Дата документу 23.12.2014
Справа № 334/2623/14-ц
Провадження № 2/334/1496/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.

при секретарі Єфремовій Д.Ю.

за участю прокурора Красулі Н.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган
опіки та піклування районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Ленінському району про
позбавлення батьківських прав

в с т а н
о в и в:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Ленінського районного суду м.Запоріжжя
з позовом про позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2 відносно їх малолітньої
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В позові позивачкою зазначено, що з
вересня 2006 року по липень 2008 року, вона
з відповідачем ОСОБА_2 проживали однією
сім'ю, як подружжя без реєстрації шлюбу.
За час спільного проживання однією
сім'ю у них народилася спільна дитина,
донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком
дитини записано відповідача.

З липня 2008 року вони припинили спільне
проживання та ведення спільного
господарства та позивачка з дитиною
змушена була переїхати проживати до
своїх батьків, оскільки там створені
достойні умови проживання для дитини
та умови для її фізичного розвитку.
Таким чином, дитина проживає разом з
матір'ю, що не заперечувалось
відповідачем після припинення їх
шлюбних стосунків. Спорів стосовно
міста проживання дитини не було. Проте,
згідно рішення Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 26.02.2009 року,
відповідач зобов'язаний був сплачувати
аліменти на утримання своєї дитини в
розмірі ? частини усіх видів його
заробітку, починаючи з січня 2009 року до
повноліття дитини, але жодного разу
виплат здійснено не було, у зв'язку з
чим утворилася заборгованість в
розмірі 28 811,62 гривень. Також позивачка
вказує, що ОСОБА_2 приймає наркотичні
засоби. В 2007 році проходив курс від
наркотичної залежності, але на шлях
виправлення став, та по теперішній час
приймає в різних розмірах наркотичні
засоби. Крім того, зловживає спиртними
напоями та веде аморальний образ життя.
Через таку поведінку, ОСОБА_2
притягувався до адміністративної
відповідальності за порушення ПДР,
зокрема за знаходження в наркотичне
або нетверезому стані під час
керування різними транспортними
засобами.

Позивачка вважає, що відповідач нехтує
своїми батьківськими обов'язками і
залишається батьком їх дитини лише
юридично, що в подальшому може
призвести до негативних наслідків у
житті дитини.

У судовому засіданні ОСОБА_1
наполягаючи на фактах, викладених у
позовній заяві, просила суд
задовольнити її позов у повному обсязі,
шляхом позбавлення батьківських прав
ОСОБА_2

Представник позивача підтримав її
позицію та також просив суд
задовольнити позов з підстав,
викладених у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
проти позову заперечував та пояснював
суду, що дійсно він проживав однією
сім'єю з ОСОБА_1 У них народилася
спільна дитина, донька - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Сумісне життя у них
розпалося, після чого позивачка
забрала дитину та переїхала жити до
своїх батьків. Але не зважаючи на той
факт, що він не мав стабільного доходу,
але завжди намагався приймати участь у
вихованні дитини: возив дитину на море,
відвідував з дитиною культурні заходи.
Матеріально утримував дитину, купуючи
їй одяг та іграшки. Возив її на
відпочинок на море.

ОСОБА_2 пояснив, що не сплачував
аліменти на утримання дитини, які було
встановлено рішенням суду, оскільки не
знав про те, що в судовому порядку
розглядалося питання про стягнення
аліментів та було видано виконавчий
лист.

Також він пояснював суду, що між ним та
гр. ОСОБА_1, а також її батьками ОСОБА_3,
ОСОБА_4 раніше мали місце конфліктні
стосунки, в наслідок чого у них
припинилися взаємовідносини. Після
припинення взаємовідносин гр. ОСОБА_1
разом з донькою переїхала проживати
до своїх батьків.

В своїх поясненнях гр. ОСОБА_2
повідомив, що гр. ОСОБА_1 та її батьки
чинили перешкоди у спілкуванні з
дитиною. Останній раз він бачився з
дитиною у вересні місяці 2013 року, коли
ОСОБА_5 гостила у нього дома. Після
відмови сплатити навчання доньки в
школі танців через відсутність коштів,
та не надавши дозволу на виїзд матері
за кордон разом з дитиною, гр. ОСОБА_1 та
її батьки ізолювали дитину від
спілкування з ним. Всі його спроби
побачитися з дитиною закінчувалися
конфліктними ситуаціями які
провокувалися зі сторони батьків гр.
ОСОБА_1 Просив суд відмовити позивачу у
позові у повному обсязі.

