У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року Слов’янський
міськрайонний суд Донецької області у
складі:

головуючого          -          судд
і          Сидоренко І.О.

при
секретарі          -
Рудь Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі № 8 Слов’янського
міськрайонного суду Донецької області
скаргу ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»,
зацікавлена особа державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Слов’янського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_1, на дії державного виконавця під
час виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов’янського
міськрайонного суду надійшла скарга
ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго». Дана
скарга мотивована тим, що за заявою ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» Слов’янським
міськрайонним судом Донецької області
видано судовий наказ по справі №
2-н/243/529/2014 про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості за спожиту електричну
енергію в розмірі 1690,75 грн., три
відсотки річних від простроченої суми
у розмірі 145,91 грн., суму індексу
інфляції за весь час прострочення у
розмірі 312,79 грн. та витрати по сплаті
судового збору в сумі 121,80 грн.
Постановою ВП № 452534497 від 31.10.2014 року
стягувачу відмовлено у відкритті
виконавчого провадження по
примусовому виконанню судового наказу
по справі № 2-н/243/529/2014 відносно
боржника, оскільки виконавчий документ
не відповідає вимогам ст. 18 ЗУ «Про
виконавче провадження». Постанову
винесено державним виконавцем ВДВС
Слов’янського МРУЮ ОСОБА_1 Дану
Постанову ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»
вважає такою, що винесена з порушенням
Закону України «Про виконавче
провадження» з наступних підстав.

Згідно п. 6. ч. 1.ст. 26 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
невідповідностям виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону. Відповідно до
ст. 369 ЦПРК України виконавчий лист
повинен відповідати вимогам до
виконавчого документу, встановлених
Законом України «Про виконавче
провадження». Згідно ст. 18 ЗУ «Про
виконавче провадження» у виконавчому
документі повинні бути зазначені:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України,а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної сили рішенням;

6) строк пред’явлення виконавчого
документа до виконання.

Вважає, що ідентифікаційний номер
боржника, дата його народження у
виконавчому документі зазначаються
при їх наявності, якщо вони відомі суду.
Таким чином, відсутність таких даних не
є перешкодою для відкриття виконавчого
провадження, оскільки є
необов’язковими реквізитами
виконавчого документа. Державний
виконавець зобов’язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрите виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред’явлення до
виконання. Під час вирішення питання
про відкриття виконавчого провадження
по виконавчому документу, державним
виконавцем без обґрунтованої правової
підстави застосовано положення ст. 18 ЗУ
«Про виконавче провадження», а саме в
частині необхідності зазначення у
виконавчому документі індивідуального
ідентифікаційного номеру боржника.
Невірне тлумачення державним
виконавцем нормативного акту та його
необґрунтованість застосування
порушує законні інтереси стягувача.

Згідно ст. 30 України «Про інформацію»
порядок обліку, зберігання та
використання документів та інших
носіїв інформації, що містять
зазначену інформацію, визначається
Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст.ст. 2, 5 ЗУ «Про захист
персональних даних» дата народження,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків є персональними
даними і за режимом доступу є
інформацією з обмеженим доступом. За
таких обставин, відомості щодо
реєстраційного номеру облікової
картки платника податків, повної дати
народження боржника можуть бути надані
лише на вимогу державного органу, а
також особи, яку такі відомості
стосується.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про виконавче
провадження» примусове виконання
рішень в Україні покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України. За ст. 11 вказаного
Закону державний виконавець при
здійсненні виконавчого провадження
має право: одержувати необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки, іншу інформацію. Відсутність
встановленого законодавством порядку
взаємовідносин державних органів,
Державної податкової служби та
Державної виконавчої служби щодо
отримання, обміну, використання
інформації з обмеженим доступом не
може перешкоджати у реалізації особою
передбачених Конституцією України
права на судовий захист. Тому,
відомості про ідентифікаційний номер
особи можуть бути надані суду в разі,
якщо з такими відомостями заявник
обізнаний, одночасно, можливе
звернення державного виконавця за
отриманням такої інформації
передбачена ЗУ «Про виконавче
провадження».

Вважає, що таким чином, державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Слов’янського
міськрайонного управління юстиції
було порушено норми Закону України
«Про виконавче провадження», що
призвело до незаконності винесення
Постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження.

Просить суд визнати дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Слов’янського
міськрайонного управління юстиції
щодо винесення постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження за
виконавчим листом Слов’янського
міськрайонного суду Донецької області
по справі 2-н/243/529/2014 незаконними та
скасувати Постанову державного
виконавця ВДВС Слов’янського МУЮ
ОСОБА_1 про відмову у відкритті
виконавчого провадження відносно
судового наказу по справі № 2-н/243/529/2014.

Державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Слов’янського міськрайонного
управління юстиції суду надано
письмове заперечення, яке мотивовано
тим, що статтею 18 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачені
вимоги до виконавчого документа:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України,а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної сили рішенням;

6) строк пред’явлення виконавчого
документа до виконання.

Відповідно до п. 3.3 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень виконавчий документ повинен
відповідати вимогам до виконавчого
документа, зазначеним в ст. 18 Закону.

При перевірці відповідності
виконавчого документа вимогам пункту 3
частини першої статті 18 Закону
державний виконавець враховує таке:

а) повне найменування для юридичних
осіб повинно містити інформацію про
організаційно-правову форму такої
особи відповідно до вимог чинного
законодавства;

б) ім'я фізичної особи (яка є
громадянином України) складається з її
прізвища, власного імені та по батькові
(частина перша статті 28 Цивільного
кодексу України). Відповідно до частини
третьої статті 12 Закону України «Про
національні меншини в Україні»
громадяни, в національній традиції
яких немає звичаю зафіксовувати по
батькові, мають право записувати в
паспорті лише ім'я та прізвище, а у
свідоцтві про народження - імена батька
та матері;

в) відсутність коду за Єдиним державним
реєстром підприємств та організацій
України стягувача та боржника (для
юридичних осіб) допускається, якщо
законодавством країни, на території
якої зареєстровано юридичну особу, не
передбачено присвоєння юридичній
особі такого коду;

г) для фізичних осіб реєстраційний
номер облікової картки платника
податків не зазначається у виконавчому
документі, якщо особа є іноземцем та
законодавством країни, на території
якої проживає фізична особа,
встановлено інші форми обліку або якщо
особа відмовилась його мати через свої
релігійні переконання, про що є
відповідна відмітка у паспорті особи.

ґ) реєстраційний номер облікової
картки платника податків або серія і
номер паспорта можуть не зазначатися в
постановах у справах про
адміністративні правопорушення, які
виносяться на місці вчинення
правопорушення або без участі особи.

У разі, якщо виконавчий документ не
відповідає вимогам Закону України «Про
виконавче провадження», відповідно до
п. 6 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження»
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження. У
разі відмови у відкритті виконавчого
провадження на підставі пункту 6
частини першої цієї статті державний
виконавець роз’яснює право заявникові
звернутися до суду чи іншого органу
(посадової особи), які видали
виконавчий документ щодо приведення
його у відповідність з вимогами статті
18 Закону України «Про виконавче
провадження». Порядок надання судами
загальної юрисдикції інформації про
реєстраційні номери облікових карток
платників податків боржників та
стягувачів затверджений спільним
наказом Державної судової
адміністрації України та Державною
податковою службою України за № 30/44 від
26.02.2013 року зазначає загальні правила
надання Державною податковою службою
України інформації про реєстраційні
номери облікових карток платників
податків боржників та стягувачів до
судів загальної юрисдикції на
підставі судових рішень, що набрали
законної сили, для внесення цих даних
до виконавчого документа, що видається
відповідно до вимог процесуального
законодавства.

У наданому на виконання виконавчому
документі відсутній індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника (для
фізичних осіб платників податків) або
номер та серія паспорта боржника для
фізичних осіб – громадян України, які
через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номеру, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, що
відноситься до невідповідності
виконавчого документа вимогам,
передбаченим ст. 18 ЗУ «Про виконавче
провадження».

На підставі чинного законодавства
державний виконавець має право
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну. Але, застосування
державним виконавцем даних прав та
обов’язків можливе лише під час
здійснення виконавчого провадження. На
стадії прийняття виконавчого
документу на виконання державний
виконавець лише формально оцінює його
відповідність до вимог чинного
законодавства та на підставі цього
приймає відповідне рішення про
відкриття виконавчого провадження або
про відмову у відкритті виконавчого
провадження.

Просить суд відмовити у задоволенні
скарги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на
дії державного виконавця.

