№ 2-5236-14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Солом'янський районний суд міста Києва
в складі головуючого судді:
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«Авіакомпанія «Аеросвіт» - про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та
відшкодування моральної шкоди,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Приватного акціонерного товариства
«Авіакомпанія «Аеросвіт» - про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та
відшкодування моральної шкоди.
Позивач при зверненні до суду мотивує
свої вимоги тим, що з 22 жовтня 2012 року по
08 травня 2013 року, він працював у ПрАТ
«Авіакомпанія «Аеросвіт» на посаді
інженера з обслуговування компонентів
ПС відділу ремонту компонентів
директорату з виробництва комплексу
інженерно-технічного забезпечення.
08 травня 2013 року позивач звільнився з
ПАТ «Авіокомпанія «Аеросвіт» за
власним бажанням у відповідності до ч.3
ст. 38 КЗпП України.
Позивач зазначає, що при розрахунку
йому не було виплачено заробітну плату,
за період з грудня 2012 року по травень 2013
року включно, а також компенсацію за
невикористану відпустку, вихідну
допомогу у розмірі трьох
середньомісячних заробітних плат.
Також позивач зазначає, що втрата
заробітку істотно погіршила життєвий
За час затримки виплати заробітної
плати з дня звільнення позивачем
втрачено заробіток, який має бути
виплачено при проведенні розрахунку.
В зв'язку із зазначеним, позивач
вважаючи свої права порушеними просив
суд стягнути з відповідача на користь
позивача середню заробітну плату у
розмірі 151 283 гривні 05 копійок та
моральну шкоду за затримку виплати
заробітної плати у розмірі 10 000 гривень.
Позивач в судове засідання не з'явився,
надавши до суду заяву про розгляд
справи у його відсутність в якій також
зазначив, що позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, просить суд про
задоволення позову та не заперечує
проти ухвалення по справі заочного
рішення.

ПАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» в судове
засідання свого представника не
направили, про час та місце розгляду
справи повідомлялись належним чином,
про причини неявки суду не повідомили,
жодних зав чи клопотань до суду не
подавали.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, об'єктивно оцінивши докази, які
містяться в справі, приходить до
наступного.

Судом встановлено, що з 22 жовтня 2012 року
по 08 травня 2013 року, ОСОБА_1 працював у
ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» на
посаді інженера з обслуговування
компонентів ПС відділу ремонту
компонентів директорату з виробництва
комплексу інженерно-технічного
забезпечення (а.с. 9).

08 травня 2013 року ОСОБА_1 звільнився з
ПАТ «Авіокомпанія «Аеросвіт» за
власним бажанням у відповідності до ч.3
ст. 38 КЗпП України, що підтверджується
витягом з наказу №1490-ос від 08. 05. 2013 року
(а.с. 8).

Вбачається, що при розрахунку ОСОБА_1 не
було виплачено заробітну плату, за
період з грудня 2012 року по травень 2013
року включно, а також компенсацію за
невикористану відпустку, вихідну
допомогу у розмірі трьох
середньомісячних заробітних плат.

Згідно копії довідки № 4939 від 14 травня
2013 року вбачається, що середньомісячна
заробітна плата на період звільнення
ОСОБА_1 складала 10 416.37 гривень (а.с. 6).

Таким чином з 08 травня 2013 року по 31
липня 2014 року сума середньомісячного
заробітку становить 496,01 грн. х 305 роб.
днів - 151 283,05 гривень.

Згідно статті 47 КЗпП України власник
або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення
провести з ним розрахунок у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором або нормативним актом
роботодавця, погодженим з виборним
органом первинної профспілкової
організації чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом (а в разі відсутності таких
органів - представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до положень статті 117 КЗпП
України в разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум
у строки, зазначені в статті 116 Кодексу,
при відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Судом встановлено, що при звільненні
позивача, відповідачем не було
виплачено позивачу всі суми, що
належать працівнику від підприємства
при звільненні.

Суд, перевіривши розрахунок позивача,
вважає його вірним, а відтак приходить
до висновку про можливість стягнення з
відповідача на користь позивача
середній заробіток за час затримки
розрахунку в сумі 151 283,05 гривень.

Щодо вимоги позивача про стягнення з
відповідача моральної шкоди, яку
позивач оцінює в 10 000 грн., слід
зазначити наступне.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться в разі,
якщо порушення його прав призвели до
моральних страждань, втрати нормальних
життєвих зв'язків і вимагають від
нього додаткових зусиль для
організації свого життя.

Вимоги позивача про стягнення
моральної шкоди підлягають частковому
задоволенню, оскільки несвоєчасна
виплата заробітної плати спричинила
позивачу моральні страждання, що
призвело до втрати нормальних життєвих
зв'язків, виходячи з засад розумності
та справедливості суд вважає за
доцільне стягнути з відповідача на
користь позивача моральну шкоду в сумі
1 000 грн.

З урахуванням часткового задоволення
позову, у відповідності з вимогами ст..
88 ЦПК України, суд вважає за доцільне
стягнути з відповідача в дохід держави
судовий збір за вимогу майнового
характеру в сумі 1512 грн. та судовий збір
за вимогу немайнового характеру в сумі
243 грн. 60 коп., а всього стягнути 1755 грн. 60
коп.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 47, 83, 115, 116, 117, 237-1 КЗпП
України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 169, 212-215, 218,
224-226, 228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Авіакомпанія
«Аеросвіт» - про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні та відшкодування
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Авіакомпанія «Аеросвіт»
на користь ОСОБА_1 середній заробіток
за час затримки розрахунку в сумі 151 283,05
грн.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Авіакомпанія «Аеросвіт»
на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі
1 000 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Авіакомпанія «Аеросвіт» в
дохід держави судовий збір за вимогу
майнового характеру в сумі 1512 грн. та
судовий збір за вимогу немайнового
характеру в сумі 243 грн. 60 коп., а всього
стягнути 1755 грн. 60 коп.

В решті вимоги залишити без
задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення може бути переглянуто судом,
який його постановив, за письмовою
заявою відповідача, яка має бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: