Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №285/3453/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Якухно О.М.

суддів
Жигановської О.С., Коломієць О.С.

з участю секретаря судового засідання
Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за надані телекомунікаційні послуги,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 21 листопада 2014 року,-

встановила:

У липні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Укртелеком» в особі
Житомирської філії Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
(надалі - ПАТ «Укртелеком») звернулося
до суду із зазначеним позовом. Просило
стягнути з ОСОБА_1 на його користь
заборгованість за надані
телекомунікаційні послуги в сумі 45 586,23
грн., з них: 43 799,66 грн. боргу за надані
телекомунікаційні послуги, 261,92 грн.
інфляційних збитків за час
прострочення платежу, 1 524,65 грн. - 3%
річних від простроченої суми. Свої
вимоги позивач обґрунтовує тим, що між
ПАТ «Укртелеком» та відповідачем було
укладено договори про надання послуг
від 23.02.2000 року та 06.06.2012 року. Зазначає,
що протягом всього строку дії
Договорів позивач надавав
телекомунікаційні послуги
відповідачу, однак оплата наданих
послуг не була вчасно здійснена.
Відповідач в добровільному порядку
заборгованість не сплатив.

Справа неодноразово розглядалась
судами різних інстанцій.

Останнім рішенням
Новоград-Волинського міськрайонного
суду Житомирської області від 21
листопада 2014 року позов ПАТ
«Укртелеком» задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укртелеком» в
особі Житомирської філії ПАТ
«Укртелеком» заборгованість за
неоплату телекомунікаційних послуг в
сумі 45 586,23 грн., яка складається із 43 799,66
грн. боргу за надані телекомунікаційні
послуги, 261,92 грн. інфляційних збитків,
1524,65 грн. - 3% річних від простроченої
суми та судовий збір в розмірі 455,86 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення
Новоград-Волинського міськрайонного
суду Житомирської області від 21
листопада 2014 року та ухвалити нове - про
відмову у задоволенні позову. На
підтвердження доводів апеляційної
скарги зазначає, що рішення суду
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Судом не враховано умови договору за 2000
рік, які не передбачали такої послуги
як «Аудіотекс», і позивач не поставив
її до відома про наявність такої
послуги. ПАТ «Укртелеком» такої
послуги не надавало, а здійснювало лише
доступ до неї.

Апелянт підтримала апеляційну скаргу і
додатково пояснила, що вона проживає
сама та не могла користуватися цією
послугою, зважаючи на її вік у 80 років.
Акт про обстеження лінії складено
через місяць після фіксації розмов за
її вимогою. У своїй заяві від 20.06.2012 року
вона написала про сина помилково,
оскільки не знала що робити, коли їй
відімкнули телефон, і була розгублена.

Представник позивача заперечив у
задоволенні скарги і пояснив, що між
сторонами існували договірні
відносини з номеру відповідача
здійснено вихід на телематичні служби,
до яких відноситься і послуга
«Аудіотекс». Поняття телематичних
служб відсутнє. У даному випадку ПАТ
«Укртелеком» надав послугу виходу до
телематичних служб інших опетаторів.

Розглянувши справу в межах визначених
ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач є
абонентом ПАТ «Укртелеком» на підставі
типового договору № 2148 від 23.02.2000 року
про надання послуг електрозв'язку (а.с.
18-21).

06.06.2012 року між сторонами укладено
договір № 106012 про надання
телекомунікаційних послуг на номер
телефону НОМЕР_1 (а.с. 22-29).

Окрім того, між ПАТ Укртелеком» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Євроінформ» 11.03.1999
року укладено договір надання послуг
доступу до мережі радіопошукового
зв'язку (а.с.59-62).

27.01.2010 року між ПАТ «Укртелеком» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «С_В_Р» укладено
договір про надання послуг «Аудітекс»
(а.с.50-57).

За умовами вказаних договір ПАТ
«Укртелеком» надає доступ до
обладнання операторів для отримання
вищевказаних послуг і виставляє
абонентам рахунки та збирає платежі,
які перераховує операторам.

З абонентського номера НОМЕР_1, який
належить відповідачу, у травні 2012 року
використано послуги «Аудіотекс» та
доступу до мережі радіопошукового
зв'язку (0-703-***), що підтверджується
листом ТзОВ «Євроінформ» та листом
ТзОВ «С_В_Р» з деталізацією дзвінків
абонента щодо місцевих та міжміських
телефонних розмов на суму 43799,66 грн. (а.с.
8,12,38,39,42-44). Згідно акту від 05.06.2013 року
встановлено відсутність стороннього
підключення до лінії телефону НОМЕР_1,
що належить відповідачу (а.с. 40).

Згідно тексту типового договору № 2148
від 23.02.2000 року (а.с. 18-21), укладеного між
сторонами та який був чинний на день
отримання послуги «Аудіотекс», позивач
зобов'язався надавати відповідачу
послуги електрозв'язку, перераховані в
додатку 1 та безоплатні послуги,
перераховані в додатку 2.

Згідно п. 4.1 цього договору послуги, які
надаються підприємством зв'язку,
оплачуються за тарифами, затвердженими
згідно з чинним законодавством. Пункти
7.1 та 7.2 договору зазначають, що він
набирає чинності з його підписання і
діє п'ять років. Якщо за місяць до
закінчення терміну дії договору жодна
із сторін не повідомила про його
припинення, то договір вважається
дійсним на той же термін.

Перелік послуг електрозв'язку, які
надавались відповідачу за цим типовим
договором, закріплено в додатках № 1 та
№ 2 до цього договору (а. с. 173), в т.ч. п.15
додатку №1 «надання виходу до
телематичних служб».

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що між сторонами існують
договірні відносини і послуга надання
виходу до телематичних служб
передбачає надання такої послуги як
«Аудіотекс», а тому заборгованість
нарахована на підставі умов Договору, а
ПАТ «Укрелеком» на підставі укладених
з ТОВ «Євроінформ» та ТОВ «С_В_Р» має
право вимагати сплати заборгованості.

Колегія суддів частково погоджується з
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Зі змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 ЦК
України).

Відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України
відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно із п.4 ч.1 ст.39 Закону України «Про
телекомунікації» (далі - Закон) на
оператора телекомунікацій покладено
обов'язок надавати вичерпну
інформацію, необхідну для укладення
договору, а також щодо
телекомунікаційних послуг, які вони
надають.

Згідно із ст.63 Закону
телекомунікаційні послуги
надаються відповідно до
законодавства. Однією із умов надання
телекомунікаційних послуг укладення
договору між оператором,
провайдером телекомунікацій і
споживачем телекомунікаційних послуг
відповідно до основних вимог до
договору про надання
телекомунікаційних послуг,
установлених національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері зв'язку та інформатизації.

Суд вірно виходив з того, що
правовідносини з приводу оплати послуг
виникли між сторонами станом на
травень 2012 року, а тому підлягають
застосуванню умови Договору від 23.02.2000
року. Також, є вірним висновок суду щодо
наявності у ПАТ «Укртелеком» права на
звернення до суду.

З пояснень представника ПАТ
«Уктелеком» позначені у додатку № 2
послуги були стандартними на час
укладення договору і послуга
«Аудіотекс» відноситься до послуги
«надання виходу до телематичних
служб», з чим погодився суд першої
інстанції, пославшись на відсутність
законодавчого визначення такого
поняття.

Колегія суддів вважає такий висновок
суду помилковим.

Так, відповідно до п.5, 14 Закону споживач
телекомунікаційних послуг має право на
вибір виду та кількості
телекомунікаційних послуг, відмову від
оплати телекомунікаційної послуги,
яку вони не замовляли.

Згідно із п.5 ч.1 Закону споживачі
телекомунікаційних послуг зобов'язані
дотримуватися Правил надання та
отримання телекомунікаційних послуг,
що затверджує Кабінет Міністрів
України, зокрема, виконувати умови
договору про надання
телекомунікаційних послуг у разі його
укладення.

Згідно із п.7, 14 та 16 Правил надання та
отримання телекомунікаційних послуг,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 295 від 11 квітня 2012
року, споживач має право обирати
оператора, провайдера та послуги, що
ним надаються. Надання послуг
здійснюється у разі укладення договору
відповідно до основних вимог,
встановлених НКРЗІ і надання послуг
здійснюється на замовлення споживача
на підставі укладеного договору.

На час виникнення спірних
правовідносин діяло рішення
Національної комісії з питань
регулювання зв'язку України № 1420 від
26.03.2009 року «Про затвердження Основних
вимог до договору про надання
телекомунікаційних послуг»,
зареєстроване в Міністерстві юстиції
України від 12 травня 2009 року за № 422/16438
(втратило чинність 29.11.2012 року), пунктом
1.2 якого визначено поняття договору про
надання телекомунікаційних послуг -
правочин про надання та отримання
телекомунікаційних послуг, укладений
між споживачем і оператором,
провайдером, за яким оператор,
провайдер зобов'язуються на
замовлення споживача надати
(надавати) телекомунікаційні послуги,
а споживач зобов'язується оплатити
(оплачувати) ці послуги (якщо інше не
встановлено договором).

Згідно із п1.4 цього рішення договори
між споживачами та операторами,
провайдерами, укладені до набрання
чинності Основними вимогами до
договору про надання
телекомунікаційних послуг, є чинними
та можуть бути переоформлені на
вимогу споживача.

Отже, виходячи із змісту вищевказаних
нормативних актів для надання
телекомунікаційних послуг ПАТ
«Укртелеком» повинно було укласти
відповідний договір із зазначенням
послуг, які надаються споживачеві.
Такий договір укладено з ОСОБА_1 лише
06.06.2012 року і у додатку № 1 до нього
визначено перелік послуг, що надаються
споживачеві, у т.ч. послуги «Аудіотекс»
та 0-703-***.

Оскільки на момент виникнення спірних
правовідносин діяв договір про надання
послуг електрозв'язку, то надання інших
послуг, ніж зазначених у додатку до
нього, без укладення нового договору
про надання телекомунікаційних послуг
або додаткових угод, є порушенням прав
споживача на отримання та оплату тих
послуг, що їм замовлені.

Згідно п.7.5 Договору у всіх питаннях,
які не урегульовані цим Договором,
Сторони керуються Правилами
користування місцевим телефонним
зв'язком, Правилами користування
міжміським та міжнародним
телефонним зв'язком, Правилами
користування проводовим мовленням.

Судом не враховано, що на час укладення
Договору діяли Правила користування
місцевим телефонним зв'язком,
затверджені постановою Кабінету
Міністрів України № 385 від 22 квітня 1997
року (далі - Правила).

Пунктом 11 Правил визначено перелік
послуг зв'язку, в т.ч. і послуга виходу
до телематичних служб.

Поняття телематичних служб викладено у
п.3 Правил, де зазначено, що для
користування послугами місцевого
телефонного зв'язку, а також
міжміського, міжнародного
телефонного зв'язку, документального
електрозв'язку,
довідково-інформаційними та іншими
відповідними послугами на
підприємствах, в установах,
організаціях, квартирах
багатоквартирних будинків,
одноквартирних будинках садибної
забудови (далі - квартири)
встановлюються телефонні апарати,
кінцеві абонентські пристрої
передавання даних і телематичних
служб (телефакс, телетекс, відеотекс).

Отже, Правилами визначено вичерпний
перелік телематичних служб - телефакс,
телетекс та відеотекс, послуга доступу
до яких надавалася споживачу ОСОБА_1 на
час укладення та послідуючої дії
Договору до підписання нового договору
у червні 2012 року.

Посилання представника позивача на ч.2
ст.11 Правил, яка надає підприємству
зв'язку можливість розширювати або
змінювати перелік послуг залежно від
технічних можливостей автоматичних
телефонних станцій з програмним
управлінням та наявності
довідково-інформаційних служб, колегія
суддів вважає безпідставним, оскільки
зазначена норма надає таке право, але
при цьому повинно бути дотримано умов
Договору, що стосується повідомлення
про це споживача та укладення
додаткової угоди про надання цих
послуг.

Не може бути прийнято до уваги і
договір між ПАТ «Укртелеком» та ТОВ
«Євроінформ» від 11.03.1999 року, оскільки
за змістом цього договору, оператором,
який надає послугу доступу до мережі
радіопошукового зв'язку є останній.
Будь-яких договорів між ОСОБА_1 та
сторонами договору від 11.03.1999 року про
надання такої послуги не укладалося. За
змістом п.1.1. та 1.2 цього договору
«Укртелеком» надає додаткову послугу
зв'язку, яка полягає у забезпеченні
доступу до кінцевого обладнання
оператора абонентів, які користуються
послугами доступу на напрямках
телефонного зв'язку 8-703-***. Послуги
надаються абонентам згідно до Правил
користування місцевим телефонним
зв'язком.

Надання доступу до послуги «Аудіотекс»
ПАТ «Уктелеком» здійснює з 27.01.2010 року,
однак додаткової угоди про надання
такої послуги споживачу також не
укладено.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що між
споживачем ОСОБА_1 та ПАТ «Укртелеком»
існували договірні відносини з надання
послуг електрозв'язку, що визначені у
п.11 Правил та додатку № 1 до Договору, і
які не передбачали надання таких
послуг як «Аудіотекс» та доступу до
мережі радіопошукового зв'язку (0-703-***).
Додаткових угод про надання цих послуг
між сторонами не укладалося, а тому
споживач має право відмовитися від
оплати телекомунікаційних послуг, які
він не замовляв.

Не є належним доказом на підтвердження
відсутності стороннього підключення
до телефонної лінії акт від 05.06.2012 року,
оскільки така перевірка здійснена
через 8 днів після останньої фіксації
телефонних з'єднань і зміст акту не
може достовірно свідчити про
відсутність стороннього підключення
до лінії споживача у період з 01 по 28
травня 2012 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що позивачем не доведено
порушення споживачем ОСОБА_1 умов
Договору від 23.02.2000 року щодо оплати за
спожиті послуги електрозв'язку, які
визначені останнім, а тому рішення
суду підлягає скасуванню, з ухваленням
нового - про відмову у задоволенні
позову.

Керуючись ст. ст.209, 218, 303, 304, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а
:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 21 листопада 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
«Укртелеком» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за надані
телекомунікаційні послуги.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді