АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7504/14
Головуючий 1 інст. - Сілантьєва Е.Є.
Справа №645/5827/14
Категорія : відшкодування шкоди
Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого - Черкасова В.В.

суддів - Бобровського
В.В,, Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Чемерис Л.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Фрунзенського районного
суду м.Харкова від 22 вересня 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про
відшкодування шкоди, завданої поданням
позову за кредитним договором.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_2
вказувала, що 07 жовтня 2013 року
Фрунзенський районний суд м.Харкова
ухвалив рішення про солідарне
стягнення з неї та ОСОБА_3
заборгованості за кредитним договором
на користь ПАТ «УкрСиббанк». Вказане
рішення було змінено судом апеляційної
інстанції та відмовлено Банку у
задоволенні позову до неї про
стягнення заборгованості, оскільки
експертизою встановлено, що підписи на
договорах поруки, укладених між нею та
Банком, виконані не нею. При розгляді
цивільної справи в суді вона понесла
матеріальні збитки, а також моральні
страждання.

Тому, ОСОБА_2, з урахуванням уточнених
позовних вимог, просила суд стягнути з
ПАТ «УкрСиббанк» завдані їй збитки в
сумі - 2 174,86 грн., завдані збитки в сумі
47,10 грн. комісійної винагороди, а також
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м.Харкова від 22 вересня 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить
питання про скасування рішення суду
першої інстанції з ухваленням нового
рішення, яким задовольнити її позовні
вимоги у повному обсязі.

В обгрунтування доводів апеляційної
скарги заявник посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
ОСОБА_2 вважає, що суд першої інстанції
оцінку наданих нею доказів провів з
порушенням вимог ст..212 ЦПК України.

Позивачка про день, час та місце
розгляду справи в апеляційному суді
повідомлялася

належним чином причин неявки до суду не
надала.

Неявка позивачки, належно повідомленої
про час та місце розгляду справи
відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України не перешкоджає розгляду справи
судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
районного суду у відповідності до ст. 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, знаходить
апеляційну скаргу не підлягаючою
задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
недоведеності порушення відповідачем
прав позивачки, спричинення їй як
матеріальної, так і моральної шкоди.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів вважає правильними.

Судом встановлено та підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
що підставою для звернення до суду
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди ПАТ
«УкрСиббанк» є понесені нею збитки при
розгляді цивільної справи. Так,
рішенням Фрунзенського районного суду
м.Харкова від 07 жовтня 2013 року стягнуто
солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь
ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 6 835
доларів США, що за курсом НБУ становить
55 946,92 грн., а також судовий збір в сумі
279,73 грн. з кожного (а.с.5-6). Рішенням суду
апеляційної інстанції від 25 червня 2014
року вищевказане рішення суду першої
інстанції змінено, відмовлено Банку у
задоволенні позову до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, оскільки
експертизою встановлено, що підписи на
договорах поруки, укладених між нею та
Банком, виконані не нею (а.с.7-8).

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2
надала копії квитанцій про сплату нею
судового збору за подання апеляційної
скарги на рішення Фрунзенського
районного суду м.Харкова від 07 жовтня
2013 року (а.с.4), копії квитанції на 47,10
грн. комісійної винагороди Банку при
сплаті вартості проведення експертизи
(а.с. 9). Всі ці витрати ОСОБА_2 вважає
збитками у відповідності до ст.. 22 ЦК
України.

За змістом ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка, завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Пленум Верховного Суду України у
постанові від 27 березня 1992 року № 6 «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» у п. 2 роз'яснив, що при розгляді
таких справ, суди повинні мати на увазі,
що шкода заподіяна особі або майну
громадянина відшкодовується у повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог,
оскільки збитки, на які посилається
ОСОБА_2 не можуть бути визнані майновою
шкодою в розумінні ст..1166 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи та
вимогами чинного законодавства.

Рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим, постановлено
з дотриманням вимог матеріального і
процесуального права, підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст.307,
ст..ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду
м.Харкова від 22 вересня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: