Дата документу 22.12.2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

« 22» грудня 2014 року Мелітопольський
міськрайонний суд Запорізької області
в складі:

головуючого - судді Кучеренко В.В.

при секретарі – Діденко Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі заяву ОСОБА_1
про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області знаходиться цивільна справа за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка дії в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій
нотаріуса та визнання недійсним
заповіту.

До позовної заяви додано клопотання
про забезпечення позову, а саме
накладення арешту на майно, а саме:
квартиру АДРЕСА_1, зазначивши, що
вказана квартира па праві власності
належить неповнолітньому ОСОБА_3.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про
забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в
зв’язку з неповідомленням відповідача
та інших осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи заяви, матеріали
цивільної справи приходить до висновку
про відмову у задоволені клопотання
про забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч.1 ст.151 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з’ясувати обсяг позовних
вимог, дані про особу відповідача, а
також відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Відповідно до заяви про забезпечення
позову заявник просить накласти арешт
на квартиру АДРЕСА_1. Однак заявником не
надано жодних документів, які б
підтверджували право власності, а
також з наданої заяви не вбачається за
ким зареєстровано право власності.

Більш того, позивачем не було надано
доказів того, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду і, що діями відповідача може буде
спричинена певна шкода.

Інших доводів в обґрунтування своєї
заяви позивачем надано не було.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що клопотання позивача є
необґрунтованим, таким, що ґрунтується
на припущеннях, та вважає необхідним
відмовити в його задоволенні.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову відмовити в
повному обсязі.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
протягом 5 днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя:
В.В.Кучеренко