Справа № 370/1287/14-ц Головуючий у І
інстанції Тандир О.В.Провадження №
22-ц/780/6579/14 Доповідач у 2
інстанції ОлійникКатегорія 49
УХВАЛА

Іменем України

18 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Сліпченка О.І., Іванової
І.В.,

при секретарі Черепинець А.І.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Макарівського районного
суду Київської області від 02 липня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів, посилаючись на те,
що від 12 вересня 1997 року перебуває з
відповідачем у шлюбі, від якого мають
двоє дітей: ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Від серпня 2013 року сторони проживають
окремо. Діти проживають разом з
позивачкою та знаходяться на її
утриманні.

Діти потребують постійної
батьківської допомоги, піклування та
догляду. Проте, усі обов'язки щодо
утримання та виховання дітей з часу
окремого проживання з відповідачем
позивачка несе самостійно. Відповідач
обов'язку щодо утримання дітей згідно
ст.180 СК України не виконує.

Інших дітей у відповідача не має.
Відповідач працездатний, фізично
здоровий, може надавати матеріальну
допомогу, є забезпеченою людиною і
спроможний належно утримувати своїх
дітей. Протее, оскільки позивачці не
відомо, де на даний час працює
відповідач і чи взагалі він офіційно
працевлаштований, а тому просила
стягнути з відповідача аліменти на
утримання двох неповнолітніх дітей:
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у сумі 2000 гривень
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для кожної
дитини відповідного віку, починаючи з
дня пред'явлення позову і до досягнення
дітьми повноліття.

Рішенням Макарівського районного суду
Київської області від 02 липня 2014 року
задоволено позовні вимоги.

В апеляційній скарзі з підстав
порушення судом норм матеріального і
процесуального права ставиться
питання про зміну рішення в частині
суми стягнення аліментів на утримання
кожної дитини зазначивши її по 500 грн.
замість 1000 грн.

Колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити, виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1
є батьками неповнолітніх ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується відповідними
свідоцтвами про народження серії
НОМЕР_2, виданого 27 жовтня 2009 року, та
серії НОМЕР_1, виданого 07 березня 2000
року.

Від серпня 2013 року сторони у справі
проживають окремо. На даний час
неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4
проживають разом зі своєю матір'ю
ОСОБА_2 і знаходяться повністю на її
утриманні.

Відповідач матеріальної допомоги на їх
утримання не надає. Вказані обставини
визнані представником відповідача у
судовому засіданні та не потребують
доведення.

Судом також встановлено, що відповідач
є інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію
по інвалідності, а також
зареєстрований суб'єктом
підприємницької діяльності і має
мінливий, нерегулярний дохід.
Посилання представника відповідача на
те, що його дохід є незначним, а у
зв'язку із цим 2000 грн., є надто великою
для нього сумою, жодними належними та
допустимими доказами не
підтверджуються.

Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

За ст.182 СК України при визначенні
розміру аліментів суд враховує: 1) стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів; 3)
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші
обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст.184 цього
Кодексу.

Статтею 191 (ч.1) СК України передбачено,
що аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

З огляду на вищевикладене, враховуючи
інтереси позивачки та неповнолітніх
дітей, суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку щодо необхідності
задоволення позову, оскільки
відповідач не надав доказів, що його
дохід є незначним, а заявлений
позивачкою розмір аліментів на
утримання двох дітей є зависоким.

Колегія суддів не вбачає підстав для
зменшення сум аліментів до стягнення
на кожну дитину.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
про порушення судом норм матеріального
і процесуального права безпідставні,
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та
враховуючи, що обставини справи судом
встановлені відповідно до наданих
пояснень сторін та письмових доказів,
що містяться в матеріалах справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення постановлене з дотриманням
вимог матеріального і процесуального
права, а тому апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Макарівського районного суду
Київської області від 02 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської
області набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подачі
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:
Олійник В.І.

Судді:
Сліпченко О.І.

Іванова І.В.