Провадження №8/761/81/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді:
Маліновської В.М.,

при секретарі
Лазоришинець К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Києві
заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Шевченківського районного суду м.Києва
від 11 листопада 2013 року у цивільній
справі №761/14999/13-ц (провадження 2/761/6010/2013)
за позовом ОСОБА_1 до Державної
телерадіокомпанії «Всесвітня служба
«Українське телебачення і
радіомовлення», Профспілкового
комітету профспілкової організації
Державної телерадіокомпанії
«Всесвітня служба «Українське
телебачення і радіомовлення»
профспілки працівників культури про
визнання звільнення з роботи
незаконним, скасування незаконно
винесених доган, скасування наказу про
звільнення, поновлення в займаній
посаді, стягнення по заробітній платі
за час вимушеного прогулу та моральної
шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2013 року ОСОБА_1 (Позивач)
звернувся до Шевченківського
районного суду м.Києва з позовом до
Державної телерадіокомпанії
«Всесвітня служба «Українське
телебачення і радіомовлення» про
визнання звільнення з роботи
незаконним, скасування незаконно
винесених доган, скасування наказу про
звільнення, поновлення в займаній
посаді, стягнення по заробітній платі
за час вимушеного прогулу та моральної
шкоди.

У подальшому, за клопотанням позивача
до участі у справі було залучено
співвідповідачем Профспілковий
комітет профспілкової організації
Державної телерадіокомпанії
«Всесвітня служба «Українське
телебачення і радіомовлення»
профспілки працівників культури.

Рішенням Шевченківського районного
суду міста Києва від 11 листопада 2013
року у задоволенні вказаного позову
було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням
Шевченківського районного суду м.Києва
від 11 листопада 2013р. Позивач подав
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
м.Києва, який 24 січня 2014р. апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково.
Рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 11 листопада 2013 року
змінено в частині правового
обґрунтування вирішення позовних
вимог. В решті рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із судовим рішенням
апеляційної інстанції від 21 січня 2014
року, Позивач подав касаційну скаргу до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ (ВССУ). Ухвалою касаційної
інстанції від 19 березня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а
рішення Апеляційного суду м.Києва
залишено без змін.

01 серпня 2014 року заявник звернувся до
суду з заявою про перегляд вказаного
рішення за нововиявленими обставинами,
посилаючись на те, що ухвалою ВССУ від 02
червня 2014 року відмовлено у допуску до
провадження Верховоного Суду України
справи за його позовом, оскільки під
час розгляду справи судами не було
встановлено, що ОСОБА_1 на час
звільнення перебував на виборній
посаді у профспілковій організації,
членом якої був Позивач. Крім того, як
вказує Позивач судами не застосовано
до спірних правовідносин ст. 134 КЗпП
України. Отже на думку заявника Суд не
виконав своїх передбачених
законодавством України обов'язків, що
вплинуло на результати розгляду
справи. Після постановлення судового
рішення ВССУ від 02 червня 2014 року, та
набрання ним чинності (07 липня 2014 року),
Позивачу стали відомі обставини, що є
істотними для справи, і які не були
відомі на час розгляду справи
Апеляційним судом м.Києва та Вищим
спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, і як вказує у заяві заявник,
віднесені законом до нововиявлених
обставин. Такими нововиявленими
обставинами на думку заявника є та
обставина, що на момент звільнення
Позивач був головою ревізійної комісії
профспілкового органу Державної
телерадіокомпанії «Всесвітня служба
«Українське телебачення і
радіомовлення», а відповідно до ч.3 ст.
252 КЗпП України та ч.3 ст. 41 Закону
України «Про професійні спілки,
звільнення членів виборного
профспілкового органу підприємства,
установи, організації (у тому числі
структурних підрозділів), його
керівників, профспілкового
представника (там, де не обирається
виборний орган профспілки), крім
додержання загального порядку,
допускається за наявності попередньої
згоди виборного органу, членами якого
вони є, а також вищестоящого виборного
органу цієї профспілки (об'єднання
профспілок). У своїй заяви, заявник
наголошує увагу на тому, що профспілка
ДТРК «Всесвітня служба «Українське
телебачення і радіомовлення» є
первинною організацією Профспілки
працівників культури України, а
Відповідачем не було отримано
попередньої згоди на звільнення
Позивача від Профспілки працівників
культури України, що є порушенням
законодавства України.

У судовому засіданні заявник заяву
підтримав та просив її задовольнити,
скасувавши рішення Шевченківського
районного суду м.Києва від 11 листопада
2013 року та рішення Апеляційного суду
м.Києва від 21 січня 2014 року у справі №
761/14999/13-ц з підстав наведених у заяві.

Представники Державної
телерадіокомпанії «Всесвітня служба
«Українське телебачення і
радіомовлення» (УТР) - Бишевець М.М. та
Диптан Н.П. в судовому засіданні
заперечували проти задоволення заяви
Позивача про перегляд за
нововиявленими обставинами та просили
відмовити в її задоволенні.

Представник профспілкової організації
Марчук П.П. проти задоволення заяви
заперечував.

Суд заслухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, приходить до
наступного.

У відповідності до ст. 361 ЦПК України
рішення або ухвала суду, якими
закінчено розгляд справи, що набрали
законної сили, можуть бути переглянуті
у зв'язку з нововиявленими обставинами.
Підставами для перегляду рішення є, в
тому числі, істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи.

Як нововиявлені можуть розглядатися
обставини, що обґрунтовують вимоги або
заперечення сторін чи мають інше
істотне значення для правильного
вирішення справи, які існували на час
ухвалення рішення або постановлення
ухвали, але про них не знали і не могли
знати заявник і суд.

Таким чином, за змістом наведеної норми
закону, перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами є окремою
процесуальною формулою судового
процесу, що визначається юридичною
природою цих обставин, до яких
відносяться матеріально-правові факти,
на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші факти,
що мають істотне значення для
правильного вирішення спору, існували
на час розгляду справи і не могли бути
відомі заявникові.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №4,
нововиявлені обставини - це юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Як вказано в п. 5 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
перегляду судами у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішень,
ухвал і постанов у цивільних справах,
що набрали законної сили" від 27 лютого
1981 року №1, не можуть бути визнані
нововиявленими нові, тобто такі, що
виникли чи змінилися після
встановлення рішення, обставини.

Таким чином, під нововиявленою
обставиною мається на увазі фактична
обставина, яка має істотне значення і
яка об'єктивно існувала на час розгляду
справи, але не була і не могла бути
відома всім особам, які брали участь у
справі, та суду. Нова обставина, що
з'явилася або змінилася після розгляду
справи, не є підставою для перегляду
справи в порядку, встановленому ст.ст.
361-366 ЦПК України.

Заявник посилається як на нововиявлену
обставину те, що судами не було
встановлено, що ОСОБА_1 на час
звільнення перебував на виборній
посаді у профспілковій організації,
членом якої він був, що вплинуло на
результати розгляду справи.

Так, рішенням Шевченківського
районного суду міста Києва від 11
листопада 2013 року у задоволенні позову
ОСОБА_1 було відмовлено.

Судом встановлено, що підставою
звільнення Позивача був Звіт комісії
зі службового розслідування під
керівництвом заступника генерального
директора Троян Л.П.. Звіт комісії зі
службового розслідування під
керівництвом заступника генерального
директора Матяша Ю.Г., Протокол
інвентаризації комісії ДТРК
«Всесвітня служб» УТР, яким виявлено
недостачу матеріальних цінностей на
4807,84 грн., доповідні записки
заступників генерального директора
Круглова І.В. та Земляного Е.М.

Також, судом першої інстанції
встановлено, що 27 листопада 2012 року
адміністрацією Відповідача було
внесено подання до Профкому про
надання згоди на звільнення Позивача.
Згідно Протоколу № 16 від 28 листопада 2012
року засідання профкому ДТРК
«Всесвітня служба «Українське
телебачення і радіомовлення»
встановлено, що Відповідачу було
надано дозвіл на звільнення Позивача з
займаної посади за п.2 ст.41 КЗпП України.

Разом з тим, при постановленні рішення,
суд першої інстанції дійшов висновку
про відмову у позові, оскільки Позивач
без поважних причин пропустив
передбачений законом строк звернення
до суду з захистом порушеного права.

Рішенням апеляційної інстанції,
рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 11 листопада 2013 року
змінено в частині правового
обґрунтування вирішення позовних
вимог.

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду м.Києва дійшла висновку, що суд
першої інстанції встановивши
незаконність вимог ОСОБА_1, помилково
відмовив у задоволенні позову і за
необґрунтованістю позову і за
пропущенням строку звернення до суду з
цим позовом, що є взаємовиключними
підставами.

Крім того, необхідно звернути увагу, що
судовим рішенням апеляційної
інстанції також встановлено, що
Рішеннями профкому Державної
телерадіокомпанії «Всесвітня служба
«Українське телебачення і
радіомовлення» від 28 листопада 2012 року
на подання адміністрації компанії
надано згоду на звільнення ОСОБА_1 за п.2
ст.41 КЗпП України.

При цьому, колегія суддів дійшла
висновку, що висновки районного суду
про відсутність правових підстав до
задоволення вимог про визнання
звільнення незаконним, скасування
наказу про звільнення, поновлення на
займаній посаді, стягнення заробітної
плати за час вимушеного прогулу та
моральної шкоди є законними й
обґрунтованими.

Таким чином, враховуючи викладене, суд
дійшов висновку, що судами всебічно
з'ясовані обставини, на які посилалися
сторони, як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтвердженими доказами та
дослідженими в судовому засіданні.

Крім того, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

З огляду на все наведене вище,
обставини, на які посилається Позивач,
не є нововиявленими в розумінні
положень ст. 361 ЦПК України, а тому суд
вважає, що правові підстави для
задовлення заяви ОСОБА_1, шляхом
скасування рішення Шевченківського
районного суду м.Києва від 11 листопада
2013 року та рішення Апеляційного суду
м.Києва від 21 січня 2014 року у справі №
761/14999/13-ц з підстав наведених у заяві -
відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
361, 363, 365 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Шевченківського районного суду м.Києва
від 11 листопада 2013 року у цивільній
справі №761/14999/13-ц (провадження 2/761/6010/2013)
за позовом ОСОБА_1 до Державної
телерадіокомпанії «Всесвітня служба
«Українське телебачення і
радіомовлення», Профспілкового
комітету профспілкової організації
Державної телерадіокомпанії
«Всесвітня служба «Українське
телебачення і радіомовлення»
профспілки працівників культури про
визнання звільнення з роботи
незаконним, скасування незаконно
винесених доган, скасування наказу про
звільнення, поновлення в займаній
посаді, стягнення по заробітній платі
за час вимушеного прогулу та моральної
шкоди - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м.Києва через
Шевченківський районний суд міста
Києва шляхом подання апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано, а у разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: