Провадження № 2-п/161/369/14
У Х В А Л А

16 грудня 2014 року
Луцький міськрайонний суд
Волинської області

в складі:судді
-
ОСОБА_1

при
секретарі          -
Бакай Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Луцька
заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного
рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 09 вересня 2011
року по справі за позовом Закритого
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
звернення стягнення та виселення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася в суд з
заявою про перегляд заочного рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 09 вересня 2011
року по справі за позовом Закритого
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
звернення стягнення та виселення.

В заяві просить суд скасувати заочне
рішення Луцького міськрайонного суду
від 09.09.2011 року по вищевказаній
цивільній справі оскільки, воно
ухвалено з порушенням норм
матеріального права при неповному
з’ясуванні обставин, що мають значення
для справи.

Заявник в судове засідання не
з’явилася, хоча належним чином була
повідомлена про день та час розгляду
заяви, суд вважає за можливе провести
розгляд у її відсутності.

Представник позивача в судове
засідання не з’явився, подав до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутності.

Оцінивши та дослідивши представлені
докази в їх сукупності суд приходить до
висновку, що в задоволенні заяви слід
відмовити.

09 вересня 2011 року по справі за позовом
Закритого акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про звернення стягнення та
виселення ухвалено заочне рішення.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з’явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Вказана вище стаття передбачає
сукупність двох обставин для
скасування заочного рішення суду,
поважність причин неявки в судове
засідання та наявність доказів, що
мають істотне значення для правильного
вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 про судове засідання належним
чином була повідомлена судом про день
та час розгляду справи, однак,
кореспонденцію не отримувала і вона
повернута за терміном зберігання
поштовим відділенням (а.с. 28), що
свідчить про недобросовісне
користування належними їй
процесуальними правами. Крім того,
заявник не надала суду доказів, які
мають істотне значення для правильного
вирішення справи, та які не були
предметом оцінки судом, який ухвалив
рішення. Слід зазначити, що посилання
заявника на застосування Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» є безпідставний, оскільки сам
по собі Закон не може бути підставою
для скасування заочного рішення по
справі, оскільки на час ухвалення
даного рішення його не існувало.

Таким чином, у зв’язку з відсутністю
підстав для скасування заочного
рішення суду від 09 вересня 2011 року по
справі за позовом Закритого
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
звернення стягнення та виселення, суд
приходить до висновку, що у задоволенні
заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про
перегляд заочного рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 09 вересня 2011 року по справі
за позовом Закритого акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення та виселення – відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду
С.С.
Крупінська