Представник відповідача підтримав
позицію свого довірителя та додав суду,
що матір дитини ОСОБА_1 працює за
кордоном та також вживала наркотичні
засоби разом ОСОБА_2 Вихованням дитини
фактично займаються дід - ОСОБА_3 та
баба - ОСОБА_4. Тому розглядати позов
щодо позбавлення батьківських прав
лише відносно одного батька є
недоцільним. Просила суд відмовити
позивачу у позові.

Прокурор у судовому засіданні висловив
свою думку та пояснив, що при наявності
сімейних конфліктів, де сторони
втягують дитину для з'ясування
відносин між собою, рішення щодо
доцільності позбавлення батьківських
прав, рішення необхідне прийняти з
урахуванням життя та інтересів саме
дитини.

Представник органу опіки та піклування
районної адміністрації Запорізької
міської ради по Ленінському району у
судовому засіданні надав суду
письмовий висновок, який був
проведений в рамках даної справи
комісією з питань захисту прав дитини
районної адміністрації Запорізької
міської ради по Ленінському району
згідно якого та беручи до уваги
ставлення батьків до виконання
батьківських обов'язків, спосіб життя
батьків, особисту прихильність дитини
до кожного з них, вік дитини, стан її
здоров'я та інші обставини, що мають
істотне значення, на підставі ст. 164
Сімейного кодексу України, вважається
за можливе позбавити батьківських прав
гр. ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини
ОСОБА_5, оскільки маються сумніви, що
батько в подальшому буде намагатися
налагодити відносини зі своєю донькою
Єкатериною та в повній мірі виконувати
свої батьківські обов'язки.

Розглянувши матеріали справи вислухав
пояснення сторін та свідків,
дослідивши надані суду письмові
докази, суд вважає, позов таким, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Стаття 164 СК України надає вичерпний
перелік підстав для позбавлення
батьківських прав. Так, мати, батько
можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він:

не забрали дитину з пологового будинку
або з іншого закладу охорони здоров'я
без поважної причини і протягом шести
місяців не виявляли щодо неї
батьківського піклування;

1) ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини;

2) жорстоко поводяться з дитиною;

3) є хронічними алкоголіками або
наркоманами;

4) вдаються до будь-яких видів
експлуатації дитини, примушують її до
жебракування та бродяжництва;

5) засуджені за вчинення умисного
кримінального правопорушення щодо
дитини.

6) У відповідності до п. 15 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
березня 2007 року № 3 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
дітей.

У судовому доведено, що позивачка
ОСОБА_1 перебувала у фактичних шлюбних
відносинах з відповідачем ОСОБА_2 з
вересня 2006 року по липень 2008 року. За
час спільного проживання однією сім'ю у
них народилася спільна дитина, донька -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком дитини
записано відповідача.

З липня 2008 року вони припинили спільне
проживання та ведення спільного
господарства та позивачка з дитиною
змушена була переїхати проживати до
своїх батьків, оскільки там створені
достойні умови проживання для дитини
та умови для її фізичного розвитку.
Таким чином, дитина проживає разом з
матір'ю.

Згідно рішення Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 26.02.2009 року,
відповідач зобов'язаний був сплачувати
аліменти на утримання своєї дитини в
розмірі ? частини усіх видів його
заробітку, починаючи з січня 2009 року до
повноліття дитини, але за весь час
відповідач не здійснив жодної виплати,
у зв'язку з чим, у нього утворилася
заборгованість в розмірі 28 811,62 гривень.

Також встановлено, що батько
малолітньої дитини відповідач - ОСОБА_2,
1981 р.н., зареєстрований та проживає
разом зі своїми батьками, за адресою:
АДРЕСА_1. Перебуває на обліку в
Запорізькому обласному клінічному
наркологічному диспансері Запорізької
обласної ради, в якому раніше
неодноразово проходив стаціонарне
лікування.

