Справа № 175/3285/14-ц
Провадження № 2/175/1254/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Ювілейне цивільну
справу за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства «ДельтаБанк»
до ОСОБА_2, Відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
районного управління юстиції,
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції, треті
особи: Публічне акціонерне товариство
«ВіЕйБі Банк», Публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк» про
звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом про звільнення майна
з-під арешту, в якому просив зняти арешт
та заборону на відчуження нерухомого
майна, а саме: земельну ділянку та
житлового будинку № 11 загальною площею
49,9 кв.м., житловою площею 24,8 кв.м., що
розташовані по АДРЕСА_1, що належать на
праві власності ОСОБА_2, який накладено
постановою державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського районного
управління юстиції № 43480116 від 27.05.2014
року; зняти арешт та заборону на
відчуження нерухомого майна, а саме:
земельну ділянку та житлового будинку
№ 11 загальною площею 49,9 кв.м., житловою
площею 24,8 кв.м., що розташовані по
АДРЕСА_1, що належать на праві власності
ОСОБА_2, який накладено постановою
державного виконавця Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції б/н від 15.02.2011 року;
зняти арешт та заборону на відчуження
нерухомого майна, а саме: земельну
ділянку та житлового будинку № 11
загальною площею 49,9 кв.м., житловою
площею 24,8 кв.м., що розташовані по
АДРЕСА_1, що належать на праві власності
ОСОБА_2, який накладено постановою
державного виконавця Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції № 33833247 від 13.08.2012
року.

В обґрунтування позову, позивач вказав
на те, що 07 травня 2007 року між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено
Договір про надання споживчого кредиту
№ 0. Відповідно до умов вказаного
договору ОСОБА_2 отримав від банку
кредит у сумі 64052,00 доларів США, строком
до 07 травня 2029 року, зі сплатою
процентів за користування кредитом. В
порушення умов договору позичальник
свої зобов'язання належним чином не
виконав, внаслідок чого у нього виникла
заборгованість у розмірі 88999,59 доларів
США, що станом на 16 липня 2014 року
становить 1041933,69 грн. З метою
забезпечення виконання грошових
зобов'язань за Договором про надання
оживчого кредиту № 0 ОСОБА_2
передав відповідно до договору іпотеки
№ 0/1 від 07.05.2008 року в іпотеку
нерухоме майно, а саме: земельну
ділянку та житлового будинку № 11
загальною площею 49,9 кв.м., житловою
площею 24,8 кв.м., що розташовані по
АДРЕСА_1. ПАТ «УкрСиббанк» відступило
свої права вимоги заборгованості за
Кредитними договорами та договорами
забезпечення ПАТ «ДельтаБанк». Таким
чином, до ПАТ «ДельтаБанк» перейшло
право вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до
відповідача за кредитним договором №
0 та право звертати стягнення на
предмет іпотеки, зазначений у договорі
іпотеки №0/1 від 07.05.2008 року. На
момент подачі позову між ПАТ
«ДельтаБанк» та відповідачем
досягнуто домовленість про
добровільний продаж предмету іпотеки в
рахунок погашення заборгованості по
кредитному договору № 0 від 07.05.2007
року. Проте, ПАТ «ДельтаБанк» стало
відомо, що 27.05.2014 державним виконавцем
Відділ державної виконавчої служби
Дніпропетровського районного
управління юстиції під час здійснення
виконавчого провадження № 43480116, 15.02.2011
року державним виконавцем Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції під час здійснення
виконавчого провадження б/н, та 13.08.2012
року державним виконавцем Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції під час здійснення
виконавчого провадження № 33833247
боржником по яких є ОСОБА_2, а
стягувачем відмінні від
іпотекодержателя особи, було винесено
постанови, якими накладено арешт на
майно, що є предметом іпотеки та
оголошено заборону на його відчуження.
В даному випадку, право в ПАТ
«ДельтаБанк» задовольнити свої вимоги
за рахунок предмета іпотеки виникло
07.05.2008 року, а постанови про арешт майна
та оголошення заборони на його
відчуження було винесено 27.05.2014 року,
15.02.2011 року, 13.08.2012 року, тобто пізніше
ніж було укладено договір іпотеки.
Таким чином, ПАТ «ДельтаБанк» має вищий
пріоритет на предмет іпотеки, утому
числі і на його реалізацію в рахунок
погашення боргу перед іншими
кредиторами. У зв'язку з цим, позивач
вимушений звернутися до суду з даним
позовом.

