Михайлівський районний суд
Справа № 321/1586/14-ц
Провадження № 2/321/529/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року
смт.
Михайлівка

Михайлівський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді
Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання
Засько О.А.

позивача ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів та коштів на
утримання,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 в позові просить суд
стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти
на утримання неповнолітньої дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку щомісяця,
але не менше 30 % прожиткового мінімуму
на дитину відповідного віку, щомісячно,
починаючи з дня подання позовної заяви
і до повноліття дитини, а також
стягнути кошти на її утримання з ОСОБА_2
в розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку щомісячно, до досягнення
дитиною трьох років, у зв'язку з тим, що
відповідач добровільно матеріальної
допомоги на утримання дитини та на її
утримання не надає, внаслідок чого вона
опинилася у скрутному матеріальному
становищі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала, просила
задовольнити позов на підставах,
викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги про стягнення аліментів
та утримання дитини та коштів на
утримання позивачки визнав в повному
обсязі, але заперечував проти
задоволення позовних вимог про
стягнення вартості юридичних послуг,
оскільки позивачем не надано належних
доказів в цій частині позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, всебічно
та повно з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, суд приходить до висновку про
необхідність часткового задоволення
позову, враховуючи наступне:

В ході судового розгляду було
встановлено, що 20 березня 2013 року
сторони уклали шлюб, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_2 виданого 20 березня 2013 року
(а.с. 4).

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_3 виданого 24 вересня 2013 року,
ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
батьком дитини зазначено - ОСОБА_2 (а.с.
3).

Дитина ОСОБА_3 проживає спільно з
позивачкою, окремо від відповідача, що
підтверджується довідкою
Михайлівської селищної ради
Михайлівського району Запорізької
області № 2568 від 3 жовтня 2014 року (а.с. 7).

Позивачка не працює та знаходиться у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, що
підтверджується відповідною довідкою
№ 13/21-160 від 29 вересня 2014 року та
витягом з наказу №1295/В від 8 листопада
2013 року (а.с. 5,6).

Сторони сумісно не проживають,
сумісного господарства не ведуть,
сімейні відносини між собою не
підтримують по причині їх розпаду.
Відповідач ухиляється від надання сину
в добровільному порядку матеріальної
допомоги.

Статтею 180 СК України передбачено, що
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

За ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні
розміру аліментів суд враховує: 1) стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; 2) стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; 3) наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 84 СК України
дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення дитиною
трьох років.

Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на
утримання вагітна дружина, а також
дружина, з якою проживає дитина, має
незалежно від того, чи вона працює, та
незалежно від її матеріального
становища, за умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 80 СК України,
аліменти присуджуються одному із
подружжя у частці від заробітку
(доходу) другого з подружжя і (або) у
твердій грошовій сумі.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги в частині стягнення
аліментів та коштів на утримання
обґрунтовані і підлягають задоволенню,
оскільки позивачка потребує
матеріальної допомоги, а відповідач
має змогу її надавати, оскільки має
постійне місце роботи. Крім того,
позовні вимоги в цій частині
відповідач визнав в повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача на
користь позивача судових витрат
пов'язаних з наданням правової
допомоги в розмірі 200 грн., слід
зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

За змістом ст.ст. 79, 84 ЦПК України до
витрат, пов'язаних з розглядом судової
справи, належать, в тому числі, витрати
на правову допомогу адвоката або
іншого фахівця в галузі права.

Процесуальне становище особи, яка
надає правову допомогу, її права і
порядок вступу у процес визначені ст. 56
ЦПК України. Зазначені особи
відносяться до інших учасників
процесу.

Згідно ст.84 ЦПК України, витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.

Законом України від 20 грудня 2012 року №
4191-VI «Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах»
встановлено граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
під час розгляду судами цивільних
справ.

В ст.1 цього Закону, зазначено, що розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено рішення, іншою
стороною, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді.

При цьому необхідно враховувати, що
правова допомога надається не тільки в
судовому засіданні, а й пов'язана зі
складанням позовної заяви, наданням
усних консультацій, ознайомленням з
матеріалами справи, проведенням
необхідних розрахунків тощо. При
обчисленні розміру компенсації
необхідно врахувати всі витрати, які
перебувають у причинному зв'язку із
наданням правової допомоги у
конкретній справі. Ці дії повинні бути
необхідними для надання правової
допомоги, а розрахована сума має бути
справедливою.

Виходячи з аналізу ст. ст. 84 та 88 ЦПК
України та ст.30 ЗУ «Про адвокатуру і
адвокатську діяльність» судові
витрати на правову допомогу - це
фактично понесені стороною і
документально підтверджені витрати,
пов'язані з наданням цій стороні
правової допомоги адвокатом або іншим
спеціалістом в галузі права при
вирішенні цивільної справи в розумному
розмірі з урахуванням витраченого
адвокатом часу.

Статтею 33 Правил адвокатської етики,
схвалених Вищою кваліфікаційною
комісією адвокатури при Кабінеті
Міністрів України 01.10.99 року, єдиною
допустимою формою отримання адвокатом
за надання правової допомоги клієнту є
гонорар. Гонорар, отримуваний
адвокатом за надання правової
допомоги. Повинен бути законним за
формою і порядком внесення і розумно
обґрунтованим за розміром.

При визначенні обґрунтованого розміру
гонорару, беруться до уваги обсяг часу
і роботи, що вимагаються для належного
виконання доручення. Розмір гонорару і
порядок його внесення мають бути чітко
визначені в угоді про надання правової
допомоги.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з
оплатою правової допомоги, входить до
предмету доказування по справі. На
підтвердження цих обставин суду
повинні бути надані договір про
надання правової допомоги (договір
доручення, договір про надання
юридичних послуг та ін..), документи, що
свідчать про оплату гонорару та інших
витрат, пов'язаних із наданням правової
допомоги, оформлені у встановленому
законом порядку (квитанція до
прибуткового касового ордеру, платіжне
доручення з відміткою банку або інший
банківський документ, касові чеки,
посвідчення про відрядження). При цьому
недопустимими є документи, які не
відповідають встановленим вимогам.

Отже, додана до позовної заяви довідка
про сплачені юридичні послуги (а.с. 8), не
являється допустимим доказом
понесених позивачем витрат, оскільки з
неї не вбачається, чи є особа, що її
видала адвокатом і взагалі вказана
довідка не оформлена у встановленому
законом порядку. Таким чином, підстави
для стягнення з відповідача грошової
компенсації в порядку ст.т.84,88 ЦПК
України відсутні.

Тому, в задоволенні вимоги позивача про
стягнення з відповідача на її користь
судових витрат пов'язаних з наданням
правової допомоги слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню
судовий збір на користь держави в
розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 131, 197, 208-209, 212-215,
224-226, 367 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів та коштів на
утримання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, і.н.
НОМЕР_1, який народився в с. Плодородне
Михайлівського району Запорізької
області, працює спеціалістом першої
категорії Служби в справах дітей
Василівської РДА, проживає за адресою:
АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_1 на
утримання неповнолітньої дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини усіх видів заробітку (доходу),
але не менше 30 % прожиткового мінімуму
на дитину відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 7 жовтня 2014 року, і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, і.н.
НОМЕР_1, який народився в с. Плодородне
Михайлівського району Запорізької
області, працює спеціалістом першої
категорії Служби в справах дітей
Василівської РДА, проживає за адресою:
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 кошти на її
утримання, в розмірі 1/4 частини усіх
видів заробітку (доходу), щомісячно,
починаючи з 7 жовтня 2014 року, і до
досягнення дитиною трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 у прибуток держави
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

В задоволені іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню в
частині стягнення аліментів у розмірі
місячної плати.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Михайлівський районний суд
Запорізької області протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного
суду

Запорізької області

М.Ю.Олійник