РІШЕННЯ

іменем України

"05" грудня 2014 р.
145/1611/14-ц

2/145/645/2014

Тиврівський районний суд Вінницької
області

в складі: головуючий суддя Ліщишина
М. Ю.

за участю секретаря Віценко
К.А.

прокурора
Левчук І.М.

представника органу

опіки та піклування
Павлішиної І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Тиврів цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав, -

встановив :

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в
якій вказує, що вони з відповідачем у
даній справі перебувають в
зареєстрованому шлюбі, що
стверджується свідоцтвом, виданим 16
червня 2012 року центральним відділом
державної реєстрації шлюбів міста
Києва з державним центром розвитку
сім'ї.

Після укладення шлюбу вони з
відповідачем разом проживали в м. Київ,
однак в жовтні 2013 року в зв'язку з
вагітністю була змушена переїхати на
проживання до своїх батьків в м.
Гнівань, а чоловік залишився проживати
в м. Київ.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народила доньку - ОСОБА_4.
Дитина народилась в м. Вінниця, однак
відповідач у справі в пологовий
будинок забрати її здонькою не приїхав,
хоча і був повідомлений про народження
доньки .

В подальшому, коли дитині виповнилось 2
місяці, відповідач приїхав до неї в
м. Гнівань, де вони зареєстрували
дитину в виконавчому комітеті
Гніванської міської ради. На її
запитання про їх подальше сімейне
життя відповідач повідомив, що жити з
сім'єю він не налаштований, надавати
допомогу на утримання дитини не
може. Готовий залишити їй дитину
та відмовитись від своїх прав на неї.
На доказ своїх слів відповідач
звернувся до приватного нотаріуса
Тиврівського районного нотаріального
округу Вінницької області та написав
заяву про відмову від своїх
батьківських прав від 15 квітня 2014 року,
яку зареєстровано в реєстрі за № 287.
Вказану заяву відповідач передав їй,
після чого залишив її та їх доньку в м.
Гнівань, а сам повернувся до м. Київ. В
подальшому вона дізналася, що він
повернувся на постійне місце
проживання в м. Маріуполь, Донецької
області. Вона неодноразово намагалась
досягти з відповідачем порозуміння
щодо спільного виховання їх
доньки, всіляко спонукала його до
збереження сім'ї, однак це не дало
позитивного результату. Відповідач
жодним чином не зацікавлений у ній та у
їх дитині.

Разом з тим ст. 150 Сімейного кодексу
України, передбачено, що відповідач, як
батько зобов'язаний брати участь у
вихованні дитини. Однак він фактично з
дня народження доньки не піклується
про її фізичний і духовний розвиток, не
виявляє інтересу до її внутрішнього
світу.

На її думку, відповідач свідомо
нехтує своїми батьківським
обов'язками,

оскільки протягом тривалого часу він
жодного разу не бачився з дитиною і не

виявляв такого бажання, не телефонував,
дитина батька взагалі не знає. Разом з
тим

відповідач ніколи не висловлював
сумнівів щодо походження дитини від
нього, знає про народження доньки,
записаний її батьком .

Таким чином відповідачем свідомо
порушуються положення ст. 8 Закону
України «Про охорону дитинства»,
відповідно до якої кожна дитина має
право на рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Таку поведінку відповідача розцінює як
умисне ухилення від виховання дитини,
що згідно ч. 2 ст.164 Сімейного кодексу
України є підставою для позбавлення
його батьківських прав відносно доньки
ОСОБА_4.

Просить позбавити ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Маріуполь
Донецької області батьківських прав
відносно його неповнолітньої доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м.
Вінниця Вінницької області;

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала,
просить позов задовольнити з підстав,
наведених в заяві.

Представник органу опіки та
піклування Снітка О.Х. зазначила, що
ОСОБА_3 не бере участі у вихованні та
утриманні дитини, дочкою взагалі не
цікавиться, не відвідує її, не
піклується про фізичний і духовний
розвиток своєї дитини, не забезпечує її
матеріально, тобто ухиляється від
своїх батьківських обов'язків .

Відповідач ОСОБА_3 на виклики до
суду не з'явився, згідно наданої до
суду нотаріально посвідченої заяви, не
заперечує проти позбавлення його
батьківських прав щодо дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4

Прокурор прокуратури Тиврівського
району Левчук І.М. вважає, що ОСОБА_3
доцільно позбавити батьківських прав
відносно його дочки ОСОБА_4 .

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши осіб, що беруть участь у
справі, вважає за необхідне позов
задоволити, виходячи з наступного.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є
батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що
підтверджується свідоцтвом про її
народження .

Згідно акту обстеження матеріально -
побутових умов проживання ОСОБА_2 від
28.07.2014 р. батько ОСОБА_3 з сім'єю не
проживає .

Відповідно до ст.150 СК України батьки
зобов'язані виховувати дітей в дусі
поваги до прав та свобод інших людей,
любові до своєї сім'ї та родини,
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток.

Відповідач ці обов'язки не виконує, не
піклується про фізичний і духовний
розвиток своєї дитини, не забезпечує
харчуванням, медичним доглядом, не
спілкується з дитиною, тобто
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків, що відповідно
до ст. 164 СК України є підставою для
позбавлення батьківських прав .

Згідно висновку Тиврівської РДА №
01/01-10/2418 від 24.10.2014 р. ОСОБА_3 доцільно
позбавити батьківських прав відносно
його дочки ОСОБА_4

Позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав
відносно його неповнолітньої дочки
ОСОБА_4 є доцільним і відповідатиме
інтересам дитини.

ОСОБА_3 не заперечує проти позбавлення
його батьківських прав (а. с.12 ) .
У разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215
ЦПК України, 150, 164, 166 СК України, -

вирішив :

Позов задовольнити.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.
Маріуполь Донецької області позбавити
батьківських прав відносно
неповнолітньої дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Вінницької області через Тиврівський
районний суд протягом десяти діб з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі , але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення .

Суддя
Ліщишина М. Ю.