АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у 1- інстанції: Марцинкевич
В.А. Доповідач : Слободянюк
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Лапчевської О.Ф., Корчевного
Г.В. ,

при секретарі - Шалапуді Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Дніпровського районного суду м. Києва
від 07 листопада 2014 року про повернення
позову ОСОБА_2 до Центру первинної
медико-санітарної допомоги № 3 про
порушення особового немайнового права
та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 07 листопада 2014 року визнано
неподаною і повернуто позивачу позовну
заяву ОСОБА_2 до Центру первинної
медико-санітарної допомоги № 3 про
порушення особового немайнового права
та стягнення моральної шкоди, з підстав
не усунення ним недоліків скарги,
встановлених ухвалою Дніпровського
районного суду м. Києва від 25 вересня 2014
року .

Не погоджуючись з ухвалою
Дніпровського районного суду м. Києва
від 07 листопада 2014 року, ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій з посиланням
на порушення судом першої інстанції
норм процесуального права, ставить про
скасування оскаржуваної ухвали,
постановлення нової ухвали, якою
справу направити до суду першої
інстанції для вирішення питання про
прийняття позовної заяви.

Апелянт зазначає, що відповідно до
Закону України «Про засади державної
мовної політики» він має право
подавати позовну заяву на російській
мові, оскільки вона є його рідною мовою.

В судовому засіданні представник
Центру первинної медико-санітарної
допомоги № 3 - Маленко Л.В. апеляційну
скаргу не визнала.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, в
апеляційній скарзі зазначав про
розгляд справи за його відсутності
(а.с.15).

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення скарги
з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи у
вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з позовом до Центру первинної
медико-санітарної допомоги № 3 про
порушення особового немайнового права
та стягнення моральної шкоди (а.с.1-6).

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 25 вересня 2014 року позовну
заяву ОСОБА_2 залишено без руху та
надано строк для усунення її недоліків
протягом п'яти днів з дня отримання
зазначеної ухвали. Залишаючи позовну
заяву без руху, суд першої інстанції
виходив з того, що позовна заява подана
в супереч нормам ЦПК України на
російській мові (а.с.5).

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 07 листопада 2014 року визнано
неподаною і повернуто позовну заяву
ОСОБА_2 (а.с.11).

Повертаючи позовну заяву, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не виконано вимог ухвали від 25 вересня
2014 року.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного

Відповідно до ст. 10 Конституції України
державною мовою в Україні є українська
мова, відповідно мовою цивільного
судочинства в Україні також є
українська мова, що зумовлює звернення
до суду та всіх державних органів на
державній мові

Згідно ст.7 ЦПК України, мова цивільного
судочинства визначається статтею 14
Закону України "Про засади державної
мовної політики".

Згідно ст.14 Закону України "Про засади
державної мовної політики",
судочинство в Україні у цивільних,
господарських, адміністративних і
кримінальних справах здійснюється
державною мовою. Сторони, які беруть
участь у справі, подають до суду
письмові процесуальні документи і
докази, викладені державною мовою. У
межах території, на якій поширена
регіональна мова (мови), що відповідає
умовам частини третьої статті 8 цього
Закону, за згодою сторін суди можуть
здійснювати провадження цією
регіональною мовою (мовами), а також
допускається подача до суду письмових
процесуальних документів і доказів,
викладених цією регіональною мовою
(мовами), з перекладом, у разі
необхідності, на державну мову без
додаткових витрат для сторін процесу.

В порушення наведених норм позовна
заява ОСОБА_2 подана російською мовою
без перекладу на державну мову -
українську.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач є громадянином України.
Органом місцевого самоврядування
заходів, спрямованих на використання
будь-якої регіональної мови на
території м. Києва та Київської області
не застосовувались.

З огляду на викладене, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції що подання до суду позивачем
процесуального документу - позовної
заяви, яка складена російською мовою є
необґрунтованим, оскільки це
суперечить вимогам ст.14 Закону України
"Про засади державної мовної політики".

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, повернувши позовну заяву
ОСОБА_2 до Центру первинної
медико-санітарної допомоги № 3 про
порушення особового немайнового права
та стягнення моральної шкоди

Враховуючи наведе, апеляційна скарга
підлягає відхиленню, залишення ухали
суду першої інстанції без змін, як
такою, що постановлена з дотриманням
норм процесуального прав.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 07 листопада 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів

Головуючий:

Судді: