№ 207/4102/13-ц
№ 2/207/1829/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року

Баглійський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі головуючого судді
Скиби С.А. , при секретареві Воробйовій
Н.В. , розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпродзержинську
справу за позовом ОСОБА_1 до
Комунального підприємства
Дніпропетровської обласної ради
«Аульський водовід» про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку ,

В С Т А Н О В И В

У вересні 2013 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовною заявою до
КП Дніпропетровської обласної ради
«Аульський водовід» , у якій просила
стягнути з відповідача середній
заробіток за час затримки розрахунку у
сумі 61150 гривень 74 копійки , оскільки на
підставі рішення Байглійського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 24 жовтня
2011 року на її користь стягнуто з
відповідача заборгованість по
заробітній платі в сумі 2239 гривень 41
копійка , компенсацію за невикористану
відпустку 595 гривень 40 копійок , в іншій
частині позовних вимог відмовлено .
Рішенням Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 4 квітня
2012 року стягнуто також з відповідача
компенсацію втрати частини доходів у
зв'язку із порушенням строків її
виплати у розмірі 696 гривень 11 копійок .
Остаточний розрахунок підприємство з
нею не провело , не виплатило
компенсацію за невикористану
відпустку .

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 заявлений позов
підтримав повністю та пояснив , що
рішенням Баглійського районного суду
м. Дніпродзержинська з відповідача
було частково стягнуто заборгованість
по заробітній платі та компенсацію за
невикористану відпустку . В період
виконавчого провадження було
виплачено лише заборгованість по
заробітній платі , суму компенсації
підприємство не сплатило мотивуючи це
тим , що Господарським судом
Дніпропетровської області було
відкрито провадження по справі про
банкрутство підприємства та введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів .

Представник відповідача
Передерій О.С. заявлений позов не
визнав та пояснив, що згідно з рішенням
Баглійського районного суду м.
Дніпродзержинська підприємство
виплатило частину заборгованості по
заробітній платі за весь час затримки
розрахунку , а також за рішенням
Апеляційного суду Дніпропетровської
області було виплачено компенсацію
втрати частини доходів у зв'язку із
порушенням строків їх виплати . Вважає
позовні вимоги безпідставними .

Суд , вислухавши пояснення осіб , які
беруть участь у справі , вивчивши
матеріали справи , вважає , що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено , що
ОСОБА_1 працювала на посаді оператора
агротехніків КП Дніпропетровської
обласної ради «Аульський водовід» з 30
листопада 2008 року . 3 березня 2009 року
звільнена по переводу на інше
підприємство . на підставі рішення
Байглійського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 24 жовтня 2011 року на її
користь стягнуто з відповідача
заборгованість по заробітній платі в
сумі 2239 гривень 41 копійка , компенсацію
за невикористану відпустку 595 гривень 40
копійок , в іншій частині позовних
вимог відмовлено . Рішенням
Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 4 квітня 2012 року стягнуто
також з відповідача компенсацію втрати
частини доходів у зв'язку із порушенням
строків її виплати у розмірі 696 гривень
11 копійок .

Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника належних
звільненому працівникові сум у строки ,
передбачені в ст. 116 КЗпП України ,
підприємство повинно виплатити
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку .

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 20 постанови № 13 від 24
грудня 1999 року «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці» , установивши при
розгляді справи про стягнення
заробітної плати у зв'язку із затримкою
розрахунку при звільненні , що
працівникові не були виплачені належні
йому від підприємства , установи ,
організації суми в день звільнення ,
коли ж він у цей день не був на роботі , -
наступного дня після пред'явлення ним
роботодавцеві вимог про розрахунок ,
суд на підставі ст. 117 КЗпП України
стягує на користь працівника середній
заробіток за весь період затримки
розрахунку , а при не проведенні його до
розгляду справи - до дня постановлення
рішення , якщо роботодавець не доведе
відсутності в цьому своєї вини . Сама по
собі відсутність коштів у роботодавця
не виключає його відповідальності .

Та обставина , що відповідач визнаний
банкрутом , не може безумовно свідчити
про відсутність його вини у невиплаті
працівникові належних при звільненні
коштів , як і сама по собі їх
відсутність у роботодавця не виключає
його відповідальності .

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 лютого 2012 року у справі №1-5/2012
вирішено , що в аспекті конституційного
звернення положення ч. 1 ст. 233 КЗпП
України у взаємозв'язку з положеннями
ст. ст. 116, 117, 237-1 цього кодексу слід
розуміти так , що для звернення
працівника до суду з заявою про
вирішення трудового спору щодо
стягнення середнього заробітку за весь
час затримки по день фактичного
розрахунку при звільненні та про
відшкодування завданої при цьому
моральної шкоди встановлено
тримісячний строк , перебіг якого
розпочинається з дня , коли звільнений
працівник дізнався або повинен був
дізнатися про те , що власник або
уповноважений ним орган , з вини якого
сталася затримка виплати всіх належних
при звільненні сум , фактично з ним
розрахувався .

Відповідачем надані докази повного
розрахунку вже після пред'явлення
позову, а саме 16 жовтня 2013 року .

Доводи представника відповідача , що
даний спір виник з приводу виконання
рішення , суд оцінює критично , оскільки
невиплата належних звільненому
працівникові сум є триваючим
порушенням , яке не припиняється в
результаті ухвалення рішення суду і
середній заробіток повинен
нараховуватися до дня фактичного
розрахунку . Порушення процедури про
банкрутство підприємства не може
свідчити про відсутність його вини у
затримці розрахунку . Процедура
банкрутства порушена 13 вересня 2012 року
, після її порушення підприємство
розрахувалось з позивачкою 16 жовтня 2013
року , що свідчить про те , що
підприємство мало можливість провести
розрахунок з позивачкою у строки ,
передбачені діючим законодавством .
Виходячи з середньої денної заробітної
плати 90,06 гривень та кількості днів
затримки розрахунку - 705 робочих днів ,
ця сума складає 63492 гривні 30 копійок .

При розподілу судових витрат суд
враховує , що позов задоволено частково
, позивачку звільнено від сплати
судового збору , тому необхідно
стягнути з відповідача судовий збір на
користь держави .

Керуючись ст. 116 , 117 КЗпП України ,
ст. 8 , 15 , 60 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

Стягнути з Комунального підприємства
Дніпропетровської обласної ради
«Аульський водовід» на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час затримки
розрахунку в сумі 63492 гривні 30 копійок .

Стягнути з Комунального підприємства
Дніпропетровської обласної ради
«Аульський водовід» судовий збір на
користь держави в сумі 634 гривні 92
копійки.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення .

Суддя С.А. Скиба