АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9752/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Хомченко С. І. Доповідач - Куценко
Т.Р. Категорія 50
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
м. Дніпропетровськ

17 грудня 2014 року Колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Варенко О.П.

при секретарі - Філіпповій К.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційними
скаргами

ОСОБА_2

ОСОБА_3,

на рішення Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 15
вересня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, визначення місця проживання
дитини та зустрічним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах
дітей виконавчого комітету
Марганецької міської ради про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною та її
вихованні,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року до Марганецького
міського суду Дніпропетровської
області звернулася ОСОБА_2 з позовом до
ОСОБА_3 та після уточнення позовних
вимог просила стягнути аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,
визначити місцє проживання
неповнолітньої дитини разом з матір'ю
/а.с.1-2, 36-39, 53-56/.

Також у жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2
про усунення перешкод у спілкуванні з
дитиною та її вихованні /а.с.15-16, 99/.

Рішенням Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 15
вересня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено частково, визначено місце
проживання неповнолітнього ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_2 та
стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на
утримання ОСОБА_5 на користь позивача в
розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 30
вересня 2013 року до повноліття дитини, в
решті позовних вимог відмовити. В
задоволені зустрічних позовних вимог
ОСОБА_3 відмовлено в повному обсязі,
вирішено питання щодо судових витрат
/а.с.206-209/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
змінити рішення суду в частині розміру
стягнутих з відповідача аліментів на
користь останньої на утримання
спільного неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, збільшивши розмір
стягнутих аліментів з 1/6 частини до 1/4
частини зі всіх видів заробітку
(доходу) відповідача щомісячно, але не
менш ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку
до досягнення дитиною повноліття,
посилаючись на те, що судом неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи, та рішення суду ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права /а.с.212-214/.

Також з оскаржуваним рішенням суду від
15 вересня 2014 року не погодився ОСОБА_3
та в своїй апеляційній скарзі просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким його позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі та
відмовити ОСОБА_2 в задоволені позовних
вимог до ОСОБА_3, посилаючись на те, що
судом неповно з'ясовані обставини, що
мають значення для справи, та рішення
суду ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права
/а.с.216-218/.

Перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг та заявлених
вимог, колегія суддів приходить до
висновку, що скарги ОСОБА_3, та ОСОБА_2
необхідно відхилити, а рішення суду
залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.7/.
Сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі з 14 жовтня 2008 року, який на
підставі рішення Марганецького
міського суду Дніпропетровської
області від 19 липня 2012 року був
розірваний /а.с.6/.

Рішенням виконавчого комітету
Марганецької міської ради
Дніпропетровської області №23 від 11
січня 2012 року рекомендовано порядок
спілкування ОСОБА_3 з неповнолітнім
сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме
надано дозвіл відповідачу на побачення
з його сином з четверга з 08.00 год. по
суботу до 20.00 год. щотижня /а.с.25/.

Відповідно висновку Виконавчого
комітету Марганецької міської ради
Дніпропетровської області від 31 липня
2013 року було встановлено, що
вищезазначене рішення виконується та
перешкоди у спілкуванні відповідача зі
своїм сином відсутні /а.с.186/.

В своїй апеляційній скарзі відповідач
посилається на те, що надані останнім
докази матеріального забезпечення
спільної з позивачем дитини суд не
прийняв до уваги встановлюючи розмір
аліментів, оскільки відповідач
забезпечує малолітнього ОСОБА_5 усім
необхідним та відсутні підстави на
стягнення аліментів в визначеному
рішенням суду розмірі. Крім того, також
зазначає, що починаючи з жовтня 2013 року
позивач чинить перешкоди відповідачу у
спілкуванні з дитиною, оскільки
самостійно визначає час їх побачення, в
і чому вбачається перешкоди у
спілкуванні та вихованні дитини
відповідачем.

Однак з зазначеними твердженнями
ОСОБА_3 колегія суддів погодитися не
може, оскільки відповідно до
вищевказаного висновку Виконавчого
комітету Марганецької міської ради
Дніпропетровської області
встановлено, що відсутні перешкоди у
спілкуванні відповідача зі своїм сином
та в матеріалах справи відсутні
будь-які докази на підтвердження
зазначених посилань апелянта на
існуючі перешкоди.

Крім того, відповідно до вимог апелянта
про відмову в задоволені позовних
вимог щодо стягнення з останнього
аліментів на утримання дитини, то
відповідно ст.ст. 180, 181 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття, способи
виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними. За домовленістю
між батьками дитини той із них, хто
проживає окремо від дитини, може брати
участь у її утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі, при укладенні
домовленості батьки дитини вправі
визначити розмір, порядок та форму
(способи виконання обов'язку утримання
дитини), а також інші умови надання
утримання своїм неповнолітнім дітям.
Розмір аліментів, встановлений
домовленістю, визначається батьками
самостійно. Аліменти за домовленістю
батьків спосіб та строки їх сплати
можуть бути встановленими сторонами у
договорі. При відсутності домовленості
між батьками про сплату аліментів на
неповнолітню дитину та ненадання
дитині утримання, аліменти стягуються
у судовому порядку. Відповідно до ч. 3
ст.181 СК України за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відносно вимог апеляційної скарги
ОСОБА_2 щодо збільшення розміру
аліментів з 1/6 до ? зі всіх видів
заробітку (доходу) відповідача
щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку до досягнення
дитиною повноліття, посилаючись на
стабільний заробіток та роботу
відповідача також, що останній не має
інших аліментних зобов'язань, колегія
суддів приходить до висновку, що вони
не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 з 11
червня 2013 року, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб про що відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану по м. Нікополю зроблено актовий
запис №226 від 11 червня 2013 року /а.с.100/,
від якого подружжя має дитину ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.101/.

Відповідно ч.1 ст. 182 СК України та п.17
постанови Пленуму Верховного суду
України N 3від 15 травня 2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» вирішуючи
питання щодо розміру аліментів, суд
повинен ураховувати: стан здоров'я,
матеріальне становище дитини і
платника аліментів; наявність в
останнього інших неповнолітніх дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, повнолітніх дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182
СК, а саме мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Тому, враховуючи зазначені обставини,
колегія суддів приходить до висновку,
що суд першої інстанції правильно
визначив аліменти в розмірі 1/6 частини
всіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
та відмовляючи у задоволені
зустрічного позову ОСОБА_3 Керуючись
ст..303 ЦПК України в іншій частині
рішення не переглядається, оскільки не
оскаржується сторонами.

Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які б могли
призвести до скасування або зміни
рішення суду, судом апеляційної
інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необґрунтовані, рішення суду
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст.303, ст.307, 312 ЦПК України,
колегії суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3, -
відхилити.

Рішення Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 15
вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

Головуючий:
Куценко Т.Р.

Судді:
Варенко О.П.

Демченко Е.Л.