Справа № 640/3973/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року Київський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Діденко С.А..,

при секретарі- Коломойцеві М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, заподіяної в результаті ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
відповідача та просив суд стягнути з
відповідача на його користь: 14338,00грн. у
відшкодування матеріальної шкоди;
5000,00грн. у відшкодування моральної
шкоди; 487,20грн. -сплачений судовий збір.

Свої позовні вимоги він
обгрунтував тим, що 25.09.2013р. о 14.40 годин
ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Тойота
Камрі», держ.НОМЕР_1, рухаючись по
вул.Сумській в районі будинку №48 у
м.Харкові, порушуючи ПДР України,
допустив зіткнення з автомобілем
«Хюндай» Х-35», держ.НОМЕР_2, під
керуванням позивача, в наслідок чого
його автомобіль зазнав механічних
ушкоджень, а він особисто зазнав
моральних страждань в наслідок
сильного психологічного стресу.
Цивільна-правова відповідальність
водія ОСОБА_2 не була застрахована у
відповідності до вимог Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», що позбавляє позивача
можливості відшкодування завданої
шкоди за рахунок страхового
відшкодування.

У судовому засіданні позивач , з
урахуванням висновків судової
автотоварознавчої експертизи, свої
позивні вимоги підтримав в розмірі 8722
грн. матеріальної шкоди і моральної
шкоди в розмірі 5000 грн.

Відповідач та його представник у
судовому засіданні позов не визнали ,
посилалися на те, що вина ОСОБА_2 в
ДТП не встановлена , висновки
експертизи щодо невідповідності його
показань щодо механізму ДТП є
суперечливими , експертиза проведена
з численними порушеннями вимог
Методики «Досліджень зіткнень
транспортних засобів». Суд,
вислухавши пояснення сторін по справі,
вчинивши дослідження матеріалів
справи, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 25.09.2013 року о 14.40
на вул. Сумській у м.Харкові відбулася
ДТП , в якій технічні пошкодження
отримали автомобілі «Тойота Камрі»,
держ.НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та
автомобіль «Хюндай Х-35», держ.НОМЕР_2,
під керуванням водія ОСОБА_1

Інспектором ДАЇ було складено протокол
за ст.124 КУАП про порушення правил
дорожнього руху стосовно одного та
іншого водія , відповідно до якого
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 «не дотрималися
безпечного бокового інтервалу».

Постанова Київського райсуду
м.Харкова від 24.02.2014р., , в якій містяться
висновки щодо винуватості ОСОБА_2 у
події ДТП було скасовано постановою
апеляційного суду Харківської області
від 02.04.2014 року , провадження по справі
закрито у зв'язку із закінченням на
момент розгляду справи строків
притягнення до адміністративної
відповідальності. Питання щодо
винуватості сторін в події ДТП в
адміністративному провадженні не
визначено.

Відповідно до висновку судової
автотоварознавчої експертизи №6341/Ї8244
від 28.07.2014 року розмір матеріальної
шкоди , яку завдано в наслідок
пошкодження в ДТП автомобіля «Хюндай»
Х-35», держ.НОМЕР_2 складає 8722,82 грн. (
а.с.43-51)

Висновки експертизи щодо оцінки
розміру матеріальної шкоди сторонами
по справі не заперечуються.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки
відшкодовується винною особою.

Сторони заперечують свою вину у ДТП ,
вважають винним у її події один одного.

В поясненнях суду позивач ОСОБА_1
посилався на те, що 25.09.2013 року , в день,
він рухався на вул.. Сумській в тягнучці
в транспортному потоці в лівому ряді .
В правому ряді також стояли
автомашини. При початку руху він почув
скреготіння металу і побачив, що
автомобіль відповідача Тайота- Камрі
,який рухався з права врізався в
правий бік , передні двері його
автомобіля «Хюндай Х-35» , в наслідок
чого весь правий бік його автомобіля
було пошкоджено. На момент події ДТП
його автомобіль напрямок руху не
змінював. У водія Тайота- Камрі з права
була перешкода, а саме припарковано
автомобіль, який ОСОБА_2 намагався
обминути і , змінивши напрямок руху
допустив зіткнення з його автомобілем
«Хюндай Х-35». Аналогічні пояснення
були надані позивачем при складанні
протоколу адміністративного
прроавопорушення. (а.с.5)

Водій ОСОБА_2 в поясненнях суду
посилався на те, що він рухався в
правому ряді попереду від позивача .
Автомобіль «Хюндай Х-35» став
«притискатися» до нього, зробив різкий
маневр вправо і після контакту з його
автомобілем вирівняв автомашину.

При складанні протоколу
адміністративного правопорушення
водій ОСОБА_2 показав , що на момент
ДТП він зупинився перед припаркованим
автомобілем и пропускав автомобілі ,
які рухалися в попутному напрямку
зліва. Неочікувано для нього зліва
автомобіль «Хюндай Х-35 » різко
зманеврував вправо і наїхав на його
автомобіль «Тойота Камрі», пошкодивши
при цьому ліве дзеркало і ліве крило .

Згідно схеми ДТП від 25.09.2013 р.
відображене місце положення
транспортних засобів після ДТП
фіксує їх паралельне розташування
щодо осі проїжджої частини та
стосовно один до одного на відстані
від правого краю 4м. до правого ряду
колес «Хюндай Х-35» та 2,1 м. до правого
ряду колес «Тойота Камрі». Край
переднього бамперу автомобіля
«Тойота Камрі» знаходиться нарівні
задніх колес автомобіля «Хюндай Х-35» .

Дослідженням адміністративної справи
щодо порушень ПДР учасниками ДТП
встановлено, було проведено судову
транспортно-трасологічну та авто
технічної експертизу щодо
спроможності показань учасників ДТП з
технічної точки зору. Відповідно до
висновку експертизи пояснення водія
автомобіля Тойота - Камрі ОСОБА_2 в тій
частині, що в момент первинного
контакту автомобіль «Хюндай Х-35 »
маневрував праворуч відносно свого
напрямку руху , а автомобіль «Тойота
Камрі» рухався прямолінійно або стояв
, тобто щодо механізму розвитку даної
ДТП , з технічної точки зору є
неспроможними , оскільки не
узгоджуються з місцем розташування ,
характером та локалізацією пошкоджень
автомобілів «Тойота Камрі» і «Хюндай
Х-35 »., а також з кінцевим розташуванням
цих автомобілів. . Пояснення водія
ОСОБА_1 не позбавлені технічної
спроможності. Технічна можливість
уникнути зіткнення з автомобілем
«Хюндай Х-35» для водія ОСОБА_2
визначалася відмовою від маневру
ліворуч, відносно свого напрямку руху,
з метою надання дороги автомобілю
«Хюндай Х-35» , який рухався в попутному
з ним напрямку по лівій смузі., тобто
шляхом виконання вимог п.п.10.1 та 10.3
ПДР., для чого у нього не було будь-яких
перешкод.

( адм.. справа
а.с.32-49)

Допитаний в судовому експерт ОСОБА_4
висновку даної експертизи підтвердив ,
та дав пояснення , що моделювання
механізму ДТП за показаннями водія
ОСОБА_2 є неспроможними з технічної
точки зору, та не погоджується з
характером пошкоджень на автомобілі
«Хюндай Х-35».

Суд погоджується з висновками експерта
щодо винуватості ОСОБА_2 у події ДТП ,
та щодо відсутності вини водія ОСОБА_1 з
урахуванням пояснень сторін , даних
схеми ДТП , та результатів дослідження.

Посилання представника відповідача
щодо неоднозначності висновків
експерта, відсутності аналізу
фактичного механізму ДТП , та
відсутність категоричних висновків
експерта як підставу для проведення
повторної авто технічної експертизи ,
суд вважає безпідставними. Згідно до
Закону України « Про судову
експертизу » та Інструкції про
призначення та проведення судових
експертиз , затвердженої наказом
Мінюстом України №53/5 від 8.10.1998 р.
висновок експертом надано в обсязі
питань , поставлених на вирішення
експертизи і відповідності до наданих
на вирішення експерта питань та
матеріалів справи. З приводу
заперечень представника відповідача
щодо відсутності даних стосовно
фактичного механізму ДТП, експертом
надано відповідь про те, що
відповідного запитання в постанові не
містилося, за матеріалами справи
відсутня слідова характеристика ДТП ,
що позбавляє експерта дати категоричну
відповідь стосовно механізму ДТП.

З урахуванням визначення вини ОСОБА_2
у події ДТП , суд вважає, що позовні
вимоги в частині відшкодування
матеріальної шкоди , завданої позивачу
в наслідок ДТП є доведеними. Суд
задовольняє позов ОСОБА_1 щодо
відшкодування матеріальної шкоди в
обсязі 8722,82 грн. та щодо
відшкодування судових витрат на
проведення експертизи та судового
збору.

В частині вимог щодо стягнення
моральної шкоди суд в позові
відмовляє з причин відсутні доказів
що підтверджують отримання сильного
психологічного стресу позивача в
наслідок ДТП.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208-218 ЦПК
України, ст.ст.23, 1166,1167, 1187,1188 ЦК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1:
8722,82 (вісім тисяч сімсот двадцять
дві)грн. у відшкодування матеріальної
шкоди; та 2332,20 (дві тисячі триста
тридцять дві)грн. судових витрат на
проведення експертизи та судового
збору.

В інший частині позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10 днів після його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час його проголошення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

СУДДЯ