Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/3073/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Головань А. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

16.12.2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

Головуючого
Голованя А.М.

суддів
Дьомич Л.М.

Фомічова С.Є.

при секретарі
Дімановій Н.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кіровограді
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 25 вересня 2014 року, за
позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог житлово -
експлуатаційна контора №1 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди і

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 звернулися в суд з зазначеним
позовом, посилаючись на те, що 17.02.2014
року з вини відповідача, яка проживає в
квартирі АДРЕСА_1, внаслідок
протікання води сталося залиття
належної їм квартири № 75, що
розташована поверхом нище в цьому ж
будинку, унаслідок чого вона була
пошкоджена.

У зв'язку з цим позивачі просили
стягнути з відповідача на
відшкодування матеріальної шкоди 20 000
грн. та моральної шкоди 3 000 грн. (а.с.3,4)

В подальшому позивачі уточнили
позовні вимоги, просили стягнути з
відповідача 25 590 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди.(а.с.51)

Ухвалою суду від 05 червня 2014 року
до участі в справі як співвідповідача
залучено ОСОБА_4.(а.с.91).

Рішенням Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 25 вересня 2014
року позов задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з кожної,
на користь ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 по 4123
грн. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 ставиться питання про
скасування рішення суду як
постановленого з порушеннями норм
матеріального та процесуального права
з ухваленням нового рішення про
відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_3 та представника відповідачів
ОСОБА_8 які підтримали доводи скарги,
заперечення ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
представника ЖЕК, перевіривши
законність і обгрунтованість рішення
суду в межах визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції дійшов висновку, що залиття
квартири позивачів сталося з вини
відповідачів.

За правилами ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції вважає,
що ухвалене у справі судове рішення не
відповідає вищезгаданим вимогам
закону.

Відповідно до п.2.3.6 Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій (далі Правила),
затверджених наказом Державного
комітету України з питань житлово -
комунального господарства від 17 травня
2005 року № 76, у разі залиття, аварії
квартир складається відповідний акт у
якому згідно додатку 4 зазначаються,
зокрема, висновки про те, що необхідно
зробити по усуненні аварії та хто
заподіяв шкоду (чітко зазначити
причини, а саме несанкціоноване
втручання мешканців кв. квартири у
роботу системи, заміна радіаторів,
трубопроводів, вентилів тощо),
незадовільне технічне обслуговування
систем, передчасний вихід з ладу
радіаторів опалення, трубопроводів,
вентилів, гнучких підводок та ін.) .

Судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 30.12.1996 року є співвласниками
квартири АДРЕСА_2 (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 25.02.1998 року та
свідоцтва про право на спадщину від
20.12.2000 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є
співвласниками квартири АДРЕСА_1 (а.с.
83,86,).

21.02.2014 року комісією у складі
майстра ОСОБА_9, слюсаря-сантехніка
ОСОБА_10 складено акт про те, що 17.02.2014
року у квартирі АДРЕСА_1 стався витік із
системи холодного водопостачання у
зв'язку з чим було залито квартиру № 75.
Мережі водопостачання справні, причин
залиття квартири не встановлено,
оскільки мешканці квартири №79 її
приховують. (а.с.61).

Зі змісту вказаного акту
вбачається, що внаслідок залиття, в
квартирі № 75 було пошкоджено: у кухні -
стелю та стіну; в кімнаті - стіну та
підлогу (паркет); в коридорі - стелю
площею 1 кв.м.

Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України власник,
права якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової
та моральної шкоди.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Тобто цивільне законодавство в
деліктних зобовязаннях передбачає
презумпцію вини; якщо в процесі
розгляду справи зазначена презумпція
не спростована, то вона є юридичною
підставою для висновку про наявність
вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з
урахуванням визначених цивільним
процесуальним законом принципів
змагальності й диспозитивності
цивільного процесу саме на відповідача
покладено обов'язок доведення
відсутності його вини в завданні шкоди
позивачу.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, що завдала шкоду майну,
відшкодувати її в натурі або
відшкодувати завдані збитки в повному
обсязі.

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи, або виконаних робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 10 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» утримання
приватизованих квартир (будинків)
здійснюється за рахунок коштів їх
власників згідно з Правилами
користування приміщеннями жилих
будинків та прибудинкових територій,
які затверджуються Кабінетом
Міністрів України, незалежно від форм
власності на них. Власники квартир
багатоквартирних будинків є
співвласниками допоміжних приміщень у
будинку, технічного обладнання,
елементів зовнішнього благоустрою і
зобов'язані брати участь у загальних
витратах, пов'язаних з утриманням
будинку і прибудинкової території
відповідно до своєї частки у майні
будинку.

Аналіз наведених норм свідчить
про те, що у разі, якщо
санітарно-технічні прилади і
пристрої, обладнання вийшли з ладу з
вини власника квартири, на нього
покладається обовязок щодо їх ремонту
та заміни, а також відповідальність на
підставі норм ст. 1166 ЦК України за
обставин, якщо внаслідок такої
бездіяльності завдано шкоди іншій
особі.

Судом першої інстанції було
встановлено вину відповідачів щодо
залиття квартири АДРЕСА_2, оскільки
встановлена вищезгаданим актом від
21.02.2014 року обставина справності
системи холодного водопостачання як у
квартирі №79 так і вцілому в будинку
свідчить про те, що витік води стався
внаслідок неправильної експлуатації
відповідачами внутрішньоквартирної
системи холодного водопостачання.

Отже, наявні всі правові підстави
для відшкодування завданої позивачам
матеріальної шкоди.

Разом з тим, з розміром визначеної
судом шкоди повністю погодитися не
можна.

Згідно коштористного розрахунку
складеного ПАТ «Проектно-
вишукувальний інститут
«Кіровоградагропроет», вартість
ремонтно- відновлюваних робіт квартири
№75, після затоплення, включаючи
податок на додану вартість в розмірі 4
123 грн., складає 24 738 грн. (а.с.69)

Відповідно п. 7.3 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» (п.п. «а» п. 187.1. ст. 187
Податкового кодексу України) сума ПДВ
включається в розмір прямих збитків за
умови здійснення ремонту квартири
платником даного податку.

Проте, оскільки позивачі не
довели, що ремонтні роботи в квартирі
будуть здійснюватися особою, яка є
платником ПДВ, то підстав для стягнення
з відповідачів вартості цього податку
не було.

Отже, розмір матеріальної шкоди
має визначатися без урахування податку
на додану вартість і має складати 20 615
грн. (24 738- 4 123= 20 615). При цьому, розмір
шкоди яка підлягає стягненню із
кожного відповідача на користь кожного
позивача складає 3 435 грн., виходячи із
розрахунку (20 615 :2=10307,5 :3=3435)

За таких обставин рішення суду
підлягає зміні, з підстав передбачених
п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, шляхом
зменшення розміру матеріальної шкоди,
що підлягає стягненню з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, з кожної окремо, на користь
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, кожного окремо,
до 3 435грн.

Доводи апеляційної скарги, які
зводяться до того, що висновки суду не
ґрунтуються на доказах є
необґрунтованими, оскільки
відповідачами не було доведено, що
квартира позивачів була затоплена не з
їх вини, а внаслідок дій або
бездіяльності інших осіб.

Суд урахував вимоги ст. ст. 10, 60
ЦПК України, ст.1166 ЦК України щодо
обов'язку доведення відповідачами
відсутності своєї вини в завданні
шкоди позивачам і з дотриманням ст. ст.
57, 59 ЦПК України визнав акт від 21.02.2014
року допустимим та належним доказом
встановлення причин та наслідків
пошкодження квартири №75 позивачів
через її залиття з квартири № 79, що
належить відповідачам, якими
протилежне не доведено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 25
вересня 2014 року змінити в частині
розміру відшкодування матеріальної
шкоди.

Зменшити розмір матеріальної
шкоди, що підлягає стягненню з ОСОБА_3
та ОСОБА_4, з кожної окремо, на користь
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, кожного окремо,
до 3 435грн.

В решті рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного
суду набирає чинності з моменту його
проголошення та може бути оскарженим у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: