Справа №481/736/14-ц 18.12.2014 18.12.2014 18.12.2014
Провадження №22-ц/784/3434/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач апеляційного суду -
РІШЕННЯ

Іменем України

18 грудня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів Мурлигіної О.Я., Царюк Л.М.,

при секретарі судового засідання
Романенко Ю.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення

Новобузького районного суду
Миколаївської області від 9 жовтня 2014
року

за позовом

Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (далі -
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», Банк) до ОСОБА_3 про
стягнення кредитної заборгованості,

УСТАНОВИЛА:

11 квітня 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернулося з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення кредитної заборгованості.

Позивач зазначав, що 8 грудня 2005 року
між ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК», та ОСОБА_3 укладено
договір, за умовами якого відповідач
отримав кредит у розмірі 2000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Згодом
ліміт Банк збільшив.

Відповідач, взяті на себе зобов'язання
по поверненню кредитних коштів не
виконував, внаслідок чого виникла
заборгованість станом на 28 лютого 2014
року в розмірі 15798 грн. 70 коп., з яких 3903
грн. 61 коп. кредит та 11895 грн. 09 коп.
проценти за його користування.
Оскільки судовим наказом Новобузького
районного суду Миколаївської області
від 18 липня 2008 року з ОСОБА_3 стягнута
заборгованість за даним кредитним
договором у розмірі 5300 грн. 50 коп., Банк
просив стягнути 11523 грн. 11 коп.
залишкову заборгованість за кредитом.

Рішенням Новобузького районного суду
Миколаївської області від 9 жовтня 2014
року позов задоволено частково та
стягнуто з ОСОБА_3 5249 грн. 10 коп.
заборгованості за відсотками та 250 грн.
штрафу, а також судовий збір.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог Банка. На
його думку, суд дійшов помилкових
висновків про його заборгованість
перед Банком, яку він погасив та
необґрунтовано нарахував відсотки, а
також не застосував строк позовної
давності.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до заяви позичальника від 8
грудня 2005 року ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК», надав ОСОБА_3 кредит у
розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою 36 % відсотків на рік (а.с.9).
Виходячи з даних особового рахунку,
ліміт було збільшено.

Загальними умовами виконання
зобов'язань встановлено, що
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(ст. 526 ЦК України).

Між тим, в порушення наведених вимог та
положень ст. 1049 ЦК України, відповідач
не виконував належним чином взятих на
себе зобов'язань.

У зв'язку з чим, Банк звернувся в 2008 році
з заявою про видачу судового наказу,
який було видано Новобузьким районним
судом Миколаївської області 18 липня 2008
року. З наказу та вимог Банку
вбачається, що була стягнута
заборгованість за договором станом на
24 червня 2008 року. З відповідача
стягнуто на користь Банку
заборгованість 5300 грн. 50 коп., з яких 3903
грн. 61 коп. непогашений кредит та
відсотки за користування кредитом у
розмірі 1396 грн. 89 коп. При цьому судовим
наказом визначалися 36 % відсотків за
користування кредитом, в тому числі на
прострочені.

Судовий наказ пред'являвся Банком на
примусове виконання. З копії постанови
державного виконавця відділу ДВС
Новобузького РУЮ у Миколаївській
області від 30 вересня 2010 року про
закінчення виконавчого провадження за
вказаним судовим наказом, та довідки з
місця роботи відповідача від 30 липня 2014
року вбачається, що зазначений борг з
ОСОБА_3 стягнуто у повному обсязі.
Постанову про закінчення виконавчого
провадження Банк не оскаржив.

На ці обставини справи суд уваги не
звернув, як і не звернув уваги на те, що
позивач в розрахунок заборгованості
включив і тіло кредиту. У зв'язку з чим,
суд безпідставно вважав вказану Банком
заборгованість лише відсотками за
користування кредитом. Тоді як тіло
кредиту після сплати суми за судовим
наказом взагалі не повинно було бути
включено в розрахунок. Крім того, з
розміру заборгованості за відсотками з
часу, який не увійшов в судовий наказ і
до сплати сум за судовим наказом слід
було відрахувати суму сплачених за
судовим рішенням відсотків. Також, суд
автоматично поділив суму
заборгованості на 2, визначаючи 36%
річних за користування кредитом. Між
тим, Банк нарахував 72 % лише на
прострочену суму кредиту.

Виходячи з викладеного, а також з того,
що Банком не оскаржено рішення з
приводу визначення судом процентної
ставки за договором в 36 %, колегія
суддів вважає, що рішення суду у
відповідності до п.1 ч. З ст. 309 ЦПК
України в частині стягнення
заборгованості за кредитом необхідно
змінити. З відповідача на користь
позивача слід стягнути лише проценти
за користування кредитом без
урахування тіла кредиту за період з 25
червня 2008 року по 30 вересня 2010 року в
розмірі 2684 грн. 73 коп., та 250 грн. штрафу.

Визначаючи розмір відсотків та штрафу,
який стягується, суд виходить з 36%
відсоткової ставки, вважаючи доведеним
таку ставку судовим наказом. Крім того,
суд спираючись на принципи
диспозитивності цивільного
судочинства та межі розгляду
апеляційної скарги (ст.ст.11, 303 ЦПК
України), виходить з того, що Банк не
оскаржив рішення з відповідними
висновками суду.

Підлягає зміні рішення і в частині
розподілу судових витрат, які у
відповідності до ст. 88 ЦПК України
підлягають розподілу пропорційно
задоволеним позовним вимогам. Виходячи
із суми задоволених вимог з
відповідача на користь Банку слід
стягнути 56 грн. 76 коп. судового збору, а
з Банку на користь позивача 59 грн. 46
коп., сплачених ним при подачі
апеляційної карги.

Рішення в частині відмови в
задоволенні позовних вимог не підлягає
скасуванню. В цій частині воно Банком
не оскаржено.

Щодо доводів апелянта в частині
стягнення штрафу, то підписавши заяву
про те, що вона разом з Умовами надання
банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою та
Тарифами є складовими договору, він
погодився на такий вид
відповідальності як штраф.

Інші доводи в апеляційній скарзі
безпідставні.

Так, дострокове присудження до
виконання основного зобов'язання в
натурі не тягне його припинення з дня
набрання законної сили зазначеного
судового рішення і не виключає
стягнення процентів, пені і збитків та
інших штрафних санкцій, передбачених
договором, до дня фактичного
задоволення. В даному випадку
стягуються проценти за користування
кредитом за час, коли тіло кредиту не
було погашено , тобто виконане основне
зобов'язання.

Безпідставні посилання апелянта в
скарзі на необхідність застосування
строку позовної давності. Такої заяви
при розгляді спору він суду не надавав.
В тому числі не вказував про
необхідність застосування строку
позовної давності в заяві про
скасування першого, заочного рішення.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
задовольнити частково.

Рішення Новобузького районного суду
Миколаївської області від 9 жовтня 2014
року в частині стягнення
заборгованості за кредитом та
розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_3, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1, має ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПРИВАТБАНК» за кредитним
договором № б/н, укладеним 8 грудня 2005
року між закритим акціонерним
товариством комерційним банком
«ПриватБанк» та ОСОБА_3 - проценти за
користування кредитом за період з 25
червня 2008 року по 30 вересня 2010 року в
розмірі 2684 грн. 73 коп. та 250 грн. штрафу, а
також 56 грн. 76 коп. судових витрат.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_3 59 грн. 46
коп. судових витрат.

В інший частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: