АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9590/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Омелюх В. М. Доповідач - Городнича
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Городничої В.С.,

суддів - Варенко
О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Білаш
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
рішення Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 17 травня
2013 року по справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«БРОКБІЗНЕСБАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідачів,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29
вересня 2008 року між АТ
«Брокбізнесбанк», правонаступником
якого є позивач, та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір №1964/508С
про надання останній споживчого
кредиту в сумі 9400 гривень 00 копійок на 36
місяців з виплатою за користування
кредитом відсотків у розмірі 36% річних
зі строком повернення кредиту до 28
вересня 2011 року. Відповідачем
несвоєчасно та не у повному обсязі
виконувались взяті зобов'язання,
внаслідок чого станом на 14 лютого 2013
року виникла заборгованість за
кредитом в сумі 13426 грн. 71 коп. Виконання
зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним
договором забезпечувалось порукою
ОСОБА_3, відповідно до укладеного 29
вересня 2008 року договору поруки №1964.
Відповідачі не виконали взятих на себе
зобов'язань по поверненню кредиту та
сплаті відсотків за користування
кредитними коштами, внаслідок чого їм
направлялись письмові вимоги про
необхідність сплати заборгованості за
кредитним договором, у відповідь на які
кредит сплачено не було, в зв'язку з чим
позивач змушений звернутися до суду з
позовом про дострокове розірвання
кредитного договору, примусове
стягнення заборгованості, відсотків та
пені за кредитним договором.

Рішенням Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 17 травня
2013 року позовні вимоги задоволено
частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2
та ОСОБА_3 на користь ПАТ
"БРОКБІЗНЕСБАНК" за кредитним
договором №1964/508С від 29 вересня 2008 року
заборгованість по кредиту в сумі 13426
грн. 71 коп., відмовивши в задоволенні
решти позову. Вирішено питання щодо
судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду,
відповідачі подали апеляційні скарги,
в яких просять скасувати рішення суду
та постановити нове рішення,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги підлягають
частковому задоволенню, а рішення суду
скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 вересня 2008
року між АТ «Брокбізнесбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Брокбізнесбанк», як позикодавцем та
відповідачем ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір №1964/508С про надання
останньому споживчого кредиту в сумі
9400,00 грн. строком на 36 місяців з
виплатою за користування кредитом
відсотків у розмірі 36% річних зі
строком повернення кредиту до 28
вересня 2011 року.

Виконання умов кредитного договору
забезпечувалось порукою фізичної
особи - відповідача ОСОБА_3, відповідно
до укладеного 29 вересня 2008 року
договору поруки №1964, відповідно до
умов якого поручитель зобов'язався
перед позивачем відповідати солідарно
з позичальником у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання
зобов'язання за кредитним договором
№1964/508С від 29 вересня 2008 року.

ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 9400 грн., що
підтверджується заявами про видачу
готівки від 29 вересня 2008 року №,
№, але в порушення умов договору
не виконав взяті на себе грошові
зобов'язання та не виплатив в повному
обсязі та у встановлені кредитним
договором та графіком строки суму
кредиту та відсотки, що свідчить про
істотне порушення відповідачами в
односторонньому порядку умов
укладеної кредитної угоди, внаслідок
чого станом на 14 лютого 2013 року виникла
заборгованість за кредитом в сумі 13426
грн. 71 коп.

Враховуючи зазначене та керуючись ст.
526, 554, 610, 611, 626, 628, 629 ЦК України, суд
дійшов висновку про стягнення
заборгованості з відповідачів.

Крім того, суд прийшов до висновку про
те, що не підлягають задоволенню вимоги
позивача щодо розірвання укладеного
між сторонами 29 вересня 2008 року
кредитного договору №1964/508С, оскільки
відповідно до ст.651 ЦК України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом, в
той же час договір може бути змінено
або розірвано за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом
лише при наявності одночасно всіх умов,
передбачених п.1-п.4 ч.2 ст.652 ЦК України,
наявність яких позивачем ні в позовній
заяві не зазначена, ні в судовому
засіданні не доведена. За умовами
кредитного договору строк дії договору
визначений до 29 вересня 2011 року, а
домовленості між сторонами про
розірвання договору не досягнуто.

