Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/4240/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2014 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Надопта
А.А.,

при секретарі - Онисько С.С.,

розглянувши у судовому
засіданні в залі суду м. Виноградів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третьої особи без самостійних
вимог: Виноградівська РДА про визнання
права власності на спадковий житловий
будинок,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 третьої
особи без самостійних вимог:
Виноградівська РДА про визнання права
власності на спадковий житловий
будинок.

Вимоги заявленого позову мотивовано
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько
позивача - ОСОБА_3. Після його смерті
залишилося спадкове майно - жилий
будинок з надвірними будівлями в
АДРЕСА_1. Спадкоємцями щодо майна
померлого є позивач та його мати -
ОСОБА_2. За життя ним залишено письмове
розпорядження своїм майном на випадок
смерті, яким все своє майно він заповів
мені, про що ним складено заповіт,
посвідчений Новоселицькою сільською
радою 09.09.2011 року, зареєстрований у
реєстрі за №62. Право власності на
вищевказане майно, жилий будинок з
надвірними будівлями, в АДРЕСА_1
належав батьку позивача-ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про право власності
на нерухоме майно, видане
Новоселицькою сільською радою 25.12.2009
року, згідно рішення виконкому
Новоселицької сільської ради №37 від
02.12.2009 року, що стверджується довідкою,
виданою КП «Виноградівське РБТІ» за
№611/14 вїд 09.10.2014р.

Позивачем у встановлений законом
термін прийнято спадщину, так як він
проживав разом зі спадкодавцем на день
його смерті та надалі продовжує
проживати у вказаному будинку, про що
свідчить реєстрація місця проживання в
його паспорті, добросовісно та
відкрито користується ним, сплачує
комунальні послуги. За оформленням
права власності на спадкове майно
позивач звернувся у Виноградівську
держнотконтору, однак у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
жилий будинок з надвірними будівлями
йому було відмовлено по причині
відсутності правовстановлюючого
документу на жилий будинок.
Правоустановлюючий документ на жилий
будинок з надвірними будівлями
втрачений, про що позивачем подано
оголошення в газету..

Згідно ст.392 ЦК України «власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності».

Таким чином, не дивлячись на той факт,
що позивач фактично прийняв спадщину,
однак у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів та
неможливості його відновлення,
оскільки на померлого жодні документи
вже не виготовляються, позивач не в
змозі оформити

своє право на спадщину.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином
повідомлений про день, час і місце
розгляду справи в судове засідання не
з»явився, однак подав до суду письмову
про розгляд справи за його відсутності
та про те, що заявлені позовні вимоги
підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним
чином повідомлений про день, час і
місце розгляду справи в судове
засідання не »явився, однак подав до
суду письмову про розгляд справи за її
відсутності та про те, що заявлені
позовні вимоги визнає та не заперечує
проти його задоволення.

Представник третьої особи без
самостійних вимог Виноградівської РДА,
будучи належним чином повідомлений в
судове засідання не з»явився.

Обстеживши матеріали справи та
визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України
необов'язковим відібрання особистих
пояснень від учасників процесу, і,
враховуючи, що у справі наявні достатні
матеріали про права і взаємовідносини
сторін, суд вважає за можливе провести
розгляд справи на підставі наявних у
ній матеріалів та доказів і приходить
до висновку, що позовні вимоги є
підставними та підлягають
задоволенню, оскільки в судовому
засіданні встановлені ті обставини на
які посилається позивач в своїй
позовній заяві, відповідачами позов
визнано повністю, що не суперечить
закону або порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, тому в порядку
ст.174 ЦПК України визнання ним позову
прийнято судом.

Розглядаючи вказану справу в межах
заявлених вимог та наданих сторонами
доказів, суд приходить до переконання,
що дані конкретні правовідносини
врегульовані Цивільним кодексом
України (2003 р.).

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача -
ОСОБА_3. Після його смерті залишилося
спадкове майно - жилий будинок з
надвірними будівлями в АДРЕСА_1.
Спадкоємцями щодо майна померлого є
позивач та його мати - ОСОБА_2. За життя
ним залишено письмове розпорядження
своїм майном на випадок смерті, яким
все своє майно він заповів мені, про що
ним складено заповіт, посвідчений
Новоселицькою сільською радою 09.09.2011
року, зареєстрований у реєстрі за №62.
Право власності на вищевказане майно,
жилий будинок з надвірними будівлями, в
АДРЕСА_1 належав батьку позивача-ОСОБА_3
на підставі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, видане
Новоселицькою сільською радою 25.12.2009
року, згідно рішення виконкому
Новоселицької сільської ради №37 від
02.12.2009 року, що стверджується довідкою,
виданою КП «Виноградівське РБЇІ» за
№611/14 вїд 09.10.2014р.

Позивачем у встановлений законом
термін прийнято спадщину, так як він
проживав разом зі спадкодавцем на день
його смерті та надалі продовжує
проживати у вказаному будинку, про що
свідчить реєстрація місця проживання в
його паспорті, добросовісно та
відкрито користується ним, сплачує
комунальні послуги. За оформленням
права власності на спадкове майно
позивач звернувся у Виноградівську
держнотконтору, однак у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
жилий будинок з надвірними будівлями
йому було відмовлено по причині
відсутності правовстановлюючого
документу на жилий будинок.
Правоустановлюючий документ на жилий
будинок з надвірними будівлями
втрачений, про що позивачем подано
оголошення в газету..

Згідно з вимогами ст.325 ЦК України
суб'єктами права приватної власності є
фізичні та юридичні особи. Фізичні та
юридичні особи можуть бути власниками
будь-якого майна, за винятком окремих
видів майна, які відповідно до закону
не можуть їм належати.

Як визначено ч. 1 ст. 1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені після
відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя що
його пережив та батьки.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України
передбачено, що право на спадкування
виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ч.З ст.1268 ЦК України
"Спадкоємець, який постійно проживав
разом з спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
кодексу, він не заявив про відмову від
неї".

Таким чином, не дивлячись на той факт,
що позивач фактично прийняв спадщину,
однак у

зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів та
неможливості його відновлення,
оскільки на померлого жодні документи
вже не виготовляються, позивач не в
змозі оформити своє право на спадщину.

Згідно ст.16 ЦК України одним із
способів захисту цивільних прав та
інтересів є визнання права.

На даний час позивач ОСОБА_1 не може
оформити спадщину на себе через
нотаріальну контору, оскільки
відсутній правовстановлюючий документ
на будинок.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від
07.02.2014 року пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику в справах
про захист права власності та інших
речових прав» з урахуванням положень
частини першої статті 15 та статті 392 ЦК
власник майна має право пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.
Виходячи зі змісту наведених норм
права, потреба в такому способі захисту
права власності виникає тоді, коли
наявність суб'єктивного права власника
не підтверджена відповідними доказами,
підлягає сумніву, не визнається іншими
особами або ними оспорюється, а не в
тому разі, коли цими особами не
виконується відповідне рішення суду,
ухвалене раніше.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до
Конвеції про захист прав людини і
основоположних свобод кожна фізична
або юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

В той же час, право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, зокрема, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

За таких обставин та в зв'язку з
відсутністю зареєстрованого
правовстановлюючого документу на
житловий будинок суд прийшов до
переконання, що заявлений позов є
підставним та таким, що підлягає до
задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-213, 215, 218 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В :

Заявлений позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності в цілому на жилий будинок з
надвірними будівлями АДРЕСА_1, загальна
площа якого становить 52,4 кв.м., в тому
числі житлова площа - 39,3 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Закарпатської області через суд першої
інстанції. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта