодження двигуна автомобіля було
призведено в результаті його
непрофесійної експлуатації, а саме
експлуатації автомобіля без моторної
олії.

15 серпня 2013 року водієм ОСОБА_2
власноручно було написано заяву про
щомісячне утримання з його заробітної
плати частини суми грошових коштів в
рахунок покриття завданої ним
матеріальної шкоди на суму 10000 гривень
00 копійок.

На підставі вищезазначеного, п.8.3
Посадової інструкції водія
автотранспортних засобів, Договору про
повну індивідуальну матеріальну
відповідальність, підприємством було
видано відповідний Наказ від 16 серпня
2013 року № 182 про утримання з заробітної
плати відповідача частини суми коштів,
в рахунок погашення заподіяної
матеріальної шкоди.

За день до свого звільнення з ДП
«Агролайт» (22.10.2013р.), відповідачем
також було надано гарантійний лист від
22 жовтня 2013 року, в якому він взяв на
себе зобов'язання відшкодувати суму
коштів за заподіяну матеріальну шкоду
в розмірі 10000 гривень в строк до 31
грудня 2013 року

Але після звільнення з ДП «Агролайт»
відповідач взяті на себе зобов'язання
не виконав. На день звільнення, за
даними бухгалтерського обліку за
відповідачем залишилась
невідшкодована заборгованість за
заподіяну матеріальну шкоду в сумі 5036
гривень 55 копійок.

Тому представник позивача просив суд
постановити рішення яким стягнути з
ОСОБА_2 на користь ДП «Агролайт»
заподіяну матеріальну шкоду в сумі 5036
гривень 55 копійок, та стягнути з ОСОБА_2
на користь ДП «Агролайт» суму
сплаченого судового збору 243 гривні 60
копійок..

Представник ДП «Агролайт у судове
засідання не з'явився заздалегідь
надавши суду заяву про розгляд справи у
його відсутність, у якій він у повному
обсязі підтримав позовні вимоги.

Відповідач в справі ОСОБА_2 була
повідомлений судом належним чином про
час та місце розгляду цієї справи, але
він до суду не з'явилась та не повідомив
суд про причину своєї неявки.

Суд, вважає, що позов повинен бути
задоволений з наступних підстав судом
встановлено, що з 23 травня 2011 року
ОСОБА_2 працював в автотранспортному
цеху Дочірнього підприємства
«Агролайт» на посаді
водія-експедитора.

09 червня 2011 року між ДП «Агролайт» і
ОСОБА_2 був укладений договір № 157 про
повну індивідуальну матеріальну
відповідальність.

23 жовтня 2013 року ОСОБА_2 було звільнено
з ДП «Агролайт» за ст. 38 КЗпП України.

На час виконання своїх професійних
обов'язків за ОСОБА_2 було закріплено
автомобіль підприємства ГАЗ 3302,
державний номер НОМЕР_1.

Під час виконання своїх професійних
обов'язків, в результаті
безвідповідального відношення до
своїх посадових обов'язків, та в
порушення вимог п.4 Посадової
інструкції відповідачем було
заподіяно матеріальну шкоду
(пошкоджено двигун автомобіля).
Зазначене підтверджується дефектним
Актом» від 12 червня 2013 року, який було
складено комісією фахівців ДП
«Агролайт.

Відповідач свою провину визнав в
повному обсязі, та 13 червня 2013 року
надав з цього приводу письмові
пояснення, з якого вбачається, що
пошкодження двигуна автомобіля було
призведено в результаті його
непрофесійної експлуатації, а саме
експлуатації автомобіля без моторної
олії.

15 серпня 2013 року водієм ОСОБА_2
власноручно було написано заяву про
щомісячне утримання з його заробітної
плати частини суми грошових коштів в
рахунок покриття завданої ним
матеріальної шкоди на суму 10000 гривень
00 копійок.

На підставі вищезазначеного, п.8.3
Посадової інструкції водія
автотранспортних засобів, Договору про
повну індивідуальну матеріальну
відповідальність, підприємством було
видано відповідний Наказ від 16 серпня
2013 року № 182 про утримання з заробітної
плати відповідача частини суми коштів,
в рахунок погашення заподіяної
матеріальної шкоди.

За день до свого звільнення з ДП
«Агролайт» (22.10.2013р.), відповідачем
також було надано гарантійний лист від
22 жовтня 2013 року, в якому він взяв на
себе зобов'язання відшкодувати суму
коштів за заподіяну матеріальну шкоду
в розмірі 10000 гривень в строк до 31
грудня 2013 року

Але після звільнення з ДП «Агролайт»
відповідач взяті на себе зобов'язання
не виконав. На день звільнення, за
даними бухгалтерського обліку за
відповідачем залишилась
невідшкодована заборгованість за
заподіяну матеріальну шкоду в сумі 5036
гривень 55 копійок.

Згідно п.1 ч.1 ст. 134 КЗпП України
працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації,
якщо між ним і підприємством,
установою, організацією відповідно до
ст. 135-1 КЗпП України укладено письмовий
договір про взяття на себе
(працівником) повної матеріальної
відповідальності за забезпечення
цілості майна та інших цінностей,
переданих йому для зберігання або для
інших цілей.

Після свого звільнення з підприємства
позивача відповідач, в порушення
наданого ним зобов'язання,
відшкодовувати відмовився.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає
доведеними у повному обсязі позовні
вимоги позивача наданими суду
письмовими доказами, а тому позов
підлягає повному задоволенню.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 134, 135-1, КЗпП України,
ст. 10, 11, 60, 212-214, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Дочірнього
підприємства «Агролайт» до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої працівником під час виконання
трудових обов'язків задовольнити у
повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Дочірнього підприємства «Агролайт»
заподіяну матеріальну шкоду в сумі 5036
гривень 55 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Дочірнього підприємства «Агролайт»
витрати по сплаті судового збору в сумі
243 гривні 60 копійок..

Заочне рішення суду може бути
переглянуто судом його постановившим
згідно поданої відповідачем в справі
заяві про перегляд заочного рішення на
протязі десяти днів з часу
ознайомлення останнім з цим рішенням
суду, іншими учасниками процесу, на
рішення суду може бути подана
апеляційна скарга на протязі 10 днів, з
дня його проголошення, в палату з
цивільних справ Апеляційного суду
Дніпропетровської області, через
Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу.

Суддя
Т.І. Тимошенко