Справа № 740/3844/14
Провадження № 2/740/1237/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 грудня 2014 року
м.Ніжин

Ніжинський
міськрайонний суд Чернігівської
області в складі:

судді Олійника В.П., при
секретарі Шадура І.Ю.,

з участю позивача,
представника відповідача-Рожка С.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПриватБанк" про стягнення коштів за
вкладом, трьох процентів річних,
інфляції за час прострочення та пені,

встановив:

Позивачем заявлені вимоги про
стягнення 22001 грн. в рахунок повернення
вкладу "Стандарт на 12 мес." №?SAMDNFF44
від 02 липня 2013 року, 3142 грн. 98 коп
процентів по даному вкладу, 307 грн. 41 коп
трьох процентів річних, 2259 грн. 50 коп
інфляції за час прострочення, 307 грн. 41
коп пені. Позовні вимоги
обгрунтовуються тим, що 02 липня 2013 року
між позивачем та відповідачем в особі
Керченського відділення Кримського РУ
ПриватБанк укладений договір
банківського вкладу із врахуванням
заяви позивача №?SAMDNFF44 від 02 липня
2013 року на оформлення депозитного
вкладу "Стандарт на 12 мес.", на виконання
умов якого позивачем через термінал
відповідача внесені поповнення
грошових коштів: 08 липня 2013 року 2500 грн.,
17 липня 2013 року 1100 грн., 23 липня 2013 року
2400 грн., 06 серпня 2013 року 2000 грн., 28
серпня 2013 року 1400 грн., 28 серпня 2013 року
600 грн., 11 вересня 2013 року 9001 грн., 23
грудня 2013 року 1000 грн., на звернення
позивача щодо повернення вкладу,
нарахованих процентів та надання
виписки по рахунку відповідач належним
чином не реагує, що порушує право
позивача, як споживача банківських
послуг.

В запереченнях на позов
відповідач просить відмовити у
задоволенні позову з посиланням на те,
що територія АР Крим є тимчасово
окупованою територією України, що
унеможливлює виконання банківських
операцій на даній території,
відокремлені підрозділи відповідача
припинили свою діяльність на території
АР Крим, окупаційна влада фактично
здійснила конфіскацію частини
майнового комплексу відповідача, що
унеможливлює доступ до належного
майна, відшкодування шкоди у зв"язку із
окупацією покладається на РФ, АНО "ФЗВ",
яке було призначено згідно
законодавства РФ, взяла на себе
зобов"язання по компенсаційних
виплатах вкладників філії "Кримське РУ
ПАТ КБ "ПриватБанк", у зв"язку з чим ПАТ
КБ "ПриватБанк" є неналежним
відповідачем по даній справі.

В судовому засіданні позивач
підтримав позов за вищевикладених
обставин, пояснивши, що станом на час
розгляду справи належні грошові кошти
відповідачем не повернуті.

Представника відповідача Рожко
С.М. в судовому засіданні позов не
визнав з підстав, зазначених у
запереченнях на позов.

Позов підлягає задоволенню
частково зі слідуючих підстав.

За приписами ст.ст.10, 11, 60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін; сторони мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості; кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень; суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін; докази подаються
сторонами; доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч.1 ст.207
ЦПК України правочин вважається таким,
що вчинений у письмовій формі, якщо
його зміст зафіксований в одному або
кількох документах.

Згідно ч.1 ст.1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона

(банк), що прийняла від другої сторони
(вкладника) або для неї грошову суму
(вклад), що надійшла, зобов'язується
виплачувати вкладникові таку суму та
проценти на неї або дохід в іншій формі
на умовах та в порядку, встановлених
договором.

Статтею 2 Закону України "Про
банки і банківську діяльність"
встановлено, що вклад (депозит) - це
кошти в готівковій або у безготівковій
формі, у валюті України або в іноземній
валюті, які розміщені клієнтами на їх
іменних рахунках у банку на договірних
засадах на визначений строк зберігання
або без зазначення такого строку і
підлягають виплаті вкладнику
відповідно до законодавства України та
умов договору.

