Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2014 р.
м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у
складі:

головуючого - судді Дяченко
В.Г.,

при секретарі Ніколаєвський
О.О.,

за участю представників: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Одеської міської ради про
визнання права власності на спадкове
майно за законом

В С Т
А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до
суду з вимогою про визнання за ним
право власності на 63/100 часток
житлового будинку з господарчими
спорудами, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_4, що померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позов мотивується тим, що позивач і
ОСОБА_4 24.06.1988 року уклали шлюб, дітей
від шлюбу не було.

ОСОБА_4 11.01.1991 року придбала 3/4
частини житлового будинку з
господарчими спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

За час проживання в будинку
проведено реконструкцію та отримано
Декларацію про готовність об'єкту до
експлуатації №ОД6 від 30.05.2012 року.

29.03.2013 року розпорядженням
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради затверджено
розрахунок ідеальних часток,
відповідно до якого ОСОБА_4 належить
63/100 часток житлового будинку з
господарчими спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

При зверненні до реєстраційної
служби, постановою державного
реєстратора №4884742 від 09.08.2013 року
ОСОБА_4 відмовлено в реєстрації права
власності через те, що відсутні
документи, що посвідчують речове право
на земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

Позивач звернувся до нотаріуса,
однак йому було відмовлено через
відсутність правовстановлюючих
документів на домоволодіння, що
змусило його звернутись до суду.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явилась, причини неявки
визнані судом неповажними.

Судом встановлено:

Позивач і ОСОБА_4 24.06.1988 року уклали
шлюб (а.с.8).

Згідно договору купівлі-продажу,
ОСОБА_4 11.01.1991 року придбала 3/4 частини
житлового будинку з господарчими
спорудами, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.9).

Рішення виконавчого комітету
Одеської міської ради №856 від 23.08.1955
року «Про результати обміру земель»
(а.с.11), як доказ права користування
земельною ділянкою розміром 342 кв.м., що
розташована: АДРЕСА_1, суд до уваги не
приймає (ч.2 ст.59 ЦПК України).

Згідно Декларації про готовність
об'єкту до експлуатації №ОД6 від
30.05.2012 року, реконструкцію житлового
будинку з господарчими спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
визнано закінченою, об'єкт готовим до
експлуатації (а.с.14).

29.03.2013 року розпорядженням
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради затверджено
розрахунок ідеальних часток,
відповідно до якого ОСОБА_4 належить
63/100 часток житлового будинку з
господарчими спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21).

При зверненні до реєстраційної
служби, постановою державного
реєстратора №4884742 від 09.08.2013 року
ОСОБА_4 відмовлено в реєстрації права
власності через те, що після завершення
п'ятиденного строку з дня отримання
заявником письмового повідомлення про
зупинення розгляду заяви продержавну
реєстрацію прав не усунено обставин, що
були підставою для прийняття такого
рішення (а.с.22).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла (а.с.23).

Відповідно до довідки Ф-1 позивач
проживав разом з ОСОБА_4 з 1997 року по
день її смерті за адресою: АДРЕСА_1-б
(а.с.24).

Згідно копії спадкової справи
№9/2014, що заведена приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 (а.с.51), позивач 01.04.2014 року
подав нотаріусу заяву про прийняття
спадщини, спадкове майно: все майно де б
воно не було та з чого б воно не
складалося, та 22.07.2014 року отримав
свідоцтва про право на спадщину за
законом на: садовий будинок НОМЕР_1 та
земельну ділянку площею 0,0604 га, що
розташовані в об'єднанні садоводів
«Степове» Комінтернівського району
Одеської області.

Інших спадкоємців, крім позивача,
немає.

Відомості про відмову позивачу у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на спадкове майно - частину житлового
будинку з господарчими спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 - в
спадковій справі відсутні.

Згідно з інформацією з реєстру
прав власності на нерухоме майно №27041334
від 19.09.2014 року, відомості щодо об'єкта -
АДРЕСА_1 та 5-б - в реєстрі відсутні
(а.с.100).

З вищенаведеного встановлено, що у
позивача виникло право на спадщину яке
він не реалізував, тому позов є
необгрунтований та задоволенню не
підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову
в частині визнання права власності на
спадкове майно, суд виходить з того, що
згідно з ст.1297 ЦК України та ст.66 Закону
України «Про нотаріат» оформлення прав
на спадкове майно входить до виключної
компетенції органів нотаріату.
Відповідно до ст.8-1 Закону України «Про
нотаріат», будь-яке втручання в їх
діяльність та вирішення питань, що
належать до їх виключної компетенції
забороняється. Стаття 1297 ЦК України
зобов'язує спадкоємця, який прийняв
спадщину, в складі якої є нерухоме
майно, звернутися до нотаріуса за
видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно. При цьому
суд зазначає, що згідно до вимог ст.11
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи в межах заявлених вимог, в той
час як позивач заявив вимогу саме щодо
визнання права власності на спадкове
майно - частини житлового будинку з
господарчими спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Вказаний висновок суду відповідає
також роз'ясненням Пленуму Верховного
Суду України, викладених в постанові
«Про судову практику у справах про
спадкування» №7 від 30.05.2008 року, згідно
п.23 якого, свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розгляду не підлягають. У разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

Також на цю обставину звертає
увагу суддів і Вищий Спеціалізований
Суд України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в листі №24-753/0/4-13
від 16.05.2013 року.

Кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях. (ч.1, 3, 4ст.60
ЦПК України).

Керуючись ст.ст.10,11,57-59,60,61,209,212,214-215 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В :

В позовних вимогах ОСОБА_3 до
Одеської міської ради про визнання
права власності на спадкове майно за
законом - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Одеської області
через суд Суворовського району м.Одеси
в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя:
В.Г. Дяченко