пр. № 2-к/759/7/14
ун. № 759/9335/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року Святошинський
районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді -
Макаренко В.В.,

при секретарі -
Копчук Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні клопотання Головного
управління юстиції у м.Києві, як
уповноважений орган, ОСОБА_1 про
надання дозволу на виконання на
території України рішення суду
Кобринського району Брестської
області Республіки Білорусь від 21
березня 2014 року про стягнення
аліментів з ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління юстиції у м.Києві,
як уповноважений орган, направило до
Святошинського районного суду м.Києва,
на підставі Конвенції про правову
допомогу по цивільним, сімейним та
кримінальним справам, клопотання
ОСОБА_1 про надання дозволу на
виконання на території України рішення
суду Кобринського району Брестської
області Республіки Білорусь від 21
березня 2014 року про стягнення
аліментів з ОСОБА_2, яка мешкає за
адресою: АДРЕСА_2.

Боржник в судовому засіданні просила
відмовити в задоволенні даного
клопотання, зазначивши, що здійснює
виплату аліментів ОСОБА_1 поштовими
переказами, надала в засіданні докази
здійснення вказаних переказів та
розписку ОСОБА_1 від 11.11.2014 року про те,
що остання отримувала електронні
грошові перекази, які надходили з
АДРЕСА_2.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що клопотання
Головного управління юстиції у м.Києві,
про визнання та надання дозволу на
примусове виконання на території
України рішення суду Кобринського
району Брестської області Республіки
Білорусь від 21 березня 2014 року про
стягнення аліментів з ОСОБА_2, не
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
листа Українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» Київська міська дирекція,
Південний поштамт, в період з квітня по
вересень 2014 із відділення поштового
зв'язку Київ-148 на адресу:
АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_3, Південним
поштамтом проведено перевірку, згідно
з відповіддю Белпошти слідує, поштовий
переказ № 306 на суму 400,00 грн. (30,58 USD)
від 15.04.2014 року, виплачений 18.04.2014
особисто адресату; поштовий
переказ № 129 на суму 360,00 грн. (30,13 USD) від
13.05.2014 року, виплачений 14.05.2014 особисто
адресату; поштовий переказ № 178 на суму
360,00 грн. (30,00 USD) від 17.06.2014, виплачений
21.06.2014 особисто адресату; поштовий
переказ № 292 на суму 360,00 грн. (30,18 USD) від
24.07.2014, виплачений 26.07.2014 особисто
адресату; поштовий переказ № 312 на суму
430,00 грн. (29,80 USD) від 28.08.2014, виплачений
30.08.2014 особисто адресату; поштовий
переказ № 276 на суму 400,00 грн. (29,76 USD) від
25.09.2014 виплачений 27.09.2014 особисто
адресату. ОСОБА_3 підтвердила письмово
отримання поштових переказів.

Згідно ст. 395 ЦПК України суд
постановляє ухвалу про надання дозволу
на примусове виконання рішення
іноземного суду або про відмову у
задоволенні клопотання з цього
питання.

Відповідно до Договору між Україною та
Республікою Білорусь про правову
допомогу та правові відносини у
цивільних, сімейних, трудових та
кримінальних справах, що стосуються
стягнення коштів на утримання у
цивільних справах, застосовується
законодавство Договірної Сторони, на
території якої винесено рішення (п. а, ч.
1, ст. 55 Конвенции).

Рішення іноземного суду вступило в
законну силу і відповідно до Договору
підлягає виконанню на території
України. Частиною 1 ст. 309 ЦПК України
передбачено, що рішення іноземного
суду визнається та виконується в
Україні, якщо його визнання та
виконання передбачено міжнародними
договорами, згода на зобовязання яких
надана Верховною Радою України, або за
принципом взаємності за домовленістю з
іноземною державою, рішення суду якої
має виконуватися в Україні.

Відповідно до ст. 81 ЗУ «Про міжнародне
приватне право» в Україні можуть бути
визнані та виконані рішення іноземних
судів у справах, що виникають з
цивільних, трудових, сімейних та
господарських правовідносин, вироки
іноземних судів у кримінальних справах
у частині, що стосується відшкодування
шкоди та заподіяних збитків, а також
рішення іноземних арбітражів та інших
органів іноземних держав, до
компетенції яких належить розгляд
цивільних і господарських справ, що
набрали законної сили.

Згідно із ст. 1 ЗУ «Про міжнародне
приватне право» визнання рішення
іноземного суду - це поширення законної
сили рішення іноземного суду на
територію України в порядку,
встановленому законом.

Пленум Верховного Суду України у п.1
своєї Постанови № 12 «Про практику
розгляду судами клопотань про визнання
й виконання рішень іноземних судів та
арбітражів і про скасування рішень,
постановлених у порядку міжнародного
комерційного арбітражу на території
України» від 24.12.1999 року визначив, що
розгляд судами клопотань про визнання
і виконання рішень іноземних судів є
особливою формою взаємної правової
допомоги, яка надається Україною та
іншими державами учасницями
відповідних міжнародних договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 390 ЦПК України
рішення іноземного суду (суду
іноземної держави; інших компетентних
органів іноземних держав,
до компетенції яких належить
розгляд цивільних чи господарських
справ; іноземних чи міжнародних
арбітражів) визнаються та виконуються
в Україні, якщо їх визнання та
виконання передбачено міжнародним
договором, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою
України, або за принципом взаємності.

З урахуванням викладеного та на
підставі наданих у справі доказів, з
яких судом встановлено підстави
для відмови у задоволенні клопотання
про надання дозволу на примусове
виконання рішення іноземного суду, суд
вважає клопотання таким, що не підлягає
задоволенню, оскільки, як вбачається із
доданих документів, виконання рішення
суду Кобринського району Брестської
області Республіки Білорусь від 21
березня 2014 року про стягнення
аліментів з ОСОБА_2, виконується
боржником в добровільному порядку.

Керуючись ст.ст.391, 392 ч.1, 395 ,
396 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання.

Повернути без виконання рішення суду
Кобринського району Брестської
області Республіки Білорусь від 21
березня 2014 року клопотання у наданні
дозволу на примусове виконання на
території України, про стягнення
аліментів з ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана до Апеляційного суду
м.Києва протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя Святошинського

районного суду м.Києва
Макаренко В.В.