Справа № 307/3713/14-ц
Провадження № 2/307/1632/14
23 грудня 2014 року м.
Тячівський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого судді Бобрушко В.І., при
секретарі Баник А.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду міста Тячів цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи
Тячівського районного відділу
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Закарпатській області про визнання
особи такою, що втратила право на житло
та зняття з реєстраційного обліку,
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2, третьої особи Тячівського
районного відділу Головного
управління Державної міграційної
служби України в Закарпатській області
про визнання особи такою, що втратила
право на житло та зняття з
реєстраційного обліку. В позовній
заяві зазначила, що їй належить в
цілому житловий будинок з надвірними
спорудами, який розташований в с.
Дулово, АДРЕСА_1, Тячівського району,
Закарпатської області, що
стверджується свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно серії САС
№992410 від 15 листопада 2010 року,
зареєстроване у Тячівському РДПТІ у
книзі №02 за реєстровим номером 242 від 2
грудня 2010 року. Разом з нею в будинку до
2003 року проживав її онук ОСОБА_2. З 2003
року відповідач у належному їй будинку
не проживає та даним будинком не
користується, що стверджується
довідкою Дулівської сільської ради та
актом обстеження. Оскільки будинок
належить їй на праві власності, то
жодних правових підстав у відповідача
для проживання у ньому не має та
вказаний житловий будинок не може
вважатися його місцем проживання.
Вважає, що відповідача ОСОБА_2 слід
визнати таким, що втратив право
користування житлом у житловому
будинку по АДРЕСА_1 в с. Дулово,
Тячівського району, у зв'язку з його
відсутністю більше року.
Просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право на користування житлом у
будинку АДРЕСА_1 Тячівського району, та
скасувати його реєстрацію в даному
Відповідач ОСОБА_2 надіслав до суду
письмові заперечення в яких зазначив,
що скориставшись його відсутністю,
ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3
було подано позовну заяву до
Тячівського районного суду про
визнання його таким, що втратив право
на житло та зняття його з
реєстраційного обліку з будинку
АДРЕСА_1 Тячівського району.
Представник позивача ОСОБА_3 являється
його рідною сестрою. Зазначив, що
представником позивача ОСОБА_3 даний
позов подано навмисно у зв'язку з тим,
що він зробив їй зауваження, що вона,
перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_4, привела
додому іншого чоловіка ОСОБА_5, що на
його думку, є неправомірно, оскільки
сестра ще не є розлученою. Представник
позивачки ОСОБА_3 зі своїм
співмешканцем проживає в АДРЕСА_1, і
вважає його присутність проблемою для
них двох. В зв'язку з цим представник
позивача підштовхнула його бабусю
ОСОБА_1 до подання позовної заяви або
сама подала. від її імені. Зазначив, що у
всіх копіях документів підпис позивача
не відповідає в дійсності підпису на
копії паспорту. Акт обстеження зовсім
не відноситься до цієї справи, оскільки
він виданий без дати забагато раніше на
прізвище ОСОБА_6, а ОСОБА_7, яка склала
акт, є троюрідною сестрою ОСОБА_3, і не
була депутатом у 2003 році, а тому акт є
неправомірним. В справі не має акту
обстеження, виданого на ім'я позивачки.
Довідка Дулівської сільської ради
також видана без адресату та без
прізвища позивача. Позовна заява також
не може бути чинною тому, що ніхто, а
також третя особа, не звернули увагу на
недійсність вищенаведених довідок та
актів. Підпис на позовній заяві не
відповідає підпису на копії паспорту
позивачки. Вважає, що позивачка ОСОБА_1
незацікавлена в продовженні розгляду
даного позову і не захищає свої
інтереси в даному судовому засіданні.
ЇЇ інтереси представлені тільки
представником позивача. Просить суд
відмовити в задоволенні позову.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися,
так як надіслали до суду заяви про
розгляд справи у їх відсутності,
зазначили, що позов підтримують в
повному обсязі та просять його
задовольнити, а тому суд в порядку ст. 169
ЦПК України розглянув справу у їх
відсутності на підставі наявних у
справі доказів.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнав, посилаючись на
обставини, зазначені в поданих ним
письмових запереченнях, та додатково
пояснив, що на даний час він з жінкою та
дітьми проживає АДРЕСА_2, однак за
позивачкою ОСОБА_1, яка є його бабусею,
він веде догляд. Зазначив, що у 2006 році
дійсно відбулася зміна номерів на
будинках по АДРЕСА_1 і номер будинку, де
проживає позивачка ОСОБА_1, було
змінено з №82 на №69. Просить в
задоволенні позову відмовити.
Представник третьої особи Тячівського
РВ ГУ ДМС України в Закарпатській
області в судове засідання не з'явився
повторно, хоч про час та місце розгляду
справи був належним чином
повідомлений, а тому суд в порядку ст. 169
ЦПК України розглянув справу у його
відсутності на підставі наявних у
справі доказів.
Дослідивши всі обставини справи , суд
дійшов наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що
позивачка ОСОБА_1 згідно свідоцтва про
право власності на нерухоме майно
серії САС №992410 від 15.11.2010 року, виданого
виконкомом Дулівської сільської ради
та згідно витягу про державну
реєстрацію №28219544 від 02.12.2010 року, є
власником домоволодіння АДРЕСА_1
Тячівського району Закарпатської
області, про що в книзі 02 зроблено запис
В акті обстеження, складеного
депутатом Дулівської сільської ради
ОСОБА_7, затвердженого головою
Дулівської сільської ради Майор В.А.,
зазначено, що в с. Дулово по АДРЕСА_1,
проживає ОСОБА_6 разом зі своєю бабусею
ОСОБА_1, яка є особою похилого віку,
пенсіонерка. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який
являється братом ОСОБА_6,
зареєстрований по цій же адресі, але з
2003 року за цією адресою не проживає
Довідкою виконавчого комітету
Дулівської сільської ради від 3 жовтня
2014 року за №239 стверджено, що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований в АДРЕСА_3
Тячівського району, але останні роки
проживає в с.Теребля (а.с.6).
