Справа № 361/5474/14-ц Головуючий у І
інстанції Василишин В.О.Провадження №
22-ц/780/6917/14 Доповідач у 2
інстанції ДаценкоКатегорія 38
УХВАЛА

Іменем України

11 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Білоконь О.В.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 28 жовтня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа Броварська районна
державна нотаріальна контора
Київської області про усунення від
права на спадкування за заповітом,

встановила:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом, який
обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер його батько ОСОБА_4, спадкоємцем
за заповітом якого є він. Іншим
спадкоємцем за законом була його мати
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Він оформив свої спадкові права й
одержав свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на 1/2 частину
житлового будинку із відповідними
господарськими будівлями за адресою:
АДРЕСА_1 Його мати за життя не встигла
прийняти належну їй частину спадщини.
Спадкоємцем за заповітом після смерті
ОСОБА_5 є він. Також спадкоємцями за
заповітом є відповідачі ОСОБА_2 й
ОСОБА_3, які протягом шести місяців не
зверталися до суду із позовними
заявами стосовно того, що 1/2 частина
спірного нерухомого майна повинна
увійти до складу спадщини й оформлена
на ім'я ОСОБА_4

З огляду на те, що ОСОБА_5 за життя, а
саме 16 липня 2008 року, було складено
заповіт на його ім'я, який нею у
подальшому був змінений шляхом
складення нового заповіту від 26 червня
2012 року вже на нього та на відповідачів,
то останні повинні бути усунуті від
права на спадкування за законом 1/2
частини будинку з господарськими
будівлями. Спадкодавця ОСОБА_5
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 примусили
шляхом погроз та шантажу змінити
попереднє заповітне розпорядження.
Його мати ОСОБА_5 на час складення
нового заповіту була прикута до ліжка,
хворіла на тяжку форму цукрового
діабету, перебувала у безпорадному
стані. Відповідач ОСОБА_2 на підставі
довіреності від імені ОСОБА_5 вчиняла
дії на перешкоджання реалізації ним
спадкових прав, зверталася від імені
матері, однак у власних інтересах, з
відповідними заявами до органів
нотаріату й суду.

Просив визнати дії відповідачів ОСОБА_2
та ОСОБА_3 умисно спрямованими на
незаконне збільшення частки у
спадщині.

Позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права на
спадкування за законом на 1/2 частину
житлового будинку з відповідними
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований за адресою АДРЕСА_1
після смерті ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Визнати за ним право
на спадкування за заповітом на 1/2
частину спірного житлового будинку
після смерті ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 28 жовтня 2014
року позов задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_1 право на спадкування
за заповітом на 9/48 частин житлового
будинку № 39 з відповідними
господарськими будівлями та спорудами
по вулиці Щорса в селі Княжичі
Броварського району Київської області
після смерті ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове про
задоволення його позову в повному
обсязі, посилаючись на неповне
з`ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального і
процесуального права, яке полягає в
тому, що суд не взяв до уваги те, що його
батьки за своє життя виявили свою волю
відносно того, щоб усе їхнє майно
повинно було перейти у спадок від них
до нього, склавши заповіт на його ім`я,
що починаючи з червня 2012 року його мати
не могла підписувати будь-які
документи та безпідставно взяв до
уваги акт складений депутатом
Княжицької сільської ради, про те, що
фактично доглядали за ОСОБА_5 позивач
та відповідачі.

Також суд не взяв до уваги те, що
відповідач ОСОБА_2, умовивши на такі дії
відповідача ОСОБА_3, який знає правду,
але чомусь мовчить, навмисно з метою
корисних цілей та матеріального
збагачення, шляхом тиску, залякувань та
шантажу хворої матері, змусили ОСОБА_5
скласти новий заповіт від 26 червня 2012
року, відповідно до якого у
відповідачів збільшилась частка у
спадщині. Тому відповідно до вимог ч. 2
ст. 1224 ЦК України відповідачі не мають
права на спадкування.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції обґрунтовував свої
висновки тим, що позовні вимоги ОСОБА_1
про усунення від права на спадкування
задоволенню не підлягають через їх
недоведеність у судовому засіданні.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Згідно вимог ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 2, 3 та 4 ст. 60 ЦПК України
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_4, батько сторін, після
смерті якого відкрилася спадщина за
заповітом, складеним 6 червня 2001 року,
за яким все належне йому майно, де б
воно не було і з чого б не складалося
він заповів позивачу ОСОБА_1

