Провадження № 2/734/1011/14
Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 грудня 2014 року
смт. Козелець

Козелецький районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючої судді -
Бригинець М.М.,

при секретарі - Пенській
Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Козелець
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням,-

встановив:

До Козелецького районного суду
Чернігівської області надійшла
позовна заява ОСОБА_1 про визнання
ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням, а
саме: квартирою АДРЕСА_1. Позовні вимоги
мотивовані тим, що вона є
квартиронаймачем вказаної квартири.
Свого часу в цій квартирі проживав і
був прописаний відповідач. Проте з
квітня 2014 року відповідач не проживає
разом з позивачкою у спірній квартирі,
а виїхав в невідомому напрямку, тобто
відповідач відсутній за вказаною
адресою понад 6 місяців.

В судовому засіданні позивачка
підтримала повністю заявлені нею
позовні вимоги з підстав, викладених в
позовній заяві, згодна на ухвалення
заочного рішення.

Відповідач в судове засідання
не з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи і не повідомив суд про причини
неявки в судове засідання, а також не
подав суду заяву про розгляд справи у
його відсутності.

Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, всебічно та повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають істотне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1
є квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1,
Козелецького району. В даній квартирі
зареєстрованим значиться відповідач
по справі ОСОБА_2

Згідно з довідкою Деснянської
селищної ради, Козелецького району №
3303 від 05 грудня 2014 року ОСОБА_1 дійсно
постійно проживає в АДРЕСА_1 з 01 березня
1978 року по теперішній час.

Відповідно до довідки Остерської КЕЧ
Будинкоуправління № 1 від 03 грудня 2014
року за № 758, ОСОБА_1 дійсно прописана в
АДРЕСА_1 і займає 2 кімнати 30 кв. м
2-кімнатної квартири на 2 поверсі 3-х
поверхового будинку. На даній житловій
площі прописано з правом на площу, в
тому числі: ОСОБА_1, дочка ОСОБА_3, брат
ОСОБА_4 та колишній чоловік ОСОБА_2

Згідно з актом фіксування факту не
проживання від 12 листопада 2014 року за
адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_2 фактично не
проживає за даною адресою більше шести
місяців, особистих речей його, в даній
квартирі не має. В квартирі фактично
проживає, сплачує квартплату та
комунальні послуги квартиронаймач
ОСОБА_1.

В судовому засіданні свідки
підтвердили, що ОСОБА_2 не проживає в
квартирі АДРЕСА_1 понад 6 місяців.
Причини залишення відповідачем
квартири свідкам невідомі.

Статтею 71 Житлового кодексу УРСР (далі
по тексту - ЖК УРСР) встановлено, що при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР суд визнає особу
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного
суду України "Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України" за № 2 від 12
квітня 1985 року роз'яснено судам, що у
справах про визнання наймача або члена
його сім'ї таким, що втратив право
користування житловим приміщенням (ст.
71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. В разі їх
поважності (перебування у відрядженні,
у осіб, які потребують догляду,
внаслідок неправомірної поведінки
інших членів сім'ї тощо) суд може
продовжити пропущений строк.

Таким чином, з урахуванням того, що в
судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_2 не проживає в квартирі
АДРЕСА_1 понад 6 місяців, беручи до
уваги, що в матеріалах справи відсутні
дані про поважність причин його
непроживання, суд вважає за необхідне
позов задовольнити та визнати ОСОБА_2
таким, що втратив право користування
спірною квартирою.

Керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК РСР, ст.ст. 10, 11, 60,
88, 209, 212, 214-223, 224 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання таким, що втратив право
користування житловим приміщення,
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, таким, що встратив
право користування квартирою АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через Козелецький
районний суд до апеляційного суду
Чернігівської області.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя