Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2014 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Матвєєвої Ю. О. , при секретарі
Кадимовій А.І. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Маріуполі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні майном та визнання осіб
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року позивачка звернулась
до суду із позовом до відповідачів про
усунення перешкод в користуванні
майном та визнання їх такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням, в обґрунтування якого
вказує, що відповідно до рішення
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя від 29 жовтня 2012 року та на
підставі витягу про державну
реєстрацію прав вона від 26 листопада 2012
року вона є власником 9/25 часток будинку
АДРЕСА_1, а відповідачеві ОСОБА_3
належить 16/25 часток вказаного
домоволодіння. Рішенням Іллічівського
районного суду м. Маріуполя від 04
вересня 2013 року в частину будинку, який
належить ОСОБА_3, було вселено їх сина
ОСОБА_2. У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 не
проживає в її половині будинку, вона
просить суд усунути перешкоди в
користуванні майном та визнати їх
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням в належній їй
частині будинку.

В судовому засіданні позивачка та її
представник ОСОБА_4 підтримали свої
позовні вимоги та наполягала на їх
задоволенні. Представник позивачки
пояснила, що відповідач ОСОБА_2 не є
членом сім'ї позивачки, оскільки не
проживає з нею з 2013 року.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої позовні вимоги,
пояснила, що її син ОСОБА_2 в 2013 році не
проживав в будинку, але в теперішній
час проживає з батьком і разом з ним
користується кухнею та санвузлом, які
знаходяться в її половині будинку, що
заважає їй проживати та користуватися
своїм майном. Просила позов
задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_4 в
судовому засіданні підтримала позовні
вимоги, пояснила, що ОСОБА_2 було
вселено в частину будинку, який
належить ОСОБА_3 Оскільки ОСОБА_2 не
проживає з позивачкою, він не є членом
її сім'ї, тому може бути визнаний таким,
що втратив право користування жилим
приміщенням.

Відповідачі в судовому засіданні
заперечували проти позовних вимог,
пояснили, що живуть в чистині будинку,
який належить ОСОБА_3, а ОСОБА_2 іноді
користується кухнею та санвузлом в
чистині будинку позивачки, але він має
на це право, оскільки рішенням суду
його вселено у домоволодіння, а не в
конкретну його частину.

Представник відповідача ОСОБА_5 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, просив в задоволенні позову
відмовити, підтримав пояснення
відповідачів.

Суд, вислухавши сторони, їх
представників, дослідивши матеріали
справи, вважає, що в задоволенні позову
слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлені
наступні обставини.

Рішенням Іллічівського районного суду
м. Маріуполя від 29 жовтня 2012 року
проведено розділ домоволодіння
АДРЕСА_1 в натурі між ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 9/25
часток домоволодіння АДРЕСА_1, а за
ОСОБА_3 визнано право власності на 16/25
часток вказаного домоволодіння.

Відповідно до заочного рішення
Іллічівського райсуду м. Маріуполя від
04 вересня 2013 року ОСОБА_2 вселено у
домоволодіння АДРЕСА_1.

Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім*ї
власника житла, які проживають разом із
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону. Член сім*ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім*ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними і
власником житла або законом.

Порушуючи питання про визнання
відповідачів такими, що втратили право
користування жилим приміщенням,
позивачка не надала суду доказів, які б
свідчили про те, що вони не проживають
саме в її частині домоволодіння. Більш
того, в судовому засіданні позивачка
підтвердила, що в теперішній час її син
проживає в будинку.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 156 ЖК України
члени сім*ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні із власником будинку
(квартири), якщо при їх вселенні не було
іншої угоди про порядок користування
цим приміщенням.

До членів сім*ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
ч. 2 ст. 64 ЖК України, зокрема, дружина
наймача, їх діти та батьки. Припинення
сімейних відносин з власником будинку
(квартири) не позбавляє їх права
користування займаним приміщенням.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що вимоги позивачки не ґрунтуються на
законі, оскільки ОСОБА_3 є власником 16/25
частин будинку, а відповідач ОСОБА_2 є
її сином, а відтак є членом її сім'ї,
відповідно до рішення суду його
вселено у домоволодіння, а не в належну
їй частину будинку, крім того нею
доведено факт непроживання в будинку
понад 1 рік.

Керуючись ст. 10, 60, 209, 213-215 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні майном та визнання осіб
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням про визнання осіб
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням - відмовити в повному
обсязі.

На рішення може бути подана апеляція в
Апеляційний суд Донецької області
через Іллічівський районний суд
м.Маріуполя.

Апеляційна скарга може бути подана
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: Ю. О.
Матвєєва