РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №352/3537/13-ц

22 грудня 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області

в cкладі головуючої-судді:
Міськевич О.Я.

секретаря: Боєчко
О.Р.

позивача: ОСОБА_2

з участю представника позивача: ОСОБА_3

відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Надвірна
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про поділ спільного майна
подружжя.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_4 про поділ спільного майна
подружжя.

Свої вимоги мотивує тим, що проживала у
шлюбі з ОСОБА_4., який зареєстрований
23.10.1992 року у відділі реєстрації актів
громадянського стану,
Івано-Франківського міськвиконкому
актовий запис № 1507.

У шлюбі народилося двоє дітей: син -
ОСОБА_5, - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Після одруження проживали
у квартирі її батьків в м.
Івано-Франківськ. З грудня 2000р по 2003р
ОСОБА_4 працював у Португалії. Рішенням
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 11.07.2013р.
шлюб між ними розірвано.

За час спільного проживання ними 15
листопада 1997 року на зароблені кошти із
сімейного бюджету придбано автомобіль
«Мазда 626», д.н.з. НОМЕР_1, 1987 року
випуску, який зареєстрований на ім'я
чоловіка ОСОБА_4.

Даний автомобіль під час перебування
чоловіка у Португалії, приблизно у 2002
році зі згоди її чоловіка, але без її
відома, був проданий його батьком
ОСОБА_7 невідомій особі.

Грошей від реалізації автомобіля вона
не отримала, але чоловік їй повідомив,
що гроші, виручені за продажу, під час
його перебування у Португалії були з
його згоди витрачені його батьками на
купівлю для них земельної ділянки
площею 15 арів (0,0015 га) в АДРЕСА_1.

Вважає, що її чоловік, перебуваючи за
кордоном передавав зароблені гроші
своєму батькові, який на дані кошти та
кошти від реалізації автомобіля в
АДРЕСА_2 придбав земельну ділянку в
розмірі 15 арів (0,0015 га) під забудову.

В подальшому за цією адресою вони
збудували двоповерховий будинок: у
АДРЕСА_2, де вони на той час разом
проживали з листопада 2006 року до 30
січня 2013 року.

Тому вважає, що будинок в АДРЕСА_2,
Тисменицького району
Івано-Франківської області збудований
під час їх перебування у шлюбі за їх
спільні кошти і є спільною сумісною
власністю, тому повинен належати всім
членам їх сім'ї: чоловікові, їй і двом
дітям.

Крім того за час перебуванні у шлюбі
Цуцилівською сільською радою
Івано-Франківської області, було
прийняте рішення про передачу у
приватну власність, для ведення
особисто селянського господарства,
земельної ділянки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3
в ур. Поля с.Цуцилів, Надвірнянського
району, Івано-Франківської області.

Оскільки все майно було придбане
ОСОБА_4 під час їх подружнього життя і
за спільні кошти та без її відома
зареєстроване на ім'я батька
відповідача ОСОБА_7, то воно підлягає
поділу як майно, набуте як подружжям за
час шлюбу та є спільною сумісною
власністю.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали з підстав зазначених в
позовній заяві та просять поділити
майно, набуте за час шлюбу із ОСОБА_4
виділивши позивачу належну їй частку
із земельної ділянки площею 15 арів (0,0015
га), призначеної для будівництва
житлового будинку і розміщеної за
адресою АДРЕСА_2, Тисменицького району
Івано-Франківської області; належну їй
частку у житловому будинку,
розміщеного за адресою АДРЕСА_2,
Тисменицького району
Івано-Франківської області; належну їй
частку грошових коштів від реалізації
автомобіля «Мазда 626» 1987 року випуску;
належну їй частку із земельної ділянки
в селі Цуцилів Івано-Франківської
області.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, заперечив
обставини на які посилається позивач,
пояснивши суду, що проживав з ОСОБА_2 у
зареєстрованому шлюбі з 1992 р по 11.07.2013 р.
Вважає позовні вимоги безпідставними,
так як ні земельна ділянка, площею 0,0015
га АДРЕСА_2 Тисменицького району, ні
житловий будинок, розташований на
даній земельній ділянці, не є
об'єктами:права спільної сумісної
власності подружжя, оскільки вони не
набуті ними за час шлюбу.

Вищевказана земельна ділянка та
житловий будинок належать на праві
власності його батькові ОСОБА_7, що
підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії з № 046561 від 27 квітня 2005 року,
свідоцтвом про право власності на
нерухоме майно серії САМ №035176 від
13.06.2014 року та витягом з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності серії
ЕЕА № 788279 від 13.06.2014 року. Вказану
земельну ділянку, відповідно до
рішення, прийнятого в 2004 році
Черніївською сільською радою
Тисменицького району
Івано-Франківської області його
батькові ОСОБА_7 безоплатно переда-но у
приватну власність для будівництва і
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд. Двохповерховий
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2
батьки побудували з власних
будівельних матеріалів, які вони
придбали ще за довго до їх з позивачем
одруження. Стверджує що будь- яких
сімейних коштів у будівництво даного
будинку ними не вкладалося. Всі кошти
зароблені ним витрачалися на потреби
його сім»ї. Не заперечує , що за час
спільного проживання придбано
автомобіль «Мазда - 626» д.н.з НОМЕР_1, 1987
року випуску, який по генеральній
довіреності він передав своєму
батькові ОСОБА_7, коли їхав в
Португалію, кошти від реалізації пішли
на потреби їх сім»ї.

Позовна вимога про виділення позивачу
належну їй частку земельної ділянки в
с. Цуцилів Івано-Франківської області,
передану йому у приватну власність для
ведення особистого селянського
господарства на підставі рішення
Цуцилівської сільської ради
Івано-Франківської області.є
безпідставними.

Він є власником земельної ділянки
площею 0,5595 га, розташованої в урочищі
«Поля» с.Цуцилів Надвірнянського
району Івано-Франківської області на
підставі рішення від 05.04.2011 року сесії
шостого демократичного скликання
№14/2011 Цуцилівської сільської ради, що
підтверджується Державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ЯМ № 777609, виданим 29.12.2012 року. Дане
майно, яке отримане в порядку
приватизації, є особистою приватною
власністю одного із членів подружжя і
не підлягає поділу.

Вважає позовні вимоги безпідставними
та просить в позові відмовити.

Суд вислухавши пояснення сторін,
показання свідка, дослідивши докази,
представлені сторонами на виконання
вимог ст.30 ЦПК України і які сторони
вважають достатніми для обґрунтування
і заперечення позовних вимог та
з"ясувавши фактичні обставини справи,
суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 60 Сімейного Кодексу України
майно, нажите подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності, а
відповідно до ст.69 цього ж кодексу
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм праві сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу. П.1 ст.70 Сімейного кодексу
України визначає, що у разі поділу
майна, що є об"єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони по справі проживали у шлюбі,
який зареєстрований 23.10.1992 року у
відділі реєстрації актів
громадянського стану
Івано-Франківського міськвиконкому
актовий запис №1507.(а.с.10).

У шлюбі народилося двоє дітей: син -
ОСОБА_5, - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від
11.07.2013р. шлюб між ними розірвано.(а.с.9).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню, докази.
Доказуванння не може грунтуватися на
припущеннях.

В судовому засідання встановлено, що
земельна ділянка, площею 0,0015 га в
АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку
господарських будівель і споруд
належтить на праві власності ОСОБА_7 ,
що підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку
Серія № 046 561 від 27.04.2005р. (а.с.126).

Як вбачається з свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 13.06.2014
р. житловий будинок в АДРЕСА_2 заг.
Площею 162,4кв.м, належить ОСОБА_7 .(а.с.127).

Будь-яких належних та допустимих
доказів про те, що вказана земельна
ділянка та житловий будинок придбані
на спільні кошти ОСОБА_2 та ОСОБА_4
стороною позивача в судовому засіданні
не надано.

Таким чином суд прийшов до висновку що
вищевказане майно не є об»єктом
спільної сумісної власності подружжя і
не підлягає поділу.

Згідно постанови про закінчення
виконавчого провадження відділу ДВС
Надвірнянського районного управління
юстиції накладено арешт на автомобіль
марки "Мазда 626" д.нз. НОМЕР_1 1987р випуску
згідно витягу № 43785615 від 24.03.2014 р. (а.с.
71).

Відповідач в судовому засіданні не
заперечив про придбання вищевказаного
автомобіля за час перебування у шлюбі.,
однак ствердив що кошти від його
реалізацію витрачені на потреби сім»ї.

Позивачем не доведено в судовому
засіданні факт наявності автомобіля,
його вартість та використання котів
від реалізації автомобіля .

Відповідач по справі ОСОБА_4 є
власником земельної ділянки площею
0,5595га, розташованої в урочищі «Поля» с.
Цуцилів Надвірнянського району
Івано-Франківської області для ведення
особистого селянськогогосподарства на
підставі рішення від 05.04.2011 року сесії
шостого демократичного скликання
№14/2011 Цуцилівської сільської ради,. що
підтверджується Державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ЯМ № 777609, виданим 29.12.2012 року.
(а.с.222).

Відповідно до п. 5 ст. 57 СК України
земельна ділянка набута за час шлюбу
внаслідок приватизації земельної
ділянки в межах норм безоплатної
приватизації визначених Земельним
кодексом є особистою приватною
власністю чоловіка.

Таким чином спірна земельна ділянка не
є майном, набутим подружжям за час
шлюбу, і не підлягає поділу між ними,
оскільки ОСОБА_4 безоплатно отримав її
в приватну власність у 2012р.,
використавши своє право громадянина на
приватизацію.

Враховуючи вищенавденні обставини суд
прийшов до висновку, що позивачем не
надано суду в силу ст.ст. 10. 60 ЦПК
України належних та допустимих доказів
на підтвердження позовних вимог, а
докази які ґрунтуються на припущеннях
є недопустими, тому позов не підлягає
до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст. 60, 61, 68-71
Сімейного кодексу України, керуючись
ст.ст. 202, 202-1, 203 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4
про поділ спільного майна подружжя -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Надвірнянський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Міськевич О.Я.

Повний текст рішення виготовлено
26.12.2014 року