Відповідно до письмового повідомлення
Тячівського РВ ГУ ДМС України в
Закарпатській області від 15.10.2014 року
за №3266 в будинку АДРЕСА_3 Тячівського
району, Закарпатської області України,
з 21.01.1994 року значиться зареєстрованим
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14).
Факт реєстрації відповідача ОСОБА_2 у
будинку позивачки ОСОБА_1
підтверджується також відміткою в
паспорті відповідача (а.с.18-20).
Згідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти ,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності є
За змістом ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб. Власникові належать
права володіння, користування та
розпоряджання своїм майном. На зміст
права власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна. Власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.
Згідно до ст. 383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб.
Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Способи
захисту права власності передбачені
ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Так, у відповідності до ст. 386 ЦК України
держава забезпечує рівний захист прав
усіх суб'єктів права власності і
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
Об'єктом власності особи може бути,
зокрема, житло-житловий будинок,
садиба, квартира ( ст.ст. 379 , 382 ЦК
Права власника жилого будинку ,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання , проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд.
Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.
Передбачаючи право власника жилого
будинку ( квартири) на відчуження цих
об'єктів , закон не передбачив при цьому
перехід прав і обов'язків попереднього
власника чи членів його сім'ї до нового
власника в частині збереження права
користування житлом.
Згідно ст.405 ЦК члени сім'ї власника
житла, які проживають разом з ним, мають
право на користування цим житлом
відповідно до закону. Житлове
приміщення, яке вони мають право
займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Також, в судовому засіданні
матеріалами справи стверджено, що
відповідач ОСОБА_2 вже більше року не
проживає в належному позивачці ОСОБА_1
будинку АДРЕСА_1 Тячівського району,
оскільки на даний час проживає в
с.Теребля, Тячівського району.
Факт проживання разом зі своєю сім»ю по
АДРЕСА_2 Тячівського району, в судовому
засіданні ствердив і сам відповідач
Згідно до ст.60 Цивільного Кодексу кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
А згідно до ст.ст. 58, 59 цього Кодексу
докази повинні бути належними і
Оцінивши в сукупності зібрані по
справі наведені докази, суд вважає, що
позивачкою доведено факт порушення з
боку відповідача ОСОБА_2 її права
користування та розпоряджання своїм
майном, а саме будинком АДРЕСА_1
Тячівського району, оскільки
відповідач значиться зареєстрованим в
її будинку, а тому позовні вимоги в
частині визнання відповідача ОСОБА_2
таким, що втратив право на житло в
будинку АДРЕСА_1 Тячівського району
Закарпатської області, України, слід
Суд не бере до уваги доводи
відповідача, що він і на даний час
здійснює догляд за позивачкою ОСОБА_1
яка є його бабусею, та що позивачка не
підписувала позовну заяву, оскільки
належними та допустимими доказами дані
обставини в судовому засіданні не
Крім того, суд констатує, що після
виклику до суду позивачка ОСОБА_1 на
виклик 10 грудня 2014 року з»явилася, і у
зв'язку з відкладенням розгляду справи
подала письмову заяву, в якій
зазначила, що підтримує позовні вимоги
в повному обсязі та в зв'язку з її
похилим віком просить розглядати
справу в її відсутності (а.с.47).
Що стосується зняття відповідача з
реєстраційного обліку, то відповідно
до ст. 7 Закону України «Про свободу
пересування та вибір місця проживання
в Україні» від 11 грудня 2003 року, який
набрав чинності з 15 січня 2004 року,
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.
У разі якщо особа з поважної причини не
може самостійно звернутися до органу
реєстрації, зняття з реєстрації може
бути здійснено за зверненням іншої
особи на підставі доручення,
посвідченого в установленому порядку.
А згідно до ст.. 16 цього Закону місце
проживання особи, яке на день набрання
чинності цим Законом підтверджувалося
пропискою, вважається зареєстрованим.
Оскільки після визнання відповідача
таким, що втратив право на житло у
будинку АДРЕСА_1 Тячівського району,
Закарпатської області, України,
позивачка не зверталася з вимогами до
органу реєстрації про зняття
відповідача з реєстраційного обліку і
їй не відмовлялося в цьому, то вимогу
позивачки щодо скасування реєстрації
відповідача ОСОБА_2 в житловому будинку
АДРЕСА_1 Тячівського району, суд вважає
передчасною, а тому в задоволенні вимог
в цій частині слід відмовити.
Судові витрати в частині сплати
судового збору слід покласти на
Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209, 213-215 ЦПК
України, ст. 41 Конституції України,
ст.ст.16, 379, 382, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.
150 ЖК України, ст.ст. 7, 16 Закону України
«Про свободу пересування та вибір
місця проживання в Україні», суд,
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6,
уродженця с.Дулово, Тячівського району,
Закарпатської області, України, таким,
що втратив право на житло в будинку
АДРЕСА_1 Тячівського району
Закарпатської області, України.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243
гривні 60 копійок сплаченого судового
Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий
В.І.Бобрушко