Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Рожина Ю.М.,

суддів - Максимчук З.М.,
Ковальчук Н.М.,

секретаря судового засідання -
Пиляй І.С.,

з участю

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Острозького районного суду
Рівненської області від 11 листопада 2014
року в справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третьої особи державного
нотаріуса Острозької державної
нотаріальної контори, про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування по заповіту, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Острозького районного суду
Рівненської області від 11 листопада 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
посилається на незаконність рішення
суду першої інстанції.

Рахує невірним посилання суду на
наявність у відповідачки заповіту від
26.12.1992 року, відповідно до якого їх
матір заповіла для останньої все майно,
оскільки на момент складання заповіту
спадкодавиця не мала у власності
земельної частки (паю).

Доводить, що 22 серпня 2001 року був
складений заповіт, яким спадкодавиця
заповіла в рівних частках йому та
відповідачці земельну частку (пай), а у
відповідності до норм діючого
законодавства заповіт, що складений
пізніше має перевагу над попереднім.

Вважає, що суд перебрав на себе
повноваження і позбавив його права на
спадщину, яку заповіла йому матір,
оскільки, якщо й змінилася назва
документа, що підтверджує право
власності, то земля, яка була виділена
останній залишилася у розмірах,
виділених в 1996 році. За викладених
обставин просить рішення скасувати,
ухвалити нове рішення по суті позовних
вимог.

В запереченні на апеляційну скаргу
відповідачка ОСОБА_2 апеляційну скаргу
не визнає, вважає її необґрунтованою в
повному обсязі. Зазначає, що рішення
Острозького районного суду від 11.11.2014
року ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
є законним і обґрунтованим. Вказує, що
суд дав належну правову оцінку повно і
всебічно з'ясованим обставинам, на які
сторони послалися як на підставу своїх
вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому порядку. Доводить, що нотаріус
обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 у видачі
свідоцтва про право на спадщину по
заповіту. Рахує, що позивач не надав та
не вказав суду на докази на
підтвердження обставин на які він
посилався в обґрунтування своїх
позовних вимог, а інші твердження та
доводи що містяться у апеляційній
скарзі не спростовують висновків суду
першої інстанції. Просить апеляційну
скаргу відхилити, рішення залишити без
змін.

Перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, місцевий суд виходив з того, що
на момент відкриття спадщини, у
спадкодавця був відсутній сертифікат
на право на земельну частку (пай) серії
РВ№012659, виданий 26 березня 1996 року
Острозькою районною державною
адміністрацією, на котрий було
посвідчено заповіт, а заповіту щодо
державних актів про право власності на
землю у позивача та відповідачки немає.
За таких обставин позивач не може
претендувати на отримання у власність ?
частини земельних ділянок, що
залишилися після смерті його мами, та
право власності на котрі посвідчується
Державними актами на землю.

Колегія суддів не може погодитися із
таким висновок суду першої інстанції з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 29 грудня 1992 року склала заповіт,
посвідчений заступником голови
Грем'яцької сільської ради Острозького
району за реєстровим №65, за яким
спадкодавець заповідала все своє
майно, де б воно не було і з чого не
складалось на день смерті дочці ОСОБА_2.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями в
рівних долях, за заповітом посвідченим
секретарем Грем'яцької сільської ради
Острозького району за реєстровим №20
від 22 серпня 2001 року, після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Цей
заповіт складено на право на земельну
частку (пай), посвідчене сертифікатом
на право на земельну частку (пай) серії
РВ №012659, виданий 26 березня 1996 року
Острозькою районною державною
адміністрацією.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1
підтвердив доводи апеляційної скарги,
що спадкодавець ОСОБА_3 на підставі
сертифіката на право на земельну
частку (пай) серії РВ №012659, виданим 26
березня 1996 року Острозькою районною
державною адміністрацією, отримала
земельні ділянки: площею 0,22 га, що
знаходиться на території
Вельбівненської сільської ради
Острозького району Рівненської
області на підставі державного акту на
право приватної власності на земельну
ділянку серії ІІІ-РВ №020748 виданого
Вельбівненською сільською радою
Острозького району 14 червня 2002 року та
площею 1,83 га, що знаходиться на
території Грем'яцької сільської ради
Острозького району Рівненської
області на підставі державного акту на
право приватної власності на земельну
ділянку серії І-РВ №034435 виданого
Грем'яцькою сільською радою
Острозького району 9 січня 2002 року.

Після звернення позивача та
відповідача до Острозької районної
державної нотаріальної контори
державний нотаріус постановою від 7.08.204
року відмовив ОСОБА_1 у видачі
свідоцтва про право на спадщину по
заповіту, з тих підстав, що спадкоємцем
не було надано сертифікат на право на
земельну частку (пай), натомість надані
державні акти на право приватної
власності на землю, про які в заповіті
не йдеться.

Відповідно до ч.2 ст.1254 ЦК України
заповідач має право у будь-який час
скласти новий заповіт. Заповіт, який
було складено пізніше, скасовує
попередній заповіт повністю або у тій
частині, в якій він йому суперечить.

Відмовляючи у задоволенні позову
суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про дійсність
заповіту від 29 грудня 1992 року в частині
спадкування відповідачкою земельних
ділянок як єдиним спадкоємцем та
безпідставністю позовних вимог
позивача щодо спадкування земельних
ділянок по ? частці разом з
відповідачкою.

Колегія суддів дійшла висновку,
що заповіт посвідчений секретарем
Грем'яцької сільської ради Острозького
району за реєстровим №20 від 22 серпня 2001
року, у відповідності до приписів ч.2
ст.1254 ЦК України, скасував попередній
заповіт в частині спадкування
земельних ділянок, що належали
спадкодавцю на час смерті, а тому
позивач у відповідності до волі
спадкодавця, викладеної в заповіті,
успадковує по ? частці земельні
ділянки, що належали спадкодавцю на час
відкриття спадщини, пов'язаної із
смертю ІНФОРМАЦІЯ_1.

За викладених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що доводи апеляційної
скарги заслуговують на увагу, а тому
наявні підстави для застосування
положень ст.307 ЦПК України щодо
скасування рішення суду першої
інстанції, яке прийняте з порушенням
норм матеріального та процесуального
права та ухваленням нового рішення про
задоволення позову.

На підставі викладеного, відповідно до
ст.1254 ЦК України, керуючись
ст.ст.303,307,309,314,316,324,325 ЦПК України
колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Острозького районного
Рівненської області від 11 листопада 2014
року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи
державного нотаріуса Острозької
державної нотаріальної контори, про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування по
заповіту задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1 в
порядку спадкування за заповітом на ?
частку земельних ділянок: площею 0,22 га,
що знаходиться на території
Вельбівненської сільської ради
Острозького району Рівненської
області та належала на праві власності
ОСОБА_3 на підставі державного акту на
право приватної власності на земельну
ділянку серії ІІІ-РВ №020748 виданого
Вельбівненською сільською радою
Острозького району 14 червня 2002 року та
площею 1,83 га, що знаходиться на
території Грем'яцької сільської ради
Острозького району Рівненської
області та належала на праві власності
ОСОБА_3 на підставі державного акту на
право приватної власності на земельну
ділянку серії І-РВ №034435 виданого
Грем'яцькою сільською радою
Острозького району 9 січня 2002 року.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним чинності.

Головуючий:
Ю.М. Рожин

Судді:
Н.М. Ковальчук

З.М. Максимчук