Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №278/3084/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року апеляційний суд
Житомирської області

в складі: головуючої - судді Миніч
Т.І.

суддів:
Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

при секретарі Ковальській
Я.В.

з участю відповідача

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі апеляційну
скаргу ОСОБА_2

на окрему ухвалу Житомирського
районного суду Житомирської області
від 31 жовтня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про захист честі, гідності та
відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом. Просив визнати
недостовірною, такою, що не відповідає
дійсності, ганьбить честь, гідність та
ділову репутацію інформацію,
опубліковану на веб-сайті
правозахисного центру „Свобода" та
„Ютуб" у статті „ІНФОРМАЦІЯ_1",
поширену ІНФОРМАЦІЯ_2 журналістом
ОСОБА_2 Зобов'язати відповідача ОСОБА_2
спростувати цю недостовірну
інформацію у спосіб найбільш близький
до способу її поширення шляхом
публікації офіційного вибачення перед
ним у строк не пізніше п'ятнадцяти днів
з дня набрання рішенням суду законної
сили, а також стягнути 30 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди і 300 грн.
понесених витрат по сплаті судового
збору. В обгрунтування заявлених вимог
посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3
журналістом ОСОБА_2 на веб-сайті
правозахисного центру „Свобода" та
інтернетвиданні „Ютуб" було викладено
статтю та відео під назвою
„ІНФОРМАЦІЯ_1", в якому в образливій для
нього формі у вигляді коментаря автора
викладено наступне: „...розповідають,
що тюремне прізвисько ОСОБА_3 було
„ОСОБА_3", та „...ОСОБА_3 ніколи не будуть
верховодити в цій країні і забивати
людей". Вважав, що інформація, поширена
відповідачем, є недостовірною і
образливою, оскільки він /позивач/
ніколи не був судимий за злочини проти
особи, а також не мав прізвиська ОСОБА_3.

Рішенням Житомирського районного
суду від 31 жовтня 2014 року ОСОБА_3 у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Окремою ухвалою цього ж суду від 31
жовтня 2014 року постановлено довести до
відома Комісії з журналістської етики
та Національної експертної комісії
України з питань захисту суспільної
моралі про встановлені факти прояву
неповаги до споживачів інформації та
суспільства в цілому, а також вирішити
питання про притягнення журналіста
ОСОБА_2 до юридичної відповідальності
за встановлені факти.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить окрему ухвалу суду скасувати,
посилаючись на її незаконність та
необґрунтованість.

Розглянувши справу в межах доводів,
викладених в апеляційній скарзі, суд
вважає, що скарга підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.211 ЦПК суд, виявивши
під час розгляду справи порушення
закону і встановивши причини та умови,
що сприяли вчиненню порушення, може
постановити окрему ухвалу і направити
її відповідним особам чи органам для
вжиття заходів щодо усунення цих
причин та умов.

Така ухвала постановляється судом до
закінчення судового розгляду за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або за власною ініціативою в
нарадчій кімнаті і оформлюється
окремим процесуальним документом.

Правовими підставами постановлення
окремої ухвали є виявлення під час
розгляду справи порушень
матеріального або процесуального
закону; встановлення причин та умов, що
сприяли вчиненню таких порушень.

За наявності цих двох правових підстав
у сукупності суд має право постановити
окрему ухвалу і направити її
відповідним особам чи органам для
вжиття заходів щодо усунення причин та
умов, що сприяли вчиненню виявлених
порушень.

Отже, окрема ухвала суду є
процесуальним засобом судового впливу
на виявлені під час судового розгляду
порушення законності, а також причини
та умови, що цьому сприяли.

До того ж окрема ухвала повинна
відповідати вимогам щодо змісту ухвал
суду, зокрема положенням ст.210 ЦПК
України і бути обгрунтованою та
мотивованою.

Вона може бути ухвалена тільки на
підставі матеріалів, досліджених у
суді, та має містити вказівку на дійсні
причини й умови, які сприяли порушенню
саме матеріального або процесуального
закону, та які саме права громадян
порушено.

Проте, постановляючи окрему ухвалу в
даній справі, суд зазначених вимог не
дотримався.

Так, обгрунтовуючи свої висновки, суд
першої інстанції посилався на те, що
відповідачем порушено вимоги п.15
Кодексу професійної етики
Українського журналіста.

Разом з тим, суд не врахував, що Кодекс
професійної етики Українського
журналіста, прийнятий на Х з"їзді
Національної спілки журналістів
України у квітні 2002 року, не має статусу
закону.

Крім того, в мотивувальній частині
оскаржуваного судового рішення
відсутні посилання на те, які саме
норми права порушені відповідачем та
до яких негативних наслідків це
призвело.

За наведених обставин законних підстав
для постановлення окремої ухвали не
було.

На підставі викладеного та згідно зі
ст.312 ЦПК оскаржувана ухвала підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,312-315 ЦПК
України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задоволити.

Окрему ухвалу Житомирського
районного суду від 31 жовтня 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про захист честі, гідності та
відшкодування моральної шкоди
скасувати.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий: Судді: