Справа № 450/965/14
Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/7425/14
Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

головуючого -
Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р.,
Ніткевича А.В.,

з участю секретаря
Гацій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 8 жовтня
2014 року у справі за позовом ПАТ «Дельта
Банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 в
користь ПАТ «Дельта Банк»
заборгованість по кредитного договору
на зальну суму 53731,23 грн., яка
складається з : тіло кредиту - 26 092,93 грн.,
прострочене тіло кредиту - 15 4040,16 грн.,
заборгованість по відсотках - 12 234,14 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ПАТ
«Дельта Банк» судовий збір в розмірі
537,31 грн.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 В
апеляційній скарзі стверджує про
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків обставинам справи. Зазначає,
що підтвердження наявності
заборгованості боржника з виконання
грошового зобов»язання має
грунтуватися на даних бухгалтерського
обліку та фінансової звітності.
Посилається на порушення Закону
України «Про захист прав споживачів».
Стверджує, що його не було повідомлено
про наявну заборгованість. Просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Оскільки в судове засідання не
з"явились особи, які беруть участь у
справі, колегія суддів вважає, що
розгляд справи відповідно до ч.2 ст.197
ЦПК України слід проводити без участі
останніх та без здійснення фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Від ОСОБА_2 надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи у зв»яку з
перебуванням за кордоном у
відрядженні.

Розглянувши клопотання колегія суддів
вважає, що у задоволенні такого слід
відмовити, оскільки відповідачем не
долучено жодних підтверджуючих
документів про перебування у
відрядженні, а відтак неявка в судове
засідання є без поважних причин.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої
інстанції відповідає вказаним вимогам
в повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено
такі обставини.

27 листопада 2012 року ПАТ «Дельта Банк»,
та ОСОБА_2 уклали кредитний договір,
відповідно до якого банк відкрив
позичальнику картковий рахунок та
кредитну лінію на загальну суму 30 000
грн. з лімітом кредитної лінії - 42 300 грн.
(а.с.5-7)

Відповідно до умов кредитного договору
моментом надання банком держателю
кредиту є день здійснення операції за
допомогою картки або день утримання
платежів за умови відсутності на
рахунку власних коштів держателя.

Згідно з розрахунком заборгованості за
кредитним договором, поданого
позивачем, станом на 10 вересня 2014 року
така складає 53 731,23 грн., з яких: тіло
кредиту - 26 092,93 грн., прострочене тіло
кредиту - 15 404,16 грн., заборгованість за
відсотками - 12 234,14 грн., заборгованість
за комісіями - 0,00 грн.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції обгрунтовано виходив з того,
що відповідач прострочив погашення
поточних платежів кредиту та
нарахованих відсотків, не повернув
отриманий кредит, не виконавши взятих
на себе зобов»язань, у зв"язку з чим
підставною є вимога позичальника про
стягнення заборгованості по кредиту та
процентів.

Висновок суду відповідає встановленим
обставинам та положенням закону.

Посилання апелянта фактично зводяться
до відсутності первинних
бухгалтерських документів на
підтвердження наявності
заборгованості, однак такі колегією
суддів не приймаються до уваги,
оскільки ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначає
первинні документи, що підтверджують
здійснення господарської операції, а
розрахунок заборгованості не є
господарською операцію.

А відтак норми ЗУ «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» не регулюють договірні
відносини між сторонами.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 58
ЦПК України належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування.

Відповідно до статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Однак апелянтом не представлено жодних
належних та допустимих доказів на
спростування розрахунку
заборгованості позивача, зокрема
квитанцій про сплату коштів по
договору, як і не подано власного
розрахунку заборгованості.

Також доводи апеляційної скарги про
порушення банком положень Закону
України „Про захист прав споживачів"
спростовується даними кредитного
договору, відповідно до яких,
відповідач укладаючи договір,
ознайомлений з кредитними умовами.

Суд першої інстанції правильно
встановив характер спірних
правовідносин, фактичні обставини
справи, давши належну оцінку доказам,
які є в матеріалах справи, правильно
застосував матеріальний закон, під час
розгляду справи не допустив порушень
процесуального закону, які б були
підставою для скасування рішення,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а тому
апеляційну скаргу необхідно
відхилити, а оскаржуване рішення суду
залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307 , ст.ст.
313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Пустомитівського
районного суду Львівської області від
8 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий:

Павлишин О.Ф.

Судді:

Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.