У х в а л а

15 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова
М.В., Карпенко С.О.,

Мостової Г.І., Писаної
Т.О.,

розглянувши заяву Публічного
акціонерного товариства «Український
інноваційний банк», подану його
представником ОСОБА_3, про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 14 листопада 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Публічного
акціонерного товариства «Український
інноваційний банк» про визнання
недійсним іпотечного договору,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що ОСОБА_6 за їхні спільні кошти
придбала квартиру АДРЕСА_1, проте
зареєструвала право власності на
квартиру тільки за собою. Рішенням
Рівненського міського суду
Рівненської області від 1 червня 2010
року право власності на цю квартиру
визнано за ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по
1/4 частці за кожним. 25 червня 2008 року між
ОСОБА_6 та ПАТ «Український
інноваційний банк» укладений договір
іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_6
передала ПАТ «Український
інноваційний банк» в іпотеку належну
їм на праві спільної часткової
власності квартиру, згоди на який вони
не давали. З огляду на зазначене,
просили визнати договір іпотеки,
укладений між ОСОБА_6 та ПАТ
«Український інноваційний банк»,
недійсним.

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 29 вересня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Рівненської області
від 28 жовтня 2014 року, позов задоволено.

Визнано недійсним іпотечний договір
від 25 червня 2008 року, укладений між
ОСОБА_6 та ПАТ «Український
інноваційний банк», посвідчений
приватним нотаріусом Рівненського
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
зареєстрований в реєстрі за № 4409.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 14 листопада 2014
року відмовлено у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою ПАТ «Український інноваційний
банк» на рішення Рівненського міського
суду Рівненської області від 29 вересня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 28 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Публічного
акціонерного товариства «Український
інноваційний банк» про визнання
недійсним іпотечного договору.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява ПАТ
«Український інноваційний банк»,
подана його представником ОСОБА_3, про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 листопада 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
саме ст. 23 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Як приклад неоднакового застосування
судами касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справі від 13 липня 2011
року, постановлену за результатами
розгляду касаційної скарги на рішення
апеляційного суду Закарпатської
області від 6 травня 2011 року у справі
про визнання правочинів недійсними.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування ст. ст.
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.

Проте зміст судового рішення суду
касаційної інстанції, про перегляд
якого подана заява, та додана до неї
ухвала Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 липня 2011 року,
на яку заявник посилається як на
приклад неоднакового застосування
судами ст. 23 Закону України «Про
іпотеку», мають різний предмет та
підстави позову, містять різні
встановлені судом фактичні обставини і
таке не свідчить про неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції зазначеної норми
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування
судами касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник також
наводить постанову Верховного Суду
України від 7 листопада 2011 року,
прийняту за результатами розгляду
заяви про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 4 травня 2011 року у справі про
визнання права власності та визнання
недійсним договору іпотеки; постанову
Верховного Суду України від 16 травня 2012
року, прийняту за результатами
розгляду заяви про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 жовтня 2011 року у справі про
визнання права власності та визнання
недійсним договору іпотеки.

Відповідно до п. 9 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування ст. ст.
353-360 ЦПК України» судовими рішеннями,
на які заявник посилається на
підтвердження підстави, передбаченої
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, можуть бути
рішення: Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ; Вищого
адміністративного суду України; Вищого
господарського суду України; Судової
палати у цивільних справах Верховного
Суду України, ухвалені як судом
касаційної інстанції; апеляційних
судів загальної юрисдикції як судів
касаційної інстанції в цивільних
справах, яким право на перегляд у
касаційному порядку цивільних справ
було надано Законом «Про внесення змін
до Закону України «Про судоустрій
України щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ» від 22 лютого
2007 року № 697-У. Зазначений перелік таких
судових рішень є вичерпним. Тому на
постанови Верховного Суду України від 7
листопада 2011 року та від 16 травня 2012
року посилання здійснюватись не може.

За таких обставин колегія судів дійшла
висновку, що заявник не надав різних за
змістом судових рішень, ухвалених
судами касаційної інстанції за
тотожних предмета спору, підстав
позову, аналогічних обставин і
однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно з вимогами п. 1
ч. 1 ст. 355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Публічного
акціонерного товариства «Український
інноваційний банк» про визнання
недійсним іпотечного договору до
провадження Верховного Суду України за
заявою Публічного акціонерного
товариства «Український інноваційний
банк», поданою його представником
ОСОБА_3, про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 листопада 2014 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О.Дьоміна Судді:
М.В.Дем'яносов С.О.Карпенко
Г.І.Мостова Т.О.Писана