У х в а л а

іменем україни

4 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів:
Мостової Г.І.,
Наумчука М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договорами позики, за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Первомайського міськрайонного суду
Миколаївської області від 12 червня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 30 липня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договорами позики.

Рішенням Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 12 червня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 30 липня 2014 року, позов
ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість за договорами позики
від 16 листопада 2011 року та від 16 лютого
2013 року в розмірі

391 285 грн 01 коп. та судовий збір у розмірі
3 441 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення Первомайського міськрайонного
суду Миколаївської області від 12
червня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Миколаївської області від 30 липня
2014 року скасувати, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права й неправильним
застосуванням норм матеріального
права, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, виходив із того, що між
сторонами було укладено договори
позики, зобов'язання за якими
відповідачем не виконано.

Доводи ОСОБА_2 щодо безгрошовості
укладених договорів позики суди
обґрунтовано вважали безпідставними,
оскільки вимог щодо оспорювання
договору позики за безгрошовістю із
посиланням на те, що грошові кошти ним
одержані не були, відповідач не
заявляв.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Первомайського міськрайонного
суду Миколаївської області від 12
червня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Миколаївської області
від 30 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийСудді:В.І. Мартинюк Г.І.
Мостова М.І. Наумчук