Посилання відповідача стосовно того,
що він не вживає наркотичні засоби суд
не прийняв до уваги, оскільки вони не
були підтверджені письмовими доказами,
а навпаки в матеріалах справи існує
довідка Обласного клінічного
наркологічного диспансеру від 23.04.2014
року, згідно якої ОСОБА_2 перебуває на
обліку в наркологічному диспансері з
03.12.2007 року з діагнозом: психічний та
поведінковий розлад внаслідок
вживання опіатів. Неодноразово
проходив курс лікування. З'являвся
учасником програми ЗПТ „Еднок", однак
вибув з участі в неї за особистим
бажанням (а.с.56).

Крім того, в ході судового розгляду
встановлено, що ОСОБА_2 знаходився на
стаціонарному лікування у Запорізькій
обласній психіатричній лікарні з
діагнозом: психічні поведінкові
розлади внаслідок вживання алкоголю
(а.с.73).

На засідання комісії з питань захисту
прав дитини районної адміністрації
Запорізької міської ради по
Ленінському району ОСОБА_2 не з'явився,
з приводу вживання алкогольних напоїв,
в наслідок чого потрапив у важкому
стані до лікарні.

Відповідно до абзацу 3 п. 17 Постанови № 3
Пленуму Верховного Суду України від
30.03.2007 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», не можна
позбавити батьківських прав особу,
яка не виконує своїх батьківських
обов'язків унаслідок душевної хвороби,
недоумства чи іншого тяжкого
захворювання (крім хронічного
алкоголізму чи наркоманії) або з інших
незалежних від неї причин.

Не може бути прийнято судом до уваги
доводи відповідача, що він не сплачував
аліменти на утримання дитини, які було
встановлено рішенням суду, оскільки не
знав про те, що в судовому порядку
розглядалося питання про стягнення з
нього аліментів, оскільки з оглянутого
судом рішення Ленінського районного
суду м.Запоріжжя від 26.02.2009 року (а.с.16)
вбачається, що ОСОБА_2 був присутній у
судовому засіданні та надавав свої
заперечення проти позову. Не було
добуто в ході судового засідання
певних доказів про здійснення
відповідачем дій, щодо усунення йому
перешкод у вихованні та спілкуванні з
дитиною.

З вищезазначених обставин справи
вбачається, що батько не займається
вихованням дитини та її матеріальним
утриманням з причин, які залежать лише
від нього та які не можуть вважатися як
поважні підстави.

Не було добуто в ході судового
засідання певних доказів про
здійснення відповідачем дій, щодо
усунення йому перешкод у вихованні та
спілкуванні з дитиною, тому посилання
ОСОБА_2 стосовно чинення йому перешкод
у спілкуванні з дитиною з боку позивача
є неспроможними.

Крім того, для повного та всебічного
розгляду даної справи, суд, за
клопотанням сторін, долучив до
матеріалів справи думку спеціаліста,
який проводив з малолітньою дитиною
обстеження на базі кафедри практичної
психології стосовно доцільності
позбавлення батьківських прав батька
малолітньої дитини. В ході даного
обстеження було з'ясовано, що в родині
за місцем проживання дитини, вона
почуває себе комфортно та захищеною.
Найбільш близькою людиною дитина
сприймає свою матір. Батька дитина
сприймає малозначущим, бажання з ним
спілкуватися не виявляє.

З наданих суду письмових доказів
вбачається, що батько успіхами своєї
доньки Єкатерини не цікавився. Півтора
року назад батьком було здійснено
декілька спроб забрати дитину з
виховного закладу, але дитину не
віддавали через незрозумілий стан
поведінки батька (збуджену та
неадекватну поведінку) (а.с.8).

Отже, з обставин викладених вище, суд
вважає, що батько не намагатися
налагодити відносини зі своєю донькою
Єкатериною та в повній мірі виконувати
свої батьківські обов'язки, зокрема
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці, що
згідно Закону України «Про охорону
дитинства», Сімейного кодексу України,
є обов'язковою діяльністю батьків щодо
виховання своєї дитини.

Таким чином, з метою захисту прав та
інтересів малолітньої дитини, беручи
до уваги ставлення батьків до
виконання батьківських обов'язків,
спосіб життя батьків, особисту
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення,
суд вважає за можливе позбавити
батьківських прав ОСОБА_2 відносно
малолітньої дитини ОСОБА_5, 2007 року
народження.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 53,59, 60, 88, 143, 144, 212,
213 ЦПК України, ст.15,16 ЦК України, ст.. 164,
165 СК України суд,

В И
Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4,
батьківських прав, відносно
малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Н.Ю.Козлова