Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/5398/14
Головуючий у 1-й інстанції Гонтар А.Л.
Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької с області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Ломейка В.О.

Кухаря С.В.

При секретарі Остащенко
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Дружківського міського суду Донецької
області від 22 жовтня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання частково недійсним договору
довічного утримання, визнання права
власності на ? частину житлового
будинку та надвірних будівель,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання
частково недійсним договору довічного
утримання, визнання права власності на
? частину житлового будинку та
надвірних будівель, який згодом
уточнила.

В обґрунтування своїх вимог зазначала,
що з 28.04.1950 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 вона
пербувала в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_6 Його матері -ОСОБА_7 належала
земельна ділянка, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1. На вказаній земельній
ділянці вони з чоловіком побудували
будинок, право власності на який було
оформлено на ОСОБА_7, після смерті якої
будинок отримав у спадщину ОСОБА_6

З 2004 року чоловік почав себе погано
почувати, потребувати сторонньої
допомоги, оскільки вона не могла
надавати йому такої допомоги, так як
сам є інвалідом другої групи.

17 грудня 2004 року ОСОБА_6 уклав договір
довічного утримання з їхньою дочкою
ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, після його
смерті відносини між нею та донькою
погіршились, доглядати її
відмовляється.

Зазначала, що лише в 2014 році вона
ознайомилась з вищевказаним договором
довічного утримання вона зрозуміла, що
залишилась без житла.

Враховуючи вищенаведене, просила суд
поновити їй строк для звернення до суду
з вищевказаним позовом; визнати
частково недійсним свідоцтво на право
власності на домоволодіння від 10.07.1983
року; свідоцтво про право на спадщину,
договір довічного утримання від 17.12.2004
року в частині відчуження ОСОБА_6 та
отримання у власність ОСОБА_4 житлового
будинку та надвірних будівель за
адресою: АДРЕСА_1, зменшити відчуження
на 2/3 частини житлового будинку та
надвірних будівель; визнати за нею
право власності на 1/3 частину житлового
будинку та надвірних будівель за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Дружківського міського суду
Донецької області від 22 жовтня 2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо встановлює, що
суд першої інстанції постановив
рішення з додержанням вимог
процесуального та матеріального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України визначено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно зі ч.1 ст. 57 ЦК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Сторони мають
право обґрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень. Суд не бере
до розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з
того, що позивачка у відповідності до
ст.ст. 10, 60 ЦПК України як сторона, яка
приймала участь у справі не довела суду
ті обставини, на які вона посилалася як
на підставу своїх вимог, а саме не
довела недійсність оспорюваного
договору та порушення своїх прав, після
його укладення.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
справи, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Встановлено, що чоловіку позивачки в
порядку спадкування за Законом належав
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (
а.с. 42).

17 грудня 2004 року між ОСОБА_6 та його
донькою , відповідачкою у справі ОСОБА_4
укладено, нотаріально посвідчений
договір довічного утримання ( а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.

За життя відчужувача договір не
розірваний, та не оспорений.

Будь яких доказів не підтвердження за
будь якими обставинами , що договір є
недійсним не надано, також і не
доведено порушення майнових прав
позивачки, укладенням оспорюваного
договору, оскільки померлий чоловік
позивачки спірний будинок отримав у
спадщину.

З огляду наведеного судова колегія
вважає, що суд першої інстанції дійшов
до правильного висновку про
безпідставність позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права , які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи.

З урахування наведеного колегія суддів
вважає, що рішення суду постановлено з
додержанням вимог закону і підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дружківського міського суду
Донецької області від 22 жовтня 2014 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: