Провадження № 2/127/6129/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2014 року
Вінницький міський суд
Вінницької області

в складі головуючого судді Кашпрука
Г.М.,

секретаря Мироненко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області,
Староміського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області, ОСОБА_3, за участю
третьої без самостійних вимог на
стороні відповідача ПАТ «Мегабанк»
про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідачів Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області,
Староміського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області, ОСОБА_3 про
звільнення майна з-під арешту та просив
звільнити з-під арешту автомобіль
марки ВАЗ 21104, 2005 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1,
легковий седан - В, кузов НОМЕР_2, сірого
кольору, який належав ОСОБА_3 та на який
був накладений арешт постановою
головного державного виконавця
Ленінського ВДВС ВМУЮ Ковальчук Л.В.
від 02.02.2010 року, постановою головного
державного виконавця Ленінського ВДВС
ВМУЮ Бабія О.М. від 14.01.2011 року,
постановою головного державного
виконавця Ленінського ВДВС ВМУЮ Бабія
О.М. від 14.01.2011 року, ухвалою Ленінського
районного суду м. Вінниці від 02.07.2010
року. Мотивував свої вимоги тим, що
згідно рішення Вінницького районного
суду Вінницької області від 24.07.2014 року,
яке набуло законної сили 07.07.2014 року, за
ним було визнано право власності на
даний автомобіль, однак, у зв'язку із
накладеним на нього арештом, він не
може володіти, користуватися та
розпоряджатися своєю власністю на
власний розсуд (зокрема, не може
зареєструвати право власності на
придбаний транспортний засіб у
встановленому законодавством порядку
в органах ДАІ).

За ініціативою суду до участі у справі
в якості третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору залучено ПАТ
«Мегабанк».

У судове засідання представник
позивача ОСОБА_6 не з'явилася, однак
подала заяву, у якій просить розгляд
справи провести у її відсутності,
позовні вимоги підтримала та просила
їх задовольнити.

Представник відповідача - Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області - Бабій О.М.
у судове засідання не з'явився, однак
подав заяву, у якій просить розгляд
справи провести у його відсутності.

Представник третьої особи ПАТ
«Мегабанк» - Руснак В.О. у судове
засідання не з'явився, однак подав
заяву, у якій просить розгляд справи
провести у його відсутності, проти
задоволення позову заперечував.

Відповідачі ОСОБА_3 та представник
Староміського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області у судове засідання
не з'явилися по невідомим суду
причинам, про день, час та місце
розгляду справи повідомлялися
завчасно та належним чином, що
підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, матеріали
виконавчих проваджень №17480614, №17481600,
№17366352, оцінивши докази у їх сукупності,
суд прийшов до висновку, що позов
обґрунтований та підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
а ч.3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що рішенням
Вінницького районного суду Вінницької
області від 24.06.2014 року (цивільна справа
№128/5882/13-ц), яке набуло законної сили
07.07.2014 року, визнано дійсним договір
купівлі - продажу, укладений 31.10.2009 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, згідно якого ОСОБА_3
продав, а ОСОБА_1 купив за ціною 39965 грн.
автомобіль марки ВАЗ 21104, 2005 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1, легковий седан - В, кузов НОМЕР_2,
сірого кольору, та визнано за ОСОБА_1
право власності на даний автомобіль.

Однак, як вбачається із постанови
Ленінського відділу ДВС ВМУЮ від 02.02.2010
року про відкриття виконавчого
провадження (ВП №17480614) з примусового
виконання виконавчого листа №6-322,
виданого 15.01.2010 року Київським районним
судом м. Харкова, постанови Ленінського
відділу ДВС ВМУЮ від 14.01.2011 року про
арешт майна боржника та заборони на
його відчуження (ВП №17366352) при
примусовому виконанні виконавчого
листа №2-5698, виданого 03.12.2009 року
Ленінським районним судом м. Вінниці,
постанови Ленінського відділу ДВС ВМУЮ
від 14.01.2011 року про арешт майна боржника
та заборони на його відчуження (ВП
№17480614) при примусовому виконанні
виконавчого листа №6-322, виданого 15.01.2010
Київським районним судом м. Харкова,
ухвали Ленінського районного суду від
02.07.2010 року (цивільна справа №2-4899/10),
було накладено арешт на автомобіль
марки ВАЗ 21104, 2005 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1,
легковий седан - В, кузов НОМЕР_2, сірого
кольору, що належав ОСОБА_3 на підставі
Свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3 від
15.09.2006 року.

Відповідно до заяви ПАТ «Мегабанк» від
25.07.2009 року №76-07/982 ПАТ «Мегабанк» не
заперечує щодо зняття заборони на
відчуження автомобіля марки ВАЗ 21104, 2005
року випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1, легковий седан - В, кузов НОМЕР_2,
сірого кольору, кредит ОСОБА_3 погашено
в повному обсязі.

Отже, ОСОБА_1 набув права власності на
спірний транспортний засіб, однак, у
зв'язку із накладеним на нього арештом,
він не може володіти, користуватися та
розпоряджатися своєю власністю на
власний розсуд (зокрема, не може
зареєструвати право власності на
придбаний транспортний засіб у
встановленому законодавством порядку
в органах ДАІ).

Згідно ст. 1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, ратифікованого
Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997
року, кожна фізична або юридична
особа має право мирно володіти своїм
майном; ніхто не може бути
позбавлений своєї власності інакше як
в інтересах суспільства і на умовах,
передбачених

законом і загальними принципами
міжнародного права.

Ст. 41 Конституції України передбачено,
що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності;
ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності; право
приватної власності є непорушним.

Аналогічні положення містяться і у ст.
ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном; право власності є непорушним;
ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні; особа може бути
позбавлена права власності або
обмежена у його здійсненні лише у
випадках і в порядку, встановлених
законом.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд та має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, що не суперечать закону.

Згідно ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів; право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження», особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України,
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання; кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить
загальним засадам цивільного
законодавства; кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу; способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути,
зокрема, припинення дії, яка порушує
право.

Враховуючи те, що накладення арешту на
транспортний засіб - автомобіль марки
ВАЗ 21104, 2005 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1, легковий седан -
В, кузов НОМЕР_2, сірого кольору,
порушує та обмежує права ОСОБА_1 як його
власника, то позов підлягає
задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує у
відповідності до положень статті 88 ЦПК
України.

Враховуючи вищевикладене, на підставі
ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, ст. 41 Конституції України, ст.
ст. 15, 16, 184, 317, 319, 321, 328, 391 ЦК України, ст. 60
Закону України «Про виконавче
провадження», керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 16,
60, 88, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту транспортний
засіб - автомобіль марки ВАЗ 21104, 2005 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1, легковий седан - В, кузов НОМЕР_2,
сірого кольору, зареєстрований на ім'я
ОСОБА_3 (належить ОСОБА_1), накладеного
постановою Ленінського відділу ДВС
ВМУЮ від 02.02.2010 року про відкриття
виконавчого провадження (ВП №17480614) з
примусового виконання виконавчого
листа №6-322, виданого 15.01.2010 року
Київським районним судом м. Харкова,
постановою Ленінського відділу ДВС
ВМУЮ від 14.01.2011 року про арешт майна
боржника та заборони на його
відчуження (ВП №17366352) при примусовому
виконанні виконавчого листа №2-5698,
виданого 03.12.2009 року Ленінським
районним судом м. Вінниці, постановою
Ленінського відділу ДВС ВМУЮ від 14.01.2011
року про арешт майна боржника та
заборони на його відчуження (ВП №17480614)
при примусовому виконанні виконавчого
листа №6-322, виданого 15.01.2010 Київським
районним судом м. Харкова, ухвалою
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 02.07.2010 року (цивільна справа №2-4899/10).

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
термін з дня його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя :

Г.М.Кашпрук