Представник позивача Публічного
акціонерного товариства «ДельтаБанк»
за довіреністю Телицький В.В. у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав та просив задовольнити їх у
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позовні вимоги визнав.

Представник відповідача Відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського районного
управління юстиції надав суду заяву
про розгляд справи за їх відсутністю
(а.с.68).

Представник відповідача Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції за довіреністю
Літвінова А.І. у судовому засіданні від
20.10.2014 року позовні вимоги визнала. В
подальшому відповідач надав суду заяву
про розгляд справи без участі їх
представника (а.с.84).

Представники третіх осіб Публічного
акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк»
та Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» у судове засідання не
з'явилися.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Відповідно до Закону України від 21.04.1999
року № 606-ХІV «Про виконавче
провадження» державною виконавчою
службою підлягають виконанню
виконавчі листи, що видаються судами,
та накази господарських судів, у тому
числі на підставі рішень третейського
суду. Заходами примусового виконання
рішень є звернення стягнення на майно
боржника.

Відповідно до положень ст. 59 Закону
України «Про виконавче провадження» до
суду з позовом про звільнення майна
з-під арешту може звернутися особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішень.

У судовому засіданні встановлено, що 27
травня 2014 року старшим державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
районного управління юстиції
Циганенко Г.І. при примусовому
виконанні виконавчого листа № 2-2261/11
виданого 30.07.2012 року Ленінським
районним судом м. Дніпропетровська про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«ВіЕйБі Банк» заборгованості у розмірі
15062,11 грн. було накладено арешт на все
майно, що належить боржнику ОСОБА_2 у
межах звернення стягнення 15062,11 грн. та
заборонено здійснювати відчуження
будь-якого майна, яке належить боржнику
ОСОБА_2 лише в межах суми боргу, що
підтверджується постановою про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження ВП № 43480116 (а.с.37).
Окрім цього, арешти були накладені: 15
лютого 2011 року державним виконавцем
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції
Журавльовим С.Г. при примусовому
виконанні виконавчого листа № 2-1687/11
виданого 21.01.2011 року Ленінським
районним судом м. Дніпропетровська про
солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_9
на користь ПАТ «УкрСиббанк»
заборгованості у розмірі 516588,78 грн., що
підтверджується постановою про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 24454471 (а.с.78); 13 серпня 2012 року старшим
державним виконавцем Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Євдокименко Є.В. при
примусовому виконанні виконавчого
листа № 2-2261/11 виданого 30.07.2012 року
Ленінським районним судом м.
Дніпропетровська про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк»
заборгованості у розмірі 15062,11 грн., що
підтверджується постановою про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 33833247 (а.с.85).

Як вбачається з матеріалів справи, 07
травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк»,
який на підставі рішення Загальних
зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року
АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ
«УкрСиббанк», який є правонаступником
всіх прав та зобов'язань АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено
Договір про надання споживчого кредиту
№ 0 (а.с.8-15), відповідно до умов
якого ОСОБА_2 отримав від банку кредит у
сумі 64052,00 доларів США, який
зобов'язувався повернути у повному
обсязі в строк до 07 травня 2029 року або
достроково зі сплатою процентів за
користування кредитом. В забезпечення
виконання зобов'язань за Кредитним
договором банк та ОСОБА_2 уклали
договір іпотеки № 0/1 від 07 травня
200 року, а саме: житловий будинок № 11 (А -
будинок, Б - літня кухня, В - вбиральня, №
1-2 - огорожа, І - замощення), загальною
площею 49,9 кв.м., житловою площею 24,8 кв.м.,
що розташований по АДРЕСА_1 та земельну
ділянку, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.25-28).