Відповідно до заяви позивача від
02 липня 2013 року №?SAMDNFF44 на
оформлення депозитного вкладу
"Стандарт на 12 мес." м.Керч ПриватБанк,
сума вкладу 2000 грн., строк вкладу 366 днів
по 02 липня 2014 року включно, процентна
ставка 18% річних, особовий рахунок по
вкладу НОМЕР_1, картка для нарахування
процентів по вкладу НОМЕР_1,
передбачені умови щодо поповнення
вкладу, повернення та виплати
процентів. На виконання умов даної
заяви позивачем 02 липня 2013 року внесено
на рахунок НОМЕР_1, який відкритий
відповідачем на виконання умов
вищезазначеної заяви, 2000 грн., що
підтверджується відповідною
квитанцією від 02 липня 2013 року, в
подальшому позивачем внесено кошти на
поповнення депозитного вкладу: 08 липня
2013 року 2500 грн., 17 липня 2013 року 1100 грн., 23
липня 2013 року 2400 грн., 06 серпня 2013 року
2000 грн., 28 серпня 2013 року 1400 грн., 28
серпня 2013 року 600 грн., 11 вересня 2013 року
9001 грн., 23 грудня 2013 року 1000 грн. (сума
вкладу 22163 грн. 86 коп), що
підтверджується відповідними
квитанціями, оригінали яких надані
позивачем і дослідженні в судовому
засіданні, сумніви у достовірності
яких відсутні, дані квитанції мають
реквізити, зокрема, щодо поновлення
депозиту "Стандарт на 12 мес.", процентну
ставку у розмірі 18%, термін закінчення
вкладу-02 липня 2014 року, суму вкладу та
нарахованих процентів, згідно
квитанції від 23 грудня 2013 року сума
вкладу 22163 грн. 86 коп, нараховані %-1162,86
грн.. Згідно повідомлень на адресу
позивача від 22 липня 2014 року, 26 серпня
2014 року відповідач зазначає про
можливість реструктуризації вкладу
позивача, про обмеження можливості
проведення банківських операцій у
зв"язку з окупацією АР Крим, при цьому
відповідач не заперечує факту
наявності укладеного між сторонами
договору та зобов'язання щодо
повернення депозитного вкладу. Із
врахуванням викладеного між сторонами
відповідно до ст.ст.1058, 1059 ЦК України
укладений договір банківського вкладу.
Посилання відповідача від 17 грудня 2014
року (на запит суду про витребування
доказів від 05 грудня 2014 року) щодо
відсутності доступу до договорів з
клієнтами не спростовує даного
висновку суду. На запит суду не надана
інформація щодо рахунку НОМЕР_1 згідно
заяви позивача від 02 липня 2013 року із
врахуванням плану банківських
рахунків та єдиної банківської системи
відповідача, якою передбачається облік
всіх рахунків, балансу банку по днях із
врахуванням надходжень грошових
коштів на даний рахунок, які зводяться
до ПАТ КБ "ПриватБанк", вул.Набережна
Перемоги, 50, м.Дніпропетровськ.

Договір банківського вкладу
укладається на умовах видачі вкладу на
першу вимогу (вклад на вимогу) або на
умовах повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад) (ч.1 ст.1060 ЦК України).

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору. За
змістом зазначеної норми закону та
ст.1058 ЦК України, яка регулює
правовідносини, що випливають з
договору банківського вкладу,
зобов'язання банку з повернення вкладу
вважається виконаним, коли вкладнику
буде надана реальна можливість
отримати та розпорядитися на свій
розсуд вкладом.

На заяви позивача після
закінчення строку дії вкладу 02 липня 2014
року року щодо повернення коштів
відповідач належним чином не реагує. За
таких обставин позивач відповідно до
умов договору звернувся до банку із
заявами про повернення банківського
вкладу з нарахованими процентами, чим
засвідчив свої наміри припинити дію
договору, докази на підтвердження
повернення належних коштів позивачу
відсутні. Положеннями ст.1 Першого
Протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, які
набрали чинності для України з 11
вересня 1997 року та є частиною
національного законодавства
відповідно до вимог ст.9 Конституції
України, кожна фізична або юридична
особа має право мирно володіти своїм
майном, ніхто не може бути позбавлений
своєї власності інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом і загальними принципами
міжнародного права. За таких

обставин наявні підстави для стягнення
з відповідача на користь позивача, як
споживача фінансових послуг, право
якого на володіння своїм майном
порушено, суми вкладу та нарахованих
процентів.