Проте погодитись з висновками суду
першої інстанції щодо стягнення
заборгованості з ОСОБА_3 не можна,
оскільки висновки суду не відповідають
обставинам справи, неповно суд з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, недоведені обставини, що мають
значення для справи, які суд вважає
встановленими, суд першої інстанції
неправильно застосував норми
матеріального та процесуального права.

Згідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України та ч. 1 ст.
252 ЦК України строком є певний період у
часі, зі спливом якого пов'язана дія чи
подія, яка має юридичне значення і
визначається він: роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами, а не
посиланням на подію, яка має настати.
Вказівкою на подію, яка має неминуче
настати, визначається термін - певний
момент у часі, з настанням якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення (ч. 2 ст. 251 ЦК України та ч. 2 ст.
252 ЦК України).

Тобто, умова договору поруки про
припинення поруки після повного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за кредитним договором не
може вважатися встановленням
сторонами договору поруки строку
припинення поруки.

Порука на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно п. 1.2 Договору поруки № 1964 від
17.05.2008 року зазначено, що розмір
відсотків, кредиту, пені, строки
платежів відсотків і повернення
кредиту, визначені умовами Кредитного
договору.

Згідно п. 1.1 Кредитного договору №
1964/508С від 29.09.2008 року визначено, що Банк
надає позичальнику грошові кошти на
суму 9400,00 грн. строком на 36 місяців з
29.09.2008р. по 28.09.2011 р., зі сплатою
процентів за користування кредитом у
розмірі 36% річних на інші споживчі цілі.

Тобто, договірними зобов'язаннями
встановлено граничний термін
повернення кредиту та відсотків за
його користування до 28 вересня 2011 року.

Як вбачається з матеріалів цивільної
справи, позов до суду позивачем був
поданий лише 26 лютого 2013 року, тобто
через два роки та п'ять місяців після
закінчення строку основного
зобов'язання, яким є дата - 28 вересня 2011
р.

Враховуючи вищевикладене,
рішення суду в частині стягнення з
ОСОБА_3 на користь ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК»
заборгованості за кредитним договором
та стягнення судового збору
постановлене без додержання норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційні скаргу необхідно
задовольнити частково, а рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
який позовні вимоги ПАТ
«БРОКБІЗНЕСБАНК» задовольнити
частково та стягнути на його користь
заборгованість за кредитним договором
в сумі 13 426 грн. 71 коп. з ОСОБА_2

В задоволенні позовних вимог банку до
ОСОБА_3 слід відмовити у зв'язку з
пропуском терміну звернення до суду.

Крім того в силу вимог ст. 88 ЦПК України
колегія суддів вважає за необхідне
стягнути з ОСОБА_2 на користь Банку
судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Рішення Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 17 травня
2013 року - скасувати.

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства
«БРОКБІЗНЕСБАНК» - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«БРОКБІЗНЕСБАНК» заборгованість за
кредитним договором № 1964/508С від 29
вересня 2008 року в сумі 13 426 грн. 71 коп., з
яких: по кредиту - 7394 грн. 17 коп., по
відсотках - 1899 грн. 12 коп., пеня по
кредиту і відсотках - 4133 грн. 42 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«БРОКБІЗНЕСБАНК» судовий збір у сумі 229
грн. 40 коп.

Відмовити публічному акціонерному
товариству «БРОКБІЗНЕСБАНК» в
задоволенні його позовних вимог до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та стягнення
судового збору.

В іншій частині рішення суду - залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
В.С. Городнича

Судді:
О.П. Варенко

О.В. Лаченкова