Справа
№ 363/3532/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 грудня 2014 року Вишгородський районний
суд Київської області в складі:

головуючого - судді Підкурганного
В.В.

при секретарі Грищенко К.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вишгороді
Київської області цивільну справу за
позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до
Відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві, ПАТ «Фідобанк»,
третя особа - ОСОБА_2 про звільнення
заставленого майна з під арешту,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся
до суду з названим позовом, посилаючись
на те, що постановою державного
виконавця Оболонського РУЮ в м. Києві
від 13 грудня 12 року в інтересах
стягувача ПАТ «Фідобанк»
(правонаступника ПАТ «ЕрстеБанк»),
накладено арешт на все майно боржника
ОСОБА_2, у тому числі, на автомобіль
Ніссан Тііда д.н.з. НОМЕР_3, земельну
ділянку площею 0,1606 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку
АДРЕСА_1.

В позові стверджується, що зазначеним
порушено права позивача, який згідно
договору застави транспортного засобу
від 18 квітня 2007 року та договору
іпотеки від 14 листопада 2007 року має
першочергове право звернути стягнення
на вказане майно.

У судовому засіданні представник
позивача просив позов задовольнити з
підстав викладених у ньому та зазначив,
що рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 28 листопада
2014 року було задоволено банку до ОСОБА_2
та стягнуто заборгованість за
кредитним договором.

Представник 3-ї особи ОСОБА_2 проти
позову банку не заперечувала.

Представник ПАТ «Фідобанку» як і
представник Відділу ДВС Оболонського
РУЮ в м. Києві до суду не прибули, про
час, день та місце розгляду справи
повідомлялися у встановленому законом
порядку, причини неявки суду не відомі.

Оскільки суд позбавлений можливості
відкласти розгляд справи на підставі
статті 169 ЦПК України, в межах строку
встановленого статтею 157 ЦПК України,
дану справу слід розглянути за
фактичної явки учасників процесу.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 14
листопада 2007 року між ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір та договір іпотеки
щодо земельної ділянки площею 0,1606 га
для будівництва та обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1, кадастровий
номер :03:185:005.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 28 листопада
2014 року, яке набрало законної сили, було
задоволено банку до ОСОБА_2 та стягнуто
заборгованість за зазначеним
кредитним договором.

10 квітня 2007 року між ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір, на забезпечення
виконання якого 18 квітня 2007 року між
сторонами укладено договір застави
транспортного засобу - автомобіля
Ніссан Тііда д.н.з. НОМЕР_3.

Станом на 12 березня 2013 року
заборгованість ОСОБА_2 за цим договором
становить 80 859, 50 грн.

Заставна вартість зазначеного
автомобіля становить 116 150 грн.

13 грудня 12 року постановою ВДВС
Оболонського РУЮ в м. Києві накладено
арешт на все майно ОСОБА_2 згідно
виконавчого листа Дніпровського
районного суду м. Києва від 16.03.2012 року
про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Ерстебанк» (правонаступник ПАТ
«Фідобанк») заборгованості в розмірі 395
063 грн. 66 коп.

З огляду на встановлені обставини,
судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 1 ЦПК України,
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Порядок передачі майна у заставу та
звернення стягнення на це майно
визначений статтями 572-597 ЦК України,
Законом України «Про заставу», Законом
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Заборгованість за кредитними,
договірними зобов'язаннями ОСОБА_2 не
погашена.

Крім того, судом зазначається про
наявність судового рішення від 28
листопада 2014 року про стягнення на
користь позивача із ОСОБА_2
заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до статті 572 ЦК України в
силу застави кредитор (заставодавець)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Застава, як правовий інститут
цивільного законодавства виконує
забезпечувальну функцію, тобто
спрямований на те, щоб гарантувати
кредитору - заставодержателю
задоволення його вимог за рахунок
певного, заздалегідь визначеного
сторонами майна, незалежно від
майнового стану боржника, і наявності у
нього заборгованості перед іншими
кредиторами, отже застава
встановлюється для гарантування
майнових інтересів кредитора-
заставодержателя.

Відповідно до частини 3 статті 52 Закону
України «Про виконавче провадження»,
для задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі:

· виникнення права застави після
винесення судом рішення про стягнення
з боржника коштів;

· коли вартість предмета застави
перевищує розмір заборгованості
боржника заставодержателю.

Відповідно до частини 4 статті 52 Закону
України «Про виконавче провадження»
про звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателя не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або тоді, коли йому стало
відомо, про арештоване майно боржника
знаходиться у заставі, роз'яснює
заставодержателю право на звернення до
суду з позовом про звільнення
заставленого майна з-під арешту.

Тому, суд приходить до висновку, що
кредитні зобов'язання ОСОБА_2
забезпечені заставою, не погашені, а
відтак, заставодержатель має переважне
право на задоволення його вимог, у тому
числі, шляхом звернення стягнення на
заставлене майно.

З цих підстав, позов підлягає
задоволенню щодо звільнення з - під
арешту, накладеного відповідачем,
земельної ділянки площею 0,1606 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1, кадастровий
номер :03:185:005 та автомобіля
«Ніссан Тііда» д.н.з. НОМЕР_3.

В той же час, не є такими що підлягають
задоволенню вимоги позивача про
зобов'язання Відділу ДВС Оболонського
районного управління юстиції щодо
вчинення дій, спрямованих на зняття
того ж арешту та вилучення записів про
його арешт із Єдиного реєстру заборон
відчудження об'єктів рухомого та
нерухомого майна ОСОБА_2, так як
зазначене має бути здійснене
уповноваженим працівником органу ДВС у
порядку, визначеному Законом України
«Про виконавче провадження».

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до
Відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві, ПАТ «Фідобанк»,
третя особа - ОСОБА_2 про звільнення
заставленого майна з під арешту -
задовольнити частково.

Звільнити з-під арешту, накладеного
Відділом державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції та виключити з акта опису й
арешту майна, майно, що належить ОСОБА_2
та перебуває в заставі Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль», а саме:

- земельну ділянку, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер
:03:185:0005, для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
загальною площею 0,1606 га, яка належить
іпотекодавцю на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку ЯД №765692, виданого Управлінням
земельних ресурсів у Вишгородському
районі Київської області 7 листопада 2007
року на підставі договору купівлі -
продажу земельної ділянки від 24 жовтня
2007 року №4587, акт зареєстровано в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договір оренди землі №58:

- транспортний засіб марки NISSAN ТІIDА, 2006
року випуску, зеленого кольору, номер
шасі (кузова, рами) № НОМЕР_4,
реєстраційний номер НОМЕР_3.

Решта позовних вимог задоволенню не
підлягає.

Заочне рішення може бути переглянуте
Вишгородським районним судом
Київської області за письмовою заявою
відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.

Суддя