Провадження № 2/331/1920/14
(№ 331/7786/14-ц)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2014 року м.
Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у
складі головуючого судді Мінасова В.В.,
при секретарі Федорович Ю.Г.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Запоріжжя
справу за позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Державний проектний
інститут «Запоріжцивілпроект» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку та
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернулася до суду з позовом, в
якому зазначає, що вона працювала в ДП
«ДПІ «Запоріжцивілпроект». 17.01.2014 року
її було звільнено з роботи. При
звільненні розрахунок з нею за період з
вересня 2013 по день звільнення в повному
обсязі проведено не було.
Заборгованість за цей період стягнута
судовими наказами. Але залишилася
заборгованість по зарплаті за січень
2013 року у сумі 428,71 грн. та з невиплати
заборгованості за тимчасову
непрацездатність у сумі 1453,5 грн. Тому
просить стягнути з відповідача вказані
суми та середній заробіток за час
затримки розрахунку за період з 18 січня
по 20 вересня 2014 року у сумі 26864,17 грн.,
моральну шкоду - 3000 грн. та судові
витрати.

В подальшому відповідач уточнила
позивні вимоги та просить стягнути з
відповідача заборгованість по
зарплаті у сумі 428,71 грн. та 1453,5 грн. і та
середній заробіток за час затримки
розрахунку за період з 18 січня по 12
листопада 2014 року у сумі 31606,92 грн.,
моральну шкоду - 3000 грн. та судові
витрати.

В судове засідання позивач не з'явився.
Звернувся до суду з заявою про розгляд
справи за її відсутності. На
задоволенні позову наполягає. Проти
заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Повістку
отримав. Подав заяву про розгляд справи
за його відсутності, позов визнає.

Тому суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутністю представника
відповідача.

Вивчивши докази по справі, суд вважає
позов таким, що підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом ДП «ДПІ
«Запоріжцивілпроект» № 05-К від 17.01.2014
року ОСОБА_1 звільнено з роботи за ч.1 ст.
40 КЗпП України.

Згідно з довідками ДП «ДПІ
«Запоріжцивілпроект» заборгованість
перед ОСОБА_1 з невиплати
заборгованості за тимчасову
непрацездатність складає 1453,5 грн. та в
січні 2013 року з неї утримано
профспілкові внески у сумі 266,24

Наказами Жовтневого районного суду від
28 серпня, 04,05 листопада, 23 грудня 2013
року, 29 січня 2014 року з ДП «ДПІ
«Запоріжцивілпроект» на користь
ОСОБА_1 стягувалися суми
заборгованості по зарплаті.

Сума середньоденного заробітку
позивача 187,72 грн. визнана відповідачем.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Відповідно до ст.. 117 КЗпП України у разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

При наявності спору про розміри
належних звільненому працівникові сум
власник або уповноважений ним орган
повинен сплатити зазначене в цій
статті відшкодування в тому разі, коли
спір вирішено на користь працівника.
Якщо спір вирішено на користь
працівника частково, то розмір
відшкодування за час затримки визначає
орган, який виносить рішення по суті
спору.

При розрахунку середнього заробітку за
час затримки розрахунку при звільненні
суд виходить з наступного:

Згідно з п. 2,3,5,8 Постанови КМ України №
100 від 08.02.1995 року «Про затвердження
Порядку обчислення середньої
заробітної плати» середньомісячна
заробітна плата обчислюється виходячи
з виплат за останні 2 календарні місяці
роботи, що передують події, з якою
пов'язана відповідна виплата.

Усі виплати включаються в розрахунок
середньої заробітної плати у тому
розмірі, в якому вони нараховані, без
виключення сум відрахування на
податки, стягнення аліментів тощо, за
винятком відрахувань із заробітної
плати осіб, засуджених за вироком суду
до виправних робіт без позбавлення
волі.

Нарахування виплат у всіх випадках
збереження середньої заробітної плати
провадиться виходячи з розміру
середньоденної (годинної) заробітної
плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із
середньої заробітної плати за останні
два місяці роботи, провадяться шляхом
множення середньоденного (годинного)
заробітку на число робочих днів/годин,
а у випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

Сума середньоденного заробітку
позивача складає 187,72 грн. Кількість
днів затримки розрахунку при
звільненні на день подання позову
складає 205 днів на день подання позову.
187,82*205= 31606,92 грн.

Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди,
позивач вказала, що внаслідок
протиправної поведінки відповідача
зазнала моральних страждань, порушений
її життєвий уклад та відсутні кошти для
життя.

Згідно зі ст.. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Позивачем не доведено завдання
моральної шкоди, тому у цієї вимозі
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 208, 212-215 ЦПК
України, ст. 116,117 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства
«Державний проектний інститут
«Запоріжцивілпроект» на користь
ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) заборгованість по
зарплаті у розмірі 1882,21 грн. та середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні 31606,92 грн. без урахування
податків і обов'язкових платежів.

В решті позивних вимог відмовити.

Стягнути з Державного підприємства
«Державний проектний інститут
«Запоріжцивілпроект» на користь
держави судовий збір у розмірі 334,89 грн.

Рішення в частині присудження виплати
заробітної плати за один місяць
підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Запорізької області на
протязі десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В.
Мінасов