Справа № 192/1156/14
Провадження № 2/192/392/14
У Х В А Л А

18 грудня 2014 року Солонянський районний
суд Дніпропетровської області у
складі:

головуючого - судді Омелюх
В.М.,

при секретарі - Короті Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.Солоне
цивільну справу за позовом ОСОБА_1
районної державної адміністрації
Дніпропетровської області (орган опіки
та піклування) до ОСОБА_2, третя особа -
комунальний заклад “Центр
соціально-психологічної реабілітації
служби у справах дітей
Дніпродзержинської міської ради”, про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини та зустрічний
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 районної
державної адміністрації (орган опіки
та піклування) в інтересах ОСОБА_3,
третя особа - комунальний заклад
“Центр соціально-психологічної
реабілітації служби у справах дітей
Дніпродзержинської міської ради”, про
виключення відомостей про батька з
актового запису про народження дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначивши
на обґрунтування своїх позовних вимог,
що батьками неповнолітньої ОСОБА_3
відповідно до актового запису про
народження дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_4,
яка померла 05 червня 2012 року в м.
Нікополь Дніпропетровської області.
Відповідач ОСОБА_2 ні до смерті, ні
після смерті матері дитини вихованням
доньки не займався і не займається, не
проявляє заінтересованості в її
подальшій долі, не цікавиться її
успіхами, станом здоров’я, не
піклується про фізичний і духовний
розвиток дитини, в зв’язку з чим дитина
залишилася без батьківського
піклування з 26 червня 2013 року та
потрапила до комунального закладу
“Центр соціально-психологічної
реабілітації служби у справах дітей
Дніпродзержинської міської ради”.
Оскільки відповідач як батько дитини
не бере жодної участі у вихованні та
утримання своєї доньки, то відповідно
до п.2 ч.1 ст.164 СК України змушені
звернутися до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини у розмірі 30% від
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
що складає 385 гривень 80 копійок
щомісячно, оскільки позбавлення
батьківських прав не звільняє батьків
від утримання дитини, а добровільно
відповідач свого обов’язку не виконує.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з
зустрічним позовом про виключення
відомостей про батька з актового
запису про народження дитини, оскільки
вважає, що неповнолітня ОСОБА_3 не
являється його рідною донькою, так як
була народжена ОСОБА_4 17 лютого 1999 року
вже після фактичного припинення
сімейно-шлюбних відносин між ними в
січні 1998 року, а про народження дитини
йому стало відомо лише в травні 2014 року,
коли його викликали до служби у справах
дітей для вирішення питання
влаштування ОСОБА_3 після смерті її
матері. Реєстрація народження дитини
відбувалась за його відсутності,
будь-якої згоди на зазначення свого
батьківства даної дитини він не
надавав та не вважає себе батьком цієї
дитини, в зв’язку з чим змушений
оспорювати своє батьківство та ставити
питання про виключення відомостей про
нього як батька дитини з актового
запису про її народження.

Представник позивача ОСОБА_1 районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області (орган опіки
та піклування) в судовому засіданні
позовні вимоги про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини підтримав та прохав їх
задовольнити, а проти задоволення
зустрічного позову заперечував,
оскільки це суперечить інтересам
неповнолітньої дитини, яка залишилася
без батьківського піклування та не має
визначеного соціального статусу.

Відповідач ОСОБА_2, який належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи через своїх представників, у
судове засідання не з’явився у
зв’язку з знаходженням на військовій
службі, в зв’язку з чим суд ухвалив
розглядати справу за його відсутності,
оскільки в судовому засіданні його
інтереси представляють представник з
усіма повноваженнями сторони у справі
(а.с.43-44).

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_5 позов про позбавлення
відповідача батьківських прав та
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини не визнав,
оскільки відповідач не є батьком
дитини, яка народилась у ОСОБА_4 через
рік після припинення з відповідачем
проживання однією сім’ю та при
реєстрації актового запису про
народження дитини зазначила
відповідача батьком дитини з власної
ініціативи без погодження з
відповідачем, оскільки вони на цей
період ще знаходились у
зареєстрованому шлюбі. Про те, що він
вказаний батьком народженої ОСОБА_4 17
лютого 1999 року дитини ОСОБА_3 йому стало
відомо лише в травні 2014 року, коли його
викликали в органи опіки та піклування,
а до цього йому взагалі про ці
обставини відомо не було.

Представник третьої особи -
комунального закладу “Центр
соціально-психологічної реабілітації
служби у справах дітей
Дніпродзержинської міської ради” в
судовому засіданні пояснила, що
неповнолітня ОСОБА_3 потрапила до
комунального закладу 26 червня 2013 року
після смерті матері, в зв’язку з чим
про це було в письмовій формі поштою
повідомлено відповідача ОСОБА_2 як
батька дитини, але він до доньки не
з’являвся і нею не опікувався, у
зв’язку з чим вона на даний час до
визначення соціального статусу
передана до прийомної родини.
Підтримала позов ОСОБА_1 РДА про
позбавлення відповідача батьківських
прав, оскільки це відповідає інтересам
дитини.

В судовому засіданні
представником відповідача ОСОБА_2
підтримано подане суду письмове
клопотання про призначення у справі
судово - медичної молекулярно -
генетичної експертизи, на розгляд якої
прохали поставити питання чи є
відповідач ОСОБА_2 біологічним батьком
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд, заслухавши представника позивача,
який заперечував проти задоволення
клопотання щодо призначення судової
експертизи, оскільки це не відповідає
інтересам неповнолітньої дитини та є
способом затягування розгляду позову
про позбавлення відповідача
батьківських прав, вивчивши матеріали
справи, приходить до висновку, що
оскільки для визначення кровної
спорідненості між неповнолітньою
ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2
необхідні спеціальні знання в галузі
медицини, у справі необхідно
призначити судово - медичну
молекулярно-генетичну експертизу із
застосуванням методу аналізу ДНК.

Для проведення зазначеної
судової експертизи потрібний значний
проміжок часу, в зв’язку з чим на час
проведення експертизи провадження у
справі слід зупинити.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.144, 168, 239, п.5 ч.1 ст.202, 203 ЦПК України,
суд

У Х В А Л И В :

Призначити у цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області (орган опіки та піклування) до
ОСОБА_2, третя особа - комунальний
заклад “Центр соціально-психологічної
реабілітації служби у справах дітей
Дніпродзержинської міської ради”, про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 районної
державної адміністрації (орган опіки
та піклування) в інтересах ОСОБА_3,
третя особа - комунальний заклад
“Центр соціально-психологічної
реабілітації служби у справах дітей
Дніпродзержинської міської ради”, про
виключення відомостей про батька з
актового запису про народження дитини
судово - медичну молекулярно -генитичну
експертизу із застосуванням методу
аналізу ДНК, виконання якої доручити
Дніпропетровському обласному бюро
судово-медичних експертиз.

На розгляд експертизи поставити
запитання:

- Чи є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
біологічним батьком неповнолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1?

Для проведення
експертизи надати експертові копію
ухвали суду.

Попередити експерта про
кримінальну відповідальність за ст.384,
385 КК України.

Обов’язок оплати
експертизи покласти на ОСОБА_2.

Експертизу провести у місячний строк з
дня одержання ухвали суду.

На час проведення
експертизи провадження у справі
зупинити.

Ухвала суду в частині зупинення
провадження може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного суду
через районний суд шляхом поданням
апеляційної скарги протягом п’яти
днів з дня її проголошення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Головуючий: суддя