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом від 26 грудня 2013 року,
виданого на підставі зазначеного
заповіту та рішення апеляційного суду
Київської області від 25 листопада 2013
року, яким визначено ОСОБА_1 додатковий
строк для прийняття спадщини за
заповітом після смерті ОСОБА_4,
спадкоємцем зазначеного в заповіті
майна останнього є син ОСОБА_1 на 7/8
часток у спадщині. Спадщина, на яку
видано це свідоцтво, складається із 1/2
частини житлового будинку з
відповідною частиною надвірних
будівель та споруд, що знаходиться по
АДРЕСА_1, який належав померлому ОСОБА_4
на підставі свідоцтва про право
власності на житловий будинок,
виданого виконкомом Княжицької
сільської ради 22 листопада 2000 року.
Свідоцтво про право на спадщину за
законом на 1/8 частку ще не видано.
(а.с.101).

Встановлено, що мати сторін ОСОБА_5 16
липня 2008 року склала заповіт на ім`я
позивача ОСОБА_1

Згідно заповіту від 26 червня 2012 року
ОСОБА_5 заповідала все належне їй майно,
де б воно не було і з чого б воно не
складалося і взагалі все те, що буде
належати їй на день смерті і на що вона
за законом буде мати право, ОСОБА_2,
ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Встановлено, що мати сторін ОСОБА_5
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Згідно спадкової справи до майна
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
до нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини звернулися сторони
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Як убачається з позовної заяви, позивач
просив усунути відповідачів від права
на спадкування за заповітом після
смерті матері ОСОБА_5 з підстав,
передбачених ч. 2 ст. 1224 ЦК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1224 ЦК
України не мають права на спадкування
особи, які умисно перешкоджали
спадкодавцеві скласти заповіт, внести
до нього зміни або скасувати заповіт і
цим сприяли виникненню права на
спадкування у них самих чи в інших осіб
або сприяли збільшенню їхньої частки у
спадщині.

За правилами ст. 1254 ЦК України
заповідач має право у будь-який час
скасувати заповіт. Заповідач має право
у будь-який час скласти новий заповіт.
Заповіт, який було складено пізніше,
скасовує попередній заповіт повністю
або у тій частині, в якій він йому
суперечить. Кожний новий заповіт
скасовує попередній і не відновлює
заповіту, який заповідач склав перед
ним. Якщо новий заповіт, складений
заповідачем, був визнаний недійсним,
чинність попереднього заповіту не
відновлюється, крім випадків,
встановлених статтями 225 і 231 цього
Кодексу. Заповідач має право у
будь-який час внести до заповіту зміни.
Скасування заповіту, внесення до нього
змін провадяться заповідачем особисто.
Скасування заповіту, внесення до нього
змін провадяться у порядку,
встановленому цим Кодексом для
посвідчення заповіту і підлягають
державній реєстрації у Спадковому
реєстрі в порядку, затвердженому
Кабінетом Міністрів України.

Встановлено, що позивач не надав суду
належних та допустимих доказів того, що
відповідачі умисно перешкоджали
спадкодавцеві скласти заповіт, внести
до нього зміни або скасувати заповіт і
цим сприяли виникненню права на
спадкування у них самих чи в інших осіб
або сприяли збільшенню їхньої частки у
спадщині.

За наведених обставин, суд, дослідивши
зібрані по справі докази, дійшов
вірного висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 в частині усунення відповідачів
від права на спадкування задоволенню
не підлягають за їх недоведеністю у
судовому засіданні.

Як убачається з апеляційної скарги,
позивач просив скасувати рішення суду
першої інстанції і ухвалити нове
рішення про задоволення його позову в
повному обсязі. Однак, доводи
апеляційної скарги стосувалися
законності і обґрунтованості рішення
суду першої інстанції в частині
відмови в позові про усунення
відповідачів від права на спадкування,
а не законності і обґрунтованості
рішення в частині визнання за
позивачем права власності на 9/48 частин
спадкового майна після померлої ОСОБА_5

Враховуючи викладене та з огляду на
вимоги ч. 1 ст. 303 ЦПК України рішення
суду в частині визнання за позивачем
права на спадкування за заповітом на 9/48
частин спірного житлового будинку
після смерті ОСОБА_5 в апеляційному
порядку не переглядалося.

З урахуванням наведеного, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, рішення суду першої
інстанції в частині відмови в позові
про усунення від права на спадкування
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
не може бути скасовано з підстав,
викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 363 ЦПК України,
колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 28 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді