Справа № 758/3893/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2014 року Подільський
районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Романа О. А. ,

при секретарях - Кішинському М. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві

справу за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства
Банк «Контракт»

про стягнення коштів за строковим
банківським вкладом,

В С Т А Н О В И В :

03.04.2014року ОСОБА_1. звернувся в суд з
позовом до ПАТ Банк «Контракт» (далі -
Банк) та просить стягнути на його
користь кошти в сумі 1 521-60 грн., з яких:

- 696-15 грн. - 21% річних за користування
коштами, в період з 13.02.2014 року по 21.02.2014
року;

- 99-45 грн. - 3% річних від простроченої
суми, в період з 13.02.2014 року по 21.02.2014
року;

- 726-00 грн. - сума боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції, в
період з 13.02.2014 року по 21.02.2014 року.(а.с.1-3)

Свої вимоги мотивує тим, що згідно з
Договором строкового банківського
вкладу із сплатою процентів щомісяця
«Класичний Контракт» за №0194/2013 від
14.02.2013року (далі - Договір), він передав
Банку кошти в сумі 121 000-00 грн., з
терміном повернення вкладу 13.02.2014 року,
а Банк зобов»язався повернути кошти та
сплатити 21% річних за користування
ними.

Кошти були повернуті лише 21.02.2014 року, а
тому він вимушений звернутися до суду
за захистом своїх прав.

В судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_3 позов підтримав, з
підстав викладених вище, просить його
задовольнити.

Представник відповідача - Брагінський
П.О. позов не визнав, мотивуючи тим, що
боргові зобов»язання перед позивачем
відсутні, кошти повернуті в повному
обсязі, згідно умов Договору.

Також пояснив, що згідно Умов Договору,
строк його дії закінчився 12.02.2014 року.

Починаючи з 13.02.2014 року, строк дії
Договору, було подовжено без укладання
додаткової угоди.

13.02.2014 року позивач звернувся до Банку
із заявою про повернення йому вкладу,
при цьому просив датою повернення
вкладу вважати 17.02.2014 року.

Кошти повернуті позивачу 21.02.2014 року,
при цьому виплачені проценти за їх
користування, з розрахунку 1% річних, як
передбачено умовами Договору, оскільки
подовжений Договір було розірвано
достроково.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов задоволенню не
підлягає на підставі ст.526 ЦК України,
яка передбачає, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться, ст.1058 ч.1,2,3 ЦК

України, яка передбачає, що за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони
(вкладника) або для неї грошову суму
(вклад), що надійшла, зобов'язується
виплачувати вкладникові таку суму та
проценти на неї або дохід в іншій формі
на умовах та в порядку, встановлених
договором. Договір банківського
вкладу, в якому вкладником є фізична
особа, є публічним договором (стаття 633
цього Кодексу). До відносин банку та
вкладника за рахунком, на який
внесений вклад, застосовуються
положення про договір банківського
рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо
інше не встановлено цією главою або не
випливає із суті договору банківського
вкладу, ст.1061 ч.1 ЦК України, яка
передбачає, що Банк виплачує
вкладникові проценти на суму вкладу в
розмірі, встановленому договором
банківського вкладу.

Так, згідно з п.2.1 Договору строкового
банківського вкладу із сплатою
процентів щомісяця «Класичний
Контракт» за №0194/2013 від 14.02.2013року,
ОСОБА_1 передав ПАТ

Банк «Контракт» кошти в сумі 121 000-00 грн.,
з терміном повернення вкладу 13.02.2014
року, а Банк зобов»язався повернути
кошти та сплатити 21% річних за
користування ними.(а.с.7-9)

Крім того, умовами Договору
передбачено:

-п. 2.3. :

-«Сторони домовились, що у випадку, якщо
ВКЛАДНИК у Дату закінчення Строку
Депозиту не з'являється до БАНКУ для
отримання Депозиту та нарахованих
процентів, строк Депозиту вважається
подовженим на новий строк, що дорівнює
Строку Депозиту, зазначеному у п.2.1
цього Договору, без укладення
додаткової угоди додаткового договору
до даного Договору. При цьому за
користування Депозитом БАНК нараховує
та сплачує ВКЛАДНИКУ проценти у
розмірі діючої процентної ставки у
БАНКУ для даного виду банківських
вкладів на дату подовження Строку
Депозиту. Дата подовження Строку
Депозиту співпадає з Терміном
повернення Депозиту ВКЛАДНИКУ,
вказаним у п.2.1 даного Договору. Розмір
процентів, які БАНК нараховує та
сплачує ВКЛАДНИКУ після подовження
Строку Депозиту, може бути відмінним
від розміру процентів, зазначеного в
п.2.2 даного Договору».

- п. 2.6. :

-«У випадку розірвання ВКЛАДНИКОМ
Договору до закінчення Строку
Депозиту, що подовжений на новий Строк
Депозиту у відповідності з п.2.3
Договору, БАНК нараховує та сплачує
ВКЛАДНИКУ проценти за користування
коштами за період з дати подовження
Строку Депозиту, що співпадає з датою
закінчення Строку Депозиту,
передбаченого п.2.1 Договору, до дати
фактичного зняття грошових коштів 1%
(Один) процент річних, якщо цей період
менше або становить 90 календарних днів,
або здійснює перерахунок процентів за
ставкою в розмірі 1% (Один процент)
річних за останні 90 календарних днів до
дати фактичного зняття коштів, якщо цей
період перевищує 90 календарних днів.»

-п. 2.8. :

-«Нарахування процентів проводиться з
дня, наступного за днем надходження
Депозиту на Депозитний рахунок, і
закінчується днем, що передує дню
повернення Депозиту ВКЛАДНИКУ. При
розрахунку процентів застосовується
метод факт/факт на фактичну суму
Депозиту та за фактичний строк
користування.»

Як вбачається із заяви позивача від
13.02.2014 року, він звернувся до Банку з
вимогою:

-« Прошу повернути Депозитний вклад
згідно Договору №0194/2013 від 14.02.2013 в сумі
121 000,00 (Сто двадцять одна тисяча гривень
00 копійок) готівкою через касу Банку.

Датою повернення прошу вважати «17»
лютого 2014 року.» (а.с.4)

З урахуванням викладеного суд робить
висновок, що оскільки датою повернення
коштів позивачем визначено 17.02.2014 року,
то Договір було подовжено, починаючи з
13.02.2014 року, у відповідності з вимогами
п.2.3.Договору, без укладення додаткової
угоди.

Оскільки подовжений Договір розірвано
позивачем достроково, то проценти за
користування коштами, починаючи з
13.02.2014 року необхідно рахувати з
розрахунку 1% річних, як передбачено
п.2.6. Договору.

Згідно з розрахунком, зробленого
Банком (а.с.23) та виписки з особового
рахунку позивача (а.с.22), проценти за
користування коштами в період з 13.02.2014
року по 20.02.2014 року становлять в сумі 26-52
грн..

Сумнівів у правильності зроблених
розрахунків не виникає, а тому суд
вважає їх вірними.

Як вбачається із заяви позивача на
видачу готівки №ТR.59083.332.298 від 21.02.2014
року (а.с.10) та заяви на видачу готівки
№ТR.59083.336.298 від 21.02.2014 року

(а.с.6), позивачу виплачені кошти в сумі 1
349 13 грн. - проценти за користування
коштами, в тому числі за період з 13.02.2014
року по 20.02.2014 року, з розрахунку 1%
річних та вклад в сумі 121 000-00 грн..

З викладеного суд робить висновок, що у
Банка відсутні боргові зобов»язання
перед позивачем по поверненню вкладу
та процентів за користування коштами, а
тому відсутні підстави для задоволення
позовних вимог, в частині стягнення з
відповідача коштів у вигляді 3% річних
від простроченої суми та суми боргу, з
урахуванням встановленого індексу
інфляції, як передбачено вимогами ст.625
ч.2 ЦК України.

На підставі викладеного,

-ст.ст.526,625,1058,1061 ЦК України,

керуючисьст.ст.5,6,7,8,10,11,60,79,88,208,209,212,213,214,2
15,294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову, ВІДМОВИТИ.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м.Києва через Подільський
районний суд м.Києва протягом 10-ти днів
з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м.Києва через Подільський
районний суд м.Києва протягом 10-ти днів
з дня отримання його копії.

Суддя О. А. Роман