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України
«Про виконавче провадження» у випадку
незавершеного виконавчого
провадження, арешт з майна може бути
знятий за рішенням суду.

Згідно Інструкції «Про проведення
виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 р. на
майно, щодо якого встановлено іпотеку
чи накладено заборону на відчуження, не
може бути звернено стягнення для
задоволення вимог стягувачів, які не є
іпотекодержателями згідно із Законом
України «Про іпотечне кредитування,
операції з консолідованим іпотечним
боргом та іпотечні сертифікати».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
іпотеку» у разі порушення боржником
основного зобов'язання відповідно до
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.

Крім того, згідно ст. 14 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» пріоритет
зареєстрованих обтяжень визначається
у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з
вищим пріоритетом має переважне право
на звернення стягнення на предмет
обтяження. Відповідно до витягу з
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'ктів нерухомого майна вищий
пріоритет на заставлене майно має ПАТ
«ДельтаБанк». Таким чином, за наявності
договору іпотеки, укладеного з метою
забезпечення виконання кредитних
зобов'язань, іпотекодержатель, в даному
випадку ПАТ «ДельтаБанк», має право, у
разі не виконання боржником ОСОБА_2
своїх зобов'язань, звернути стягнення
на передане в іпотеку майно.

Державними виконавцями арешт на майно,
накладено: 15 лютого 2011 року, 13 серпня 2012
року та 27 травня 2014 року, тобто вже
після передачі спірного майна в
іпотеку, порушує право
іпотекодержетеля на звернення
стягнення на передане в іпотеку майно.

Таким чином, аналізуючи наведене,
доводи позивача, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги про
звільнення майна з-під арешту є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.
572 ЦПК України, ст. 57, 59, 60 Законом
України «Про виконавче провадження»,
ст. ст. 10, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «ДельтаБанк»
до ОСОБА_2, Відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
районного управління юстиції,
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції, треті
особи: Публічне акціонерне товариство
«ВіЕйБі Банк», Публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк» про
звільнення майна з-під арешту -
задовольнити.

Звільнити з-під арешту, накладеного 27
травня 2014 року старшим державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
районного управління юстиції
Циганенко Г.І. при примусовому
виконанні виконавчого листа № 2-2261/11
виданого 30.07.2012 року Ленінським
районним судом м. Дніпропетровська про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«ВіЕйБі Банк» заборгованості у розмірі
15062,11 грн., 15 лютого 2011 року державним
виконавцем Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Журавльовим С.Г. при
примусовому виконанні виконавчого
листа № 2-1687/11 виданого 21.01.2011 року
Ленінським районним судом м.
Дніпропетровська про солідарне
стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_9 на користь
ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості у
розмірі 516588,78 грн., 13 серпня 2012 року
старшим державним виконавцем
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції
Євдокименко Є.В. при примусовому
виконанні виконавчого листа № 2-2261/11
виданого 30.07.2012 року Ленінським
районним судом м. Дніпропетровська про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«ВіЕйБі Банк» заборгованості у розмірі
15062,11 грн. - майно, належне на праві
власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_2
виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС
України в Дніпропетровській області
від 21 травня 1996 року, а саме: житловий
будинок № 11 (літ. «А» - будинок, літ. «Б» -
літня кухня, літ. «В» - вбиральня, № 1-2 -
огорожа, І - замощення), загальною
площею 49,9 кв.м., житловою площею 24,8 кв.м.,
що розташований по АДРЕСА_1 та земельну
ділянку кадастровий номер :02:001:0120,
надану для обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя Озерянська
Ж.М.