Справа № 740/5361/14
Провадження № 2/740/1725/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 грудня 2014 року м.
Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд
Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Діденко О.П.,

при секретарі Капленку І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ніжині
справу за позовною заявою публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,

В С Т А Н О В
И В:

Позивач публічне акціонерне
товариство "Дельта Банк" у позові
просив стягнути з відповідача ОСОБА_1
2659 грн. 83 коп. заборгованості по тілу
кредиту за кредитним договором №
001-24044-010911 від 01 вересня 2011 року,
мотивуючи тим, що взяті відповідачем
зобов"язання по вчасному поверненню
кредиту істотно порушені, у зв»язку з
чим станом на 08 жовтня 2014 року
утворилася вищезазначена
заборгованість, а також просив
стягнути з відповідача 243 грн. 60 коп. у
повернення сплаченого судового збору.

В судове засідання представник
позивача не з"явився, але в позові
представник позивача Духота І.В. просив
справу розглянути без його участі і не
заперечував проти заочного розгляду
справи. Згідно копії довіреності на а.с.
11 представнику позивача Духоті І.В.
позивачем надано право підписувати як
заяви, так і позовні заяви від імені
позивача.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання
не з"явився. Судова повістка, яка
направлялася йому за зазначеною у
позові адресою та яка відповідно до
довідки Ніжинського УДМС України в
Чернігівській області на а.с.13 є
зареєстрованим місцем проживання
відповідача, повернулась до суду
неврученою з відміткою пошти «За
зазначеною адресою не проживає», тому
відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України
відповідач ОСОБА_1 вважається таким, що
про час розгляду справи повідомлений, у
зв»язку з чим суд, відповідно до ст.224
ЦПК України, визнав можливим заочний
розгляд справи, проти чого представник
позивача у позові не заперечував, та,
відповідно до ст.197 ч.2 ЦПК України без
фіксування судового засідання
звукозаписувальним технічним засобом.

Дослідивши письмові докази, суд
приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 кредитного
договору позивач відкриває
відповідачеві поточний рахунок №
НОМЕР_1 у національній валюті України -
гривні, надає кредит шляхом відкриття
відновлювальної відкличної кредитної
лінії в загальному розмірі 100 000 (сто
тисяч) грн. та з встановленням ліміту на
день укладання договору у розмірі 2000
(дві тисячі) грн., надаючи йому платіжну
картку та здійснює його, як держателя
картки, обслуговування на умовах,
викладених у Тарифному пакеті
«Кредитна картка №1 (Visa Classic неіменна)»,
що міститься в додатку № 1 до договору
та які передбачають обов»язок
відповідача, отримавши кредитну карту:
щомісяця в строки, визначені тарифним
пакетом «Кредитна картка №1 (Visa Classic
неіменна)», здійснювати погашення
частини суми заборгованості за
кредитною лінією, яка виникла за
попередній звітний місяць у виді
частки обов»язкового погашення тіла
кредиту щомісяця у розмірі 5% від суми
кредитного ліміту за наявності
використаних коштів станом на день
розрахунку, що складається із частки
обов"язкового погашення тіла кредиту,
нарахованих процентів за кредит (п. 1.6.1
Тарифів), плати за обслуговування (п. 1.7
Тарифів), овердрафту, процентів за
овердрафт (п. 1.6.3 Тарифів), штрафу за
прострочену заборгованість (п. 3.1
Тарифів) та суми заборгованості
минулих періодів.

Відповідно до п.1.5 кредитного договору
кредитування рахунку в межах кредитної
лінії здійснюється протягом 364
календарних днів. Кожна наступна
кредитна лінія надається після спливу
строку надання попередньої, на умовах,
погоджених сторонами у цьому договорі
та не потребує підписання додаткових
угод, відповідно до чого, строк даного
кредитного договору був визначений з 01
вересня 2011 року по 01 вересня 2012 року,
оскільки відповідач умови договору не
виконував (останній платіж здійснено 24
жовтня 2011 року- розрахунок на а.с. 8 та
заява на а.с. 18) то з 01 січня 2013 року банк
припинив всі нарахування по кредитному
договору та переніс всю заборгованість
по кредитному договору до тіла кредиту.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутись до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено,
що перебіг загальної та спеціальної
позовної давності починається з дня,
коли особа довідалась або могла
довідатись про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що містяться у ст.
252-255 ЦК України.

Згідно правової позиції, яка
висловлена Верховним Судом України в
постанові від 17.09.2014 року (справа №6-95 цс
14), у разі неналежного виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором позовна давність за вимогами
кредитора про повернення кредитних
коштів та відсотків за користування
кредитом, повернення яких відповідно
до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України
рішення Верховного суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх судів України.

З розрахунку заборгованості за даним
договором кредиту, що на а.с. 8, видно, що
платіжний період для погашення частини
суми заборгованості за кредитною
лінією, яка виникла за попередній
звітний місяць у виді частки
обов»язкового погашення тіла кредиту
визначений з першого по останній день
звітного місяця та, що останній платіж
відповідачем проведено 24 жовтня 2011
року, а з даним позовом позивач
звернувся до суду 11 грудня 2014 року,
тобто з порушенням строку позовної
давності. Але так як відповідачем не
зроблено заяви про його застосування,
то відповідно до ч.ч. 3,4 ст.268 ЦК України
це не є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України
зобов"язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та у встановлений строк. Про
невиконання відповідачем взятих
зобов"язань свідчить заборгованість,
розмір якої підтверджується
розрахунком позивача на а.с. 8, який
жодними доказами з боку відповідача не
спростований.

Нормами ч. 2 ст. 1050 ЦК України
передбачено право позикодавця, в разі
прострочення повернення чергової
частини позики, вимагати дострокового
повернення частини позики, що
залишилась та сплати належних йому
відсотків.

З огляду на встановлене суд приходить
до висновку, що вимоги позивача
підлягають задоволеню у повному
обсязі, та, відповідно до ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача слід стягнути 243 грн. 60 коп. у
повернення сплаченого судового збору
(платіжне доручення на а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 212-215, 88, 224, 226, 227 ЦПК
України, ст.ст. 526, 530, 1050 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" заборгованість по тілу
кредиту за кредитним договором №
001-24044-010911 від 01 вересня 2011 року у
розмірі 2659 (дві тисячі шістсот
п»ятдесят дев»ять) грн. 83 коп. та 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп. судового
збору, а всього стягнути 2903 (дві тисячі
дев»ятсот три) грн. 43 коп.

Копію заочного рішення направити
відповідачу рекомендованим листом із
повідомленням не пізніше трьох днів з
дня проголошення рішення.

На рішення позивачем може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Чернігівської області через
Ніжинський міськрайонний суд протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя Діденко О.П.