Справа № 146/1667/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2014 р.
Томашпільський районний суд
Вінницької області

в складі: головуючого-судді

Скаковської І.В.,

з участю секретаря

Лазник І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт Томашпіль
подання державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Томашпільського районного управління
юстиції Вінницької області ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України, –

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2014 року державний виконавець
відділу ДВС Томашпільського районного
управління юстиції Вінницької області
ОСОБА_1 звернувся до суду з цим поданням
та просив тимчасово обмежити у виїзді
за межі України ОСОБА_2

Подання державний виконавець ВДВС
ОСОБА_1 обґрунтував наступним.

На виконанні у відділі державної
виконавчої служби Томашпільського РУЮ
знаходиться виконавчий лист № 2-304,
виданий 22.05.2006 року Томашпільським
районним судом Вінницької області про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1

07.06.2006 року відповідно до Закону
України «Про виконавче провадження»
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, про що
повідомлено боржника у визначеним
законодавством порядку, вих. №2345 від
07.06.2006року.

Станом на 01.10.2014 року
заборгованість по сплаті аліментів на
користь стягувача становить 1200,00 грн.

Як на правову підставу своїх
вимог державний виконавець
посилається на положення ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України
та в»їзду в Україну громадян України»,
ст.ст. 11, 12 Закону України «Про
виконавче провадження».

Державний виконавець в судове
засідання не з'явився, з невідомих суду
причин. Тому суд вважає що слід
розглянути подання без його участі,
оскільки відповідно до ч. 2 ст. 377-1 дане
подання розглядається негайно.

Заінтересовані особи в судове
засідання не з'явились, оскільки не
повідомлялись про час та місце
розгляду справи у відповідності до
вимог ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, що не є
перешкодою для розгляду даної заяви.

Розглянувши подання,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку про відмову у
задоволенні подання зі слідуючих
підстав.

Відповідно до ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень неупереджено, своєчасно, повно
вчиняти виконавчі дії.

За нормою п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження»
державний виконавець має право у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
передбачає, що громадянинові України,
може бути тимчасово відмовлено у
виїзді за кордон у випадках, якщо діють
неврегульовані невиконані
зобов'язання, а також якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням -
до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 8 ст. 19 Закону України
«Про державну прикордонну службу
України» на Державну прикордонну
службу України відповідно до
визначених законом завдань
покладається запобігання та
недопущення в'їзду в Україну або виїзду
з України осіб, яким згідно із
законодавством не дозволяється в'їзд в
Україну або яких тимчасово обмежено у
праві виїзду з України.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника-фізичної
особи або керівника боржника-юридичної
особи у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання державного
виконавця без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб
за участю державного виконавця.

Згідно ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом. Громадянин України не може
бути позбавлений права в будь-який час
повернутися в Україну.

Як вбачається з матеріалів
подання, державним виконавцем 07.06.2006
року винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження щодо
примусового виконання виконавчого
листа № 2-304, виданий 22.05.2006 року
Томашпільським районним судом про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у
розмірі 100 грн. щомісячно, до досягнення
дитиною повноліття.

Відповідно до виконавчого листа від 22
травня 2006 року вбачається, що судом
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у
розмірі 100 грн. щомісячно, починаючи з 10
квітня 2006 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Також, як вбачається із попередження
від 18 березня 2014 року № 2002 ОСОБА_2
попереджався про заходи, які можуть
застосовуватися до нього.

Крім того, згідно розрахунку
заборгованості по аліментам від 20
жовтня 2014 року вбачається, що
заборгованість по аліментах ОСОБА_2
станом на 1 жовтня 2014 року становить
1200,00 грн.

Однак, з матеріалів подання не
вбачається відомостей, що державним
виконавцем вживались дії для виконання
виконавчого листа, лише є посилання на
вказані заходи у поданні. Також, немає
відомостей, що боржник ознайомлений з
постановою про відкриття провадження.

Державний виконавець, заявляючи вимогу
про тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника за межі України, окрім
посилання на нормативні акти, не
зазначив, в чому проявляється ухилення
боржника від виконання зобов'язань та
його намагання виїхати за межі України,
щоб уникнути цивільно-правової
відповідальності. Не надав відомостей
чи взагалі боржник має документ, який
надає право виїзду за межі України.

Факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, повинен бути
об'єктивно наявним та вбачатись з
матеріалів виконавчого провадження.

Таким чином, виходячи з положень ст. 33
Конституції України, ст. 1 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України», суд
вважає, що вжиття обмеження у праві
виїзду за межі України на даний час не є
єдиним можливим та необхідним способом
забезпечення примусового виконання
боржником вищезазначеного виконавчого
документу.

З огляду на наведене, проаналізувавши
зміст подання, в обґрунтування якого не
надано жодних доказів, суд приходить до
висновку, що викладені обставини та
матеріали справи не підтверджують той
факт, що ОСОБА_2 ухиляється від
виконання виконавчого листа про
стягнення аліментів на утримання
дитини, а тому подання державного
виконавця ВДВС Томашпільського РУЮ
ОСОБА_1 не підлягає задоволенню,
оскільки є необгрунтованим.

Керуючись ст.ст. 6-8 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», п. 8 ст. 19, п.
4 ст. 20 Закону України «Про державну
прикордонну службу України», ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 377-1 ЦПК України, суд,
-

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Томашпільського районного управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України боржника
ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на ухвалу
суду подається протягом п'яти днів з
дня її проголошення до апеляційного
суду Вінницької області через
Томашпільський районний суд
Вінницької області. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя:

ОСОБА_5