Враховуючи, що відповідач порушив
взяте на себе за договором грошове
зобов'язання, останній повинен нести
передбачену ст.625 ЦК України
відповідальність щодо сплатити суми
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також трьох процентів
річних від простроченої суми, про що
заявлено позивачем, при цьому судом
враховується правова позиція
Верховного суду України від 25 грудня 2013
року по справі №6-140 цс13, згідно якої в
разі не надання вкладнику можливості
використання коштів вкладу
зобов'язання банку з повернення вкладу
не є виконаним і до банку слід
застосувати відповідальність за
порушення грошового зобов'язання,
передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст.1 Закону України
"Про забезпечення прав і свобод
громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України" тимчасово окупована територія
України є невід'ємною частиною
території України, на яку поширюється
дія Конституції та законів України.

За договором банківського вкладу
незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника, крім
випадків, зроблених юридичними особами
на інших умовах повернення, які
встановлені договором.

Посилання відповідача щодо
неналежності ПАТ КБ "ПриватБанк", як
відповідача, судом відхиляється,
оскільки кошти вносились позивачем, як
громадяником України, у відділенні
банку на території АР Крим, яка станом
на час розгляду справи окупована,
договір вкладу "Стандарт на 12 мес." був
укладений між позивачем та ПАТ КБ
«ПриватБанк», як юридичною особою,
місцезнаходження якої розташоване у
м.Дніпропетровську, при цьому згідно
ст.58 Закону України «Про банки і
банківську діяльність» відповідач, як
банк, відповідає за своїми
зобов'язаннями всім своїм майном
відповідно до законодавства.

Боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор-прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту (ч.1 ст.527 ЦК
України). Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом
(ч.1 ст.525 ЦК України). Договір є
обов'язковим для виконання сторонами
(ч.1 ст.629 ЦК України).

Сума вкладу станом на час
розгляду справи 23163 грн. 86 коп.

Сума процентів за період з 23
грудня 2013 року по 01 липня 2014 року
становить 3333 грн. 29 коп (2013 рік
23163,86*18%/365*8 днів=91,39 грн. 2014 рік
23163,86*18%/365*182 дні=2079,04 91,39+2079,04+1162,86
(нарахованих станом на 23.12.2013 року)=3333,29).
Всього сума вкладу та нарахованих
процентів станом на час закінчення
договору вкладу становить 26497 грн. 15 коп
(23163,86+3333,29=26497,15). Три проценти річних за
період з 03 липня 2013 року по день
ухвалення рішення-365 грн. 87 коп (26497,15
грн.*3%/100/365 днів*168 днів=365,87). Інфляції за
час прострочення з 03 липня 2013 року по
день ухвалення рішення-293 грн.39 коп
(100,4/100*100,8/100*102,9/100*102,4/100*101,9/100*101,9/100=1,10728*264
97,15=293,39). Докази, що спростовують дані
розрахунки відсутні.

Із врахуванням заявлених вимог на
користь позивача підлягають стягненню
22001 грн. в рахунок повернення вкладу
"Стандарт на 12 мес.", 3142 грн. 98 коп
процентів по даному вкладу, 307 грн. 41 коп
трьох процентів річних. Підстави для
стягнення 2259 грн. 50 коп інфляції в
судовому засіданні не встановлені, що є
підставою для стягнення 293 грн. 39 коп
інфляції за час прострочення.

Після укладення договору
банківського вкладу між сторонами
виникли зобов'язальні відносини, які
регулюються нормами зобов'язального
права та положеннями укладеного
договору. Положення ст.10 Закону України
"Про захист прав споживачів", яка
встановлює відповідальність виконавця
робіт (послуг) за її не виконання в
обумовлений договором строк у вигляді
сплати пені, виниклих між сторонами
відносин не регулюють, що є підставою
для відмови у задоволенні позову в
частині стягнення 307 грн. 41 коп пені.

Відповідно до ст.88 ЦПК України 257
грн. 44 коп судового збору підлягають
стягненню із відповідача в дохід
держави.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 22001
грн. в рахунок повернення вкладу
"Стандарт на 12 мес." №?SAMDNFF44 від 02
липня 2013 року, 3142 грн. 98 коп процентів по
даному вкладу, 307 грн. 41 коп трьох
процентів річних, 293 грн. 39 коп інфляції
за час прострочення, а всього стягнути
25744 (двадцять п"ять тисяч сімсот сорок
чотири) грн. 78 коп.

В задоволенні інших позовних
вимог відмовити.

Стягнути із Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" в дохід держави 257
(двісті п"ятдесят сім) грн. 44 коп
судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Чернігівської
області через Ніжинський
міськрайонний суд Чернігівської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.П.
Олійник.