Справа № 303/8120/14-ц
Провадження № 6/303/543/14
У Х В А Л А

29 грудня 2014
року

м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого –
судді
Котубей І.І.

при
секретарі
Панас М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мукачево подання
державного виконавця районного
відділу державної виконавчої служби
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження у праві виїзду
громадянина України за межі України,

в с т а н о в и в:

Державний виконавець РВ ДВС
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 звернувся в
суд з поданням про тимчасове обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
до виконання ним зобов’язань,
покладених рішенням суду.

Подання мотивоване тим, що на виконанні
у РВ ДВС Мукачівського міськрайонного
управління юстиції знаходиться
виконавче провадження ВП 43614753 від
05.06.2014 року з примусового виконання
виконавчого листа № 2/303/1417/14, виданого
19.05.2014 року Мукачівським міськрайонним
судом про стягнення з ОСОБА_2 36238,43 грн.
боргу на користь ПАТ СК «ПЗУ Україна».
Боржнику було надано строк на
добровільне виконання вимог даного
виконавчого документа до 13.06.2014 року,
однак він ухиляється від виконання
рішення суду, а тому його слід обмежити
у праві виїзду за межі України.

Державний виконавець РВ ДВС
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1, який
звернувся з поданням, подав заяву про
розгляд подання без його участі.

Перевіривши матеріали подання суд
приходить до наступного висновку.

З матеріалів подання та матеріалів
справи вбачається, що на примусовому
виконанні РВ ДВС Мукачівського МРУЮ
знаходиться виконавчий лист № 2/303/1417/14
виданий 19.05.2014 року Мукачівським
міськрайонним судом про стягнення з
ОСОБА_2 36238,43 грн. боргу на користь ПАТ СК
«ПЗУ Україна».

06.06.2014 року державним виконавцем
внесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, копії
постанови направлені сторонам
виконавчого провадження для відому і
виконання.

Згідно зі ст.124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
України і є обов’язковими до виконання
на всій території України.

Примусовому виконанню підлягають
рішення, які не виконані в
добровільному порядку. Примусове
виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України. Зокрема,
державний виконавець зобов’язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, установлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право: у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника – фізичної особи
або керівника боржника – юридичної
особи за межі України – до виконання
зобов'язань за рішенням.

Статтею 217 ЦПК України встановлено, що
суд, який ухвалив рішення, може
визначити порядок його виконання,
надати відстрочку або розстрочити
виконання, вжити заходів для
забезпечення його виконання, про що
зазначає в рішенні. Одним із таких
заходів може бути тимчасове обмеження
особам (боржникам) у праві виїзду за
межі України з вилученням паспортного
документа чи без такого.

Статтею  377-1 ЦПК України передбачено,
що питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи у праві
виїзду за межі України  при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Статтею 6 п.5 Закону України "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України" визначено, що
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадках, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань.

Враховуючи вимоги вищевказаних норм
законів слід зробити висновок, що
обов’язковою умовою для встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника – фізичної особи за межі
України є ухилення його від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням.

За своїм змістом ухилення від
виконання зобов’язань означає такі
діяння (дії чи бездіяльність) особи
боржника, які полягають у навмисному чи
іншому свідомому невиконанні нею
зазначених обов’язків. Особа, яка має
невиконані зобов’язання, не може
вважатися винною в ухиленні, поки не
буде доведено протилежне. В зв’язку з
цим суд вважає, що задоволення цього
подання можливе лише за умови
доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов‘язань. Саме
невиконання боржником самостійно
зобов’язань протягом строку,
вказаному державним виконавцем у
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов’язків.

Виходячи з матеріалів подання та
матеріалів цивільної справи суд дійшов
висновку, що факт ухилення боржника від
виконання зобов’язань, покладених на
них судовим рішенням, не доведено
жодними доказами. Зокрема в матеріалах
подання відсутні будь-які дані про те,
що боржник належним чином повідомлений
про відкриття виконавчого провадження
і що йому надавався строк для
добровільного виконання рішення суду,
відсутні докази того, що боржник мав
можливість виконати зобов’язання,
однак умисно ухилився від їх виконання.

З доданого до подання акту державного
виконавця від 27.11.2014 року вбачається, що
боржник ОСОБА_2 за проживає за адресою,
на яку виконавцем направлялися
документи в ході виконавчого
провадження, зі слів родичів він
проживає в м.Львові, точне місце його
проживання чи передування невідоме.

Даним документам не тільки не
підтверджується, а і повністю
спростовується факт ухиляння боржника
від виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про
виконавче провадження» відсутність
відомостей про місце проживання
боржника є підставою для звернення в
суд з поданням про його розшук, а не з
поданням про обмеження у виїзді за межі
України.

За таких обставин, враховуючи
відсутність належних доказів щодо
ухилення боржника від виконання
судового рішення, суд приходить до
висновку, що в задоволенні подання слід
відмовити.

Керуючись ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в’їзду в
Україну громадян України», ст. 20 Закону
України «Про виконавче провадження»,
керуючись ст. ст. 208, 209, 210, 217, 218, 377-1, 293
ЦПК України, суд –

у х в а л и в :

В задоволенні подання державного
виконавця районного відділу державної
виконавчої служби Мукачівського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2
у праві виїзду за межі України –
відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну
скаргу протягом п’яти днів з дня
проголошення ухвали. Апеляційна скарга
подається  до апеляційного суду
Закарпатської області через
Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області.

Головуючий
І.І.Котубей