Справа № 505/4880/14-ц
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09.12.2014 року Котовський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: г о л о в у
ю ч о г о судді - Нікітішина В.П.

при с е к р е т а р і - Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Котовську Одеської
області цивільну справу за позовом
позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про
захист права власності

встановив:

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся
19.11.2014 року в суд з цим позовом,
вказуючи, що 20 вересня 2014 року на
підставі договору купівлі-продажу,
укладеного з відповідачкою, ОСОБА_3, він
придбав у власність нерухомість -
житловий будинок з господарськими
спорудами, що розташований за адресою
АДРЕСА_1.

Продавець, ОСОБА_3, під час продажу
вказаної нерухомості, діяла на
підставі нотаріально посвідченої
довіреності, виданої ОСОБА_4 від 30.08.2013
року (серія 50 АА 5448726) на право продажу
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 якою
власник уповноважив ОСОБА_3 заключити,
на власний розсуд з будь-якою особою,
договір купівлі-продажу та отримати
кошти за продаж нерухомості.

Доказом укладення даної угоди є
письмова розписка ОСОБА_3 від 20 вересня
2014 року про отримання від нього
грошових коштів в сумі 75 000 грн. в
рахунок повної оплати вартості
житлового будинку з господарськими
будівлями. Домоволодіння звільнене,
ключі, технічний паспорт та
правовстановлюючі документами йому
передані, він проживаю вже в цьому
домоволодінні, тобто всі істотні умови,
притаманні договору купівлі-продажу,
нами виконані в повній мірі.

Право власності ОСОБА_4 на проданий
житловий будинок з господарськими
спорудами підтверджувалося:
свідоцтвом про право на спадщину від
18.08.1994 року та технічним паспортом на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок (інвентаризаційна справа №165,
реєстровий №310). Інвентаризаційна
вартість вказаного будинку з
господарськими спорудами складає 70189
грн.

Таким чином ним і ОСОБА_3, яка діяла від
імені ОСОБА_5, при укладенні договору
купівлі- продажу житлового будинку з
господарськими спорудами, що
розташований за адресою АДРЕСА_1,
повністю виконанні умови договору
купівлі-продажу.

Йому відомо, що відповідно до вимог
ст.657 ЦК України, договір купівлі-
продажу нерухомості укладається у
письмовій формі, а також підлягає
обов'язковому нотаріальному
посвідченню. Однак, відповідачка
ОСОБА_3 відмовляється від явки в
нотаріальну контору і від
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу житлового будинку з
господарськими спорудами, що
розташований за адресою АДРЕСА_1,
мотивуючи це браком вільного часу і
постійною зайнятістю, в зв'язку з чим,
він позбавлений можливості
зареєструвати на своє ім'я право
власності на придбаний житловий
будинок з господарськими будівлями.

Станом на 03.11.2014 року відповідачка
оспорює його право власності на
придбаний ним житловий будинок та
відмовляється визнати його, мотивуючи
це тим, що на даний час ціни на
нерухомість зросли та вимагає від
нього доплати за спірний житловий
будинок, який

вже фактично є його власністю, погрожує
виселити його з вказаного
домоволодіння та позбавити його
набутих всіх правомочностей власника,
тобто - володіти, користуватися та
розпоряджатися своїм майном.

Відповідно до положень ч.З ст. 334 ЦК
України право власності на майно за
договором, який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

Тому просив визнати договір купівлі
продажу житлового будинку з
господарськими спорудами за адресою:
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
- дійсним та визнати за ОСОБА_2 право
приватної власності на житловий
будинок з господарчими спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, який
складається з : літ. «А»- житловий
будинок, літ. «а» - прибудова, літ. «а-1» -
ганок, літ. «а-2» - погреб під частиною
будівлі, літ. «Е» - убиральня, І-
замощення, №1,2- огорожа.

Позивач в судове засідання не з'явися.
Надав заяву в якій справу просив
розглянути у його відсутності. На
позові наполягав. Проти заочного
розгляду справи не заперечував.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилась. Надала заяву
від 03.12.2014 року в якій позовні вимоги
визнала у повному обсязі та проти
задоволення цього позову не
заперечувала.

У зв'язку із відсутністю у судовому
засіданні сторін, справу розглянуто за
наявними у справі письмовими доказами
в порядку заочного провадження.

Дослідивши обставини справи, суд
приходить до висновку про наступне.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується згідно ст.691
ЦК України зобов'язаний оплатити товар
за ціною, встановленою у договорі
купівлі-продажу.

Як свідчить із матеріалів справи
цілий житловий будинок з відповідними
господарськими спорудами, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1,
Котовського району Одеської області,
належать на праві приватної власності
ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про право
на спадщину за заповітом від 15.10.1993
року, виданого Державним нотаріусом
Сухарчук Т.Г. за реєстром №2100 (а.с.14),
право власності на яке зареєстровано в
Котовським бюро технічної
інвентаризації 18.08.1994 року (а.с.18).

Згідно технічного паспорту на цей
будинок, який виготовлено 06.10.2014 року КП
«Інвентаризатор», в натурі є: літ. «А»-
житловий будинок 1978 року забудови,
житловою площею - 37,6 кв.м. і загальною -
52,1 кв.м., літ. «а» - прибудова, літ. «а-1» -
ганок, літ. «а-2» погреб під частиною
будівлі, літ. «Е» - убиральня, І-
замощення, №1 - огорожа, №2-ворота, які
розташовані на земельній ділянці
площею - 741 кв.м. (а.с. 11-17).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Таким чином відповідач, являючись
належним власником будинку, через
свого представника за довіреністю
ОСОБА_3, розпорядився ним на свій
розсуд, уклавши 20.09.2014 року з позивачем
правочин договору купівлі-продажу.

Ця обставина підтверджується
письмовою розпискою ОСОБА_3 від 20.09.2014
року про отримання від позивача
повного розрахунку за продажу будинку
по АДРЕСА_1, Котовського району
Одеської області коштів у розмірі 75 000
грн. (а.с.5), наявність та зміст яку вона
не оспорює, а також знаходженням у
позивача документів на цей на будинок.

Згідно положень ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо

інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст.657 ЦК України,
договір купівлі-продажу нерухомості
укладається у письмовій формі, а також
підлягає обов'язковому нотаріальному
посвідченню.

Згідно ч.І ст.207 ЦК України правочин
вважається вчиненим у письмовій формі,
якщо його зміст зафіксований в одному
або кількох документах, листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони, а
також якщо воля сторін виражена за
допомогою телетайпного, електронного
або іншого технічного засобу зв'язку.

Таким чином у справі наявність
письмової розписки відповідача від
20.09.2014 року року та знаходження у
позивача документів на будинок
підтверджує факт укладання між ними
договору купівлі-продажу цього
будинку.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Як свідчить із вимог позову
відповідачка ухиляється від
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу вищезазначеного
будинку і вказана обставина нею не
заперечується, виходячи із сутті її
заяви про визнання позову.

У цьому випадку частиною 2 ст.220 ЦК
України передбачено, в разі якщо між
сторонами досягнуто усіх істотних умов
договору, що потребує нотаріального
посвідчення, і це підтверджується
письмовими доказами, та відбулося
повне або часткове виконання договору,
але одна сторона ухиляється від
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
цього договору не вимагається.

З урахуванням обставин справи та
наявних письмових доказів цьому, суд
вважає за можливе цей позов
задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215,224 ЦПК
України, ст.ст.15, 203, 204, 220ч.2, 328, 334, 632, 655,
657,691 ЦК України суд заочно, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати договір купівлі продажу
житлового будинку з господарськими
спорудами за адресою: АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -
дійсним.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної
власності на житловий будинок з
господарчими спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, який
складається з : літ. «А»- житловий
будинок, літ. «а» - прибудова, літ. «а-1» -
ганок, літ. «а-2» - погріб під частиною
будівлі, літ. «Е» - убиральня, І-
замощення, №1 - огорожа, №2-ворота.

Рішення суду набирає законної сили
в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК
України.

Рішення суду може бути оскаржено
позивачем до апеляційного суду
Одеської області через суд який його
ухвалив протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду може бути переглянуто
судом який його ухвалив за заявою
відповідачки поданою нею до суду
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

С у д д
я -