Представник ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго», що діє на підставі
довіреності від 01.01.2014 року № 45-14 «Д»
ОСОБА_3 надав суду заяву, відповідно до
якої просив розглянути справу без його
участі, вимоги скарги підтримує в
повному обсязі.

Представник відділу державної
виконавчої служби Слов’янського
міськрайонного управління юстиції за
довіреністю від 16.12.2014 року № 29270
ОСОБА_1, відповідно до наданого
клопотання просила провести розгляд
справи без участі представника відділу
державної виконавчої служби.

При вирішенні питання щодо
правомірності дій державного
виконавця суд виходить з наступного.

Стаття 1 Закону України «Про державну
виконавчу службу» визначає, що
завданням державної виконавчої служби
є своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче
провадження» - виконавче провадження -
це завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб)
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про виконавче
провадження» примусове виконання
рішень в Україні покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

04 серпня 2014 року Слов’янським
міськрайонним судом Донецької області
видано Судовий наказ по справі
2н/243/529/2014, відповідно до якого
необхідно стягнути з ОСОБА_2 ОСОБА_2
ОСОБА_4 заборгованості за спожиту
електричну енергію в розмірі 1690,75 грн.,
три відсотки річних від простроченої
суми у розмірі 145,91 грн., суму індексу
інфляції за весь час прострочення у
розмірі 312,79 грн. та витрати по сплаті
судового збору в сумі 121,80 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження»,
судовий наказ є виконавчим документом
та підлягає виконанню державною
виконавчою службою.

Статтею 18 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлені
вимоги до виконавчого документа, що
пред’являється до виконання:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України,а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувачата боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної сили рішенням;

6) строк пред’явлення виконавчого
документа до виконання.

Всупереч вимогам вищенаведеного
правового припису судовий наказ не
містить індивідуального
ідентифікаційного номеру боржника -
фізичної особи; не містить відомостей
про номер та серію паспорта боржника,
який через свої релігійні або інші
переконання відмовився від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно
повідомив про це відповідні органи
державної влади та має відмітку в
паспорті громадянина України.

Відповідно до п. 6. ч. 1. ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі невідповідностям виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону. У зв’язку з чим,
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Слов’янського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 відмовлено у
відкритті виконавчого провадження, про
що винесена відповідна Постанова №
452534497 від 31.10.2014 року.

Однак, проаналізувавши обставини
справи суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Виконавче провадження – це
завершальна стадія судового
провадження, отже відмова державного
виконавця у відкритті виконавчого
провадження в даному випадку позбавляє
стягувача можливості реалізувати своє
право на судовий захист.

Ідентифікаційний номер або номер та
серія паспорта боржника у виконавчому
документі зазначаються при їх
наявності, якщо вони відомі суду. Крім
того, відсутність ідентифікаційного
номеру у боржника, відсутність номеру
та серії паспорта боржника, відомостей
про те, що боржник через свої релігійні
або інші переконання відмовився від
прийняття ідентифікаційного номера та
офіційно повідомив про це відповідні
органи державної влади та має відмітку
в паспорті громадянина України – може
ускладнити виконання виконавчого
документа, але не унеможливлює його
виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції
України, ч. 1 ст. 302 ЦК України не
допускається збирання, зберігання,
використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
Законом.

Разом з тим, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11
«Про виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право: з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну.

Отже, суд вважає, що державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Слов’янського
міськрайонного управління юстиції не
були використані в повній мірі права,
надані законом «Про виконавче
провадження», що призвело до
незаконності винесеної Постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження.

Керуючись ст. 383 ЦПК України, 6, 11, 17, 18, 26
Закону України “Про виконавче
провадження”, ст. 1, 4 Закону України
“Про державну виконавчу службу”, суд,
–

У Х В А Л И В:

Визнати дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Слов’янського міськрайонного
управління юстиції щодо винесення
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження за виконавчим
документом Слов’янського
міськрайонного суду Донецької області
по справі 2-н/243/529/2014 незаконними.

Скасувати Постанову державного
виконавця ВДВС Слов’янського МУЮ
ОСОБА_1 про відмову у відкритті
виконавчого провадження відносно
судового наказу по справі № 2-н/243/529/2014.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п’яти днів з дня її
проголошення або протягом п’яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя Слов’янського

міськрайонного
суду

ОСОБА_5