У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 24 грудня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Рівненської міської ради, ОСОБА_5 про
визнання незаконним та скасування
рішення Рівненської міської ради № 1964
від 03 травня 2012 року і визнання
незаконним набуття права власності на
земельну ділянку ОСОБА_5, за касаційною
скаргою ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 на
рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 26 березня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 21 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у
якому просив визнати незаконним та
скасувати рішення Рівненської міської
ради від 03 травня 2012
року № 1964 «Про затвердження проекту
землеустрою та передачу безоплатно у
власність земельної ділянки по
АДРЕСА_1», визнати незаконним набуття
права власності ОСОБА_5 на земельну
ділянку по АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що він є власником Ѕ частини квартири
по АДРЕСА_1, яку успадкував після
смерті матері ОСОБА_7, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка в свою чергу
успадкувала це майно після смерті
своєї матері, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Рівненської міської ради від
15 вересня 2011 року № 1174 «Про надання
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки на АДРЕСА_1 безоплатно у
власність» ОСОБА_5 надано дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
орієнтовною площею 437 кв. м по
АДРЕСА_1 безоплатно у власність
для індивідуального садівництва за
рахунок земель запасу Рівненської
міської ради.

За замовленням ОСОБА_5 у порядку,
передбаченому ст. 118 Земельного кодексу
України, розроблений проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки за вказаною вище адресою.

Посилаючись на те, що на підставі
рішення Рівненська міська рада
позбавила його права на прибудинкову
територію, а ОСОБА_5 отримав у власність
земельну ділянку, яка мала
використовуватись для обслуговування
житлового будинку, в якому знаходиться
частина його (позивача) квартири,
просив задовольнити позов.

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 26
березня 2014 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 21 травня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, поданій
представником ОСОБА_6, ОСОБА_4
просять скасувати рішення та ухвалу
судів попередніх інстанцій, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
недоведеності позивачем факту
порушення відповідачами його законних
прав та інтересів, а також із
відсутності доказів того, що земельна
ділянка, яка була передана у власність
ОСОБА_5 на підставі рішення Рівненської
міської ради від 03 травня 2012 року № 1964,
раніше перебувала у власності чи
користуванні позивача, його матері та
бабусі.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів.

Оцінивши всі зібрані у справі докази,
правильно встановивши характер
правовідносин та вірно застосувавши
норми матеріального права, суди
попередніх інстанцій з урахуванням
встановлених обставин справи та
постанови Рівненського міського суду
від 29 листопада 2013 року в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_4 до Рівненської міської ради про
визнання незаконним та скасування
рішення Рівненської міської ради від 03
травня 2012 року № 1964 та державного акта
про право власності на землю, виданого
ОСОБА_5 на підставі цього рішення, яким
позивачу було відмовлено у задоволенні
його вимог, обґрунтовано дійшли
висновку про відсутність правових
підстав для визнання незаконним та
скасування оспорюваного рішення
Рівненської міської ради.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судами при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах
ОСОБА_4 відхилити, рішення Рівненського
міського суду Рівненської області від
26 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Рівненської області
від 21 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова