Справа № 562/2692/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" жовтня 2014 р.
Здолбунівський районний суд

Рівненської
області

в складі: головуючого судді
Мички І. М.

при секретарі
Прадош О. М.

за участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Здолбунів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про встановлення факту
спільного проживання,-

в с т а н о в и в:

У поданій до суду позовній заяві
позивач просить встановити факт
спільного проживання однією сім'єю
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 2000 року по липень 2012
року.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що з
2000 року року по липень 2012 року
перебував у фактичних шлюбних
відносинах з ОСОБА_4 (мали спільний
бюджет, вели спільне господарство,
підтримували подружні стосунки).

Стверджує, що за час спільного
проживання він з дружиною у 2010 році за
спільні кошти для потреб їхньої сім'ї
набули майно: житловий будинок з
надвірними будівлями, розташований за
адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль
Фольксваген ЛТ35, 2005 року випуску, д.н.
НОМЕР_1.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та його представник вимоги
позовної заяви підтримали, просили їх
задоволити.

Представник відповідача у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, просив відмовити у задоволенні
позову.

Вислухавши пояснення позивача,
представників, свідків, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦК України
акти цивільного законодавства
регулюють відносини, які виникли з дня
набрання ними чинності.

Згідно КпШС УРСР, який діяв до 01
січня 2004 року, фактичні шлюбні
відносини не породжували будь - яких
правових наслідків для сторін та
виникнення прав та обов'язків подружжя.

Сімейний кодекс України в
редакції Закону України від 10 січня 2002
року набув чинності лише 01 січня 2004
року і на правовідносини, що виникли до
1 січня 2004 року не розповсюджуються.

За загальним правилом дії законів
та інших нормативно - правових актів у
часі ( ч.1 ст.58 Конституції України)
норми Сімейного кодексу України
застосовуються до сімейних відносин,
які виникли після набрання ним
чинності, тобто не раніше 1 січня 2004
року. До сімейних відносин, які вже
існували на зазначену дату, норми
Сімейного кодексу України
застосовуються в частині лише тих прав
і обов'язків, що виникли після набрання
ним чинності. Ці права і обов'язки
визначаються на підставах,
передбачених СК України, що прямо
передбачено п.1 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів".

Таким чином, ст. 74 Сімейного
кодексу України набрала чинності з
1.01.2004 року, регулює майнові
правовідносини між чоловіком і жінкою
у фактичному шлюбі та не має зворотної
дії у часі.

З огляду на викладене факт,
проживання сторін однією сім'єю без
перебування у шлюбі, можливо
встановлювати тільки з 01.01.2004 року.

Відповідно до ст.212 ЦПК України,
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Позивачем доведено факт
перебування його з відповідачкою у
період з 01 січня 2004 року по липень 2012
року у фактичних шлюбних відносинах і
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, а також ведення
спільного господарства та наявності
єдиного сімейного бюджету.

В період проживання однією сім'єю
придбали за спільні кошти житловий
будинок з надвірними будівлями,
розташований за адресою: АДРЕСА_1 та
автомобіль Фольксваген ЛТ35, 2005 року
випуску, д.н. НОМЕР_1. Вони вели спільне
господарство, були пов'язані спільним
побутом, спільно сплачували комунальні
платежі, інші необхідні витрати, мали
взаємні права та обов'язки, проживали
однією сім'єю.

Те, що між сторонами були сімейні
стосунки з січня 2004 року по липень 2012
року (коли вони були припинені за
твердженням відповідача)
підтверджується оглянутими судом
фотокартки про святкування родинних
подій та показаннями свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Відповідно ст.256 ЦПК України суди
встановлюють факт сумісного
проживання жінки та чоловіка без шлюбу.

Відповідно до ст.3 СК України,
сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки, через
формулювання її ознак.

Згідно вказаних раніше фактичних
обставин, суд прийшов до висновку про
наявність підстав для встановлення
факту проживання позивача з
відповідачкою однією сім'єю .

На підставі ст. ст. 3 Сімейного
кодексу України, п.1 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів",
керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 60, 209, 212, 214 - 215,
256 Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 про встановлення факту
спільного проживання - задовільнити.

Встановити факт проживання
однією сім'єю як чоловіка та жінки без
шлюбу, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в період з 01 січня 2004 року
по липень 2012 року.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Здолбунівський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. У разі якщо рішення
було постановлено без участі особи, яка
його оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя: