УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого
Касьяна О.П.,

суддів: Гончара
В.П., Карпенко С.О.,

Остапчука Д.О.,
Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», третя особа - товариство
з обмеженою відповідальністю
«Інвестиційна компанія «Бестселлер»,
про визнання поруки припиненою, за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
на рішення апеляційного суду
Харківської області від 05 серпня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, в
обґрунтування вимог посилаючись на те,
що 21 вересня 2006 року між акціонерним
комерційним банком «УкрСиббанк» (далі
-АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником
якого є публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»),
та товариством з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційна
компанія «Бестселлер» (далі - ТОВ «ІК
«Бестселлер») було укладено кредитний
договір № 78-06-мв/840-хркц про надання
мультивалютної кредитної лінії.
Пунктом 1.1 вказаного договору
передбачено, що кредитування
позичальника здійснюється шляхом
надання окремих частин кредитних
коштів (траншів) у будь-якій валюті,
валютою кредиту можуть бути долар США
та/або гривня.

21 березня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк»
та позивачем було укладено договір
поруки № П1-7-06-мв/840-хркц, за умовами
якого останній зобов'язався
відповідати перед банком у разі
неналежного виконання ТОВ «ІК
«Бестселлер» умов кредитного договору.

16 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк»
та ТОВ «ІК «Бестселлер» було укладено
додаткову угоду № 7 до кредитного
договору, якою було зменшено процентну
ставку, що існувала на момент
підписання договору поруки, проте
одночасно було змінено метод
нарахування процентів за договором для
позичкової заборгованості в
національній валюті України - гривні, а
саме: з методу «факт/факт» на метод
«факт/360».

Також 29 листопада 2007 року між АКІБ
«УкрСиббанк» та ТОВ «ІК «Бестселлер»
було укладено додаткову угоду № 8 до
кредитного договору, відповідно до
якої боржник сплачує банку комісію за
внесення змін до кредитного договору в
розмірі 7 575 грн.

Позивач зазначив про те, що не надавав
письмової згоди на укладання вказаних
додаткових угод, не був повідомлений
про факт укладання цих угод та їх зміст.
Враховуючи викладене, позивач просив
визнати припиненим договір поруки №
П1-7-06-мв/840-хркц, укладений 21 березня 2007
року між ним та АКІБ «УкрСиббанк»,
починаючи з 16 квітня 2007 року, на
підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 22 травня
2013 року в позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 05 серпня 2014
року рішення Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 22 травня
2013 року скасовано та ухвалено нове
рішення про задоволення позову.
Визнано припиненим договір поруки №
П1-7-06-МВ/840-ХРКЦ, укладений 21 березня 2007
року між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк», з 16 квітня 2007 року.

У касаційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк»
просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
посилаючись на невідповідність
висновків апеляційного суду
обставинам справи, неправильне
застосування судом норм матеріального
права, порушення норм процесуального
права.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та вирішувати такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення
апеляційного суду не відповідає.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції виходив із того, що
додатковими угодами було змінено
процентну ставку за користування
коштами в гривні з методу «факт/факт»
на метод «факт/360», однак боржник не
отримував кредитні кошти в гривні, тому
в цій частині додаткові угоди не
збільшують відповідальність
поручителя. Крім того, суд дійшов
висновку про те, що комісія в розмірі 7
575 грн сплачується лише боржником при
укладенні додаткової угоди і не
підлягає в подальшому стягненню з
поручителя.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про задоволення позову, апеляційний
суд виходив із того, що додатковими
угодами було збільшено метод
нарахування процентів, а саме: з методу
«факт/факт» на метод «факт/360», та
передбачено сплату комісії в розмірі
7 575 грн при підписанні додаткової
угоди, внаслідок чого збільшився обсяг
відповідальності поручителя.

Однак з такими висновками апеляційного
суду погодитись не можна з огляду на
наступне.

Судами встановлено, що 21 вересня 2006
року між АКІБ «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк», та ТОВ «ІК «Бестселлер»
було укладено кредитний договір №
78-06-мв/840-хркц про надання
мультивалютної кредитної лінії зі
сплатою 14 % річних за кредитами в
доларах США та 16,5 % річних в українській
гривні.

Відповідно до п. 1.1 договору банк
зобов'язався надавати позичальнику, а
позичальник зобов'язався прийняти,
належним чином використовувати і
повернути банку кредит у валютах,
вказаних в цьому договорі у формі
поновлювальної кредитної лінії з
лімітом кредитної лінії, встановленої
у базовій валюті, що дорівнює 2 000 000 дол.
США в порядку і на умовах, зазначених у
даному договорі. Кредитування
позичальника здійснюється шляхом
надання окремих частин кредитних
коштів (траншів) у будь-якій валюті, що
передбачена цим договором. Валютою
кредиту (траншу) можуть бути долар США
та/або гривня України. Базовою валютою
по даному договору є долар США.

21 березня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк»
та ОСОБА_3 було укладено договір поруки
№ П1-7-06-мв/840-хркц, за умовами якого
останній зобов'язався відповідати
перед банком у разі неналежного
виконання ТОВ «ІК «Бестселлер» усіх
його зобов'язань перед кредитором, що
виникли з кредитного договору від 21
вересня 2006 року, в повному обсязі як
існуючих в теперішній час, так і тих, що
можуть вникнути в майбутньому (т. 1 а.с.
17-18).

Пунктом 2.1. договору визначено, що
кредитор не вправі без згоди
поручителя змінювати умови основного
договору з боржником, внаслідок чого
збільшується обсяг відповідальності
поручителя.

16 квітня 2007 року між банком та ТОВ «ІК
«Бестселлер» було укладено додаткову
угоду № 7 до кредитного договору,
відповідно до умов якої було визначено,
що позичальник зобов'язується
повертати суму кредиту та сплачувати
проценти, комісії, штрафи та інші
платежі в доларах США, в українській
гривні та швейцарських франках.
Процентна ставка за користування
кредитними коштами в доларах США була
зменшена до 12,5 % річних, за користування
кредитними коштами в українській
гривні - до 16,3 % річних, встановлена
процентна ставка за користування
кредитними коштами в швейцарських
франках, та змінено метод нарахування
процентів за кредитним договором для
позичкової заборгованості в
національній валюті України з
«факт/факт» на «факт/360» (т. 1 а.с. 19-20).

29 листопада 2007 року між банком та ТОВ
«ІК «Бестселлер» було укладено
додаткову угоду № 8 до кредитного
договору, п. 3 якої передбачено сплату
позичальником банку комісію за
внесення змін до кредитного договору в
розмірі 7 575 грн, яка нараховується в
день підписання додаткової угоди в
національній валюті та оплачується в
день нарахування (т. 1 а.с. 21-22).

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554
ЦК України).

Положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України
передбачено, що порука припиняється у
разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Як роз'яснив пленум Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п. 22 постанови від 30 березня 2012
року № 5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин», відповідно до частини
першої статті 559 ЦК припинення договору
поруки пов'язується зі зміною
забезпеченого зобов'язання за
відсутності згоди поручителя на таку
зміну та за умови збільшення обсягу
відповідальності поручителя. При цьому
обсяг зобов'язання поручителя
визначається як умовами договору
поруки, так і умовами основного
договору, яким визначено обсяг
зобов'язань боржника, забезпечення
виконання яких здійснює поручитель.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, апеляційний суд дійшов
помилкового висновку про те, що
додатковою угодою від 16 квітня 2007 року
№ 7 було збільшено обсяг
відповідальності поручителя, оскільки
вказаною угодою було зменшено розмір
процентних ставок за кредитним
договором в гривні з 16,5 % до 16,3 % та
змінено метод нарахування процентів за
кредитним договором для позичкової
заборгованості в національній валюті
України з «факт/факт» на «факт/360», тоді
як боржнику кредитні кошти в
національній валюті не видавались.

Крім того, обґрунтовуючи рішення про
задоволення позову тим, що додатковою
угодою від 29 листопада 2007 року № 8 було
встановлено комісію за внесення змін
до кредитного договору в розмірі 7 575
грн, що збільшує розмір
відповідальності поручителя,
апеляційний суд у порушенням вимог
ст. ст. 213, 303, 316 ЦПК України не звернув
уваги на те, що вказаною додатковою
угодою передбачено, що комісія за
внесення змін до кредитного договору
нараховується в день підписання
додаткової угоди в національній валюті
та оплачується боржником в день
нарахування, тобто в день її
підписання.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що у зв'язку з укладенням додаткових
угод до кредитного договору не
збільшився розмір відповідальності
поручителя, тому відсутні підстави для
припинення поруки з підстав,
передбачених ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України,
установивши, що апеляційним судом
скасовано судове рішення, ухвалене
згідно із законом, суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції і залишає в силі
судове рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційним судом скасоване
правильне і законне рішення суду
першої інстанції, рішення апеляційного
суду підлягає скасуванню, а рішення
суду першої інстанції - залишенню в
силі.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 339, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
задовольнити.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 05 серпня 2014 року скасувати
та залишити в силі рішення
Червонозаводського районного суду
м. Харкова від 22 травня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

О.П. Касьян

Судді:

В.П. Гончар

С.О. Карпенко

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко