Справа № 367/3898/14-ц Головуючий у І
інстанції Мікулін А.В.Провадження №
22-ц/780/6805/14 Доповідач у 2 інстанції
ТаргонійКатегорія 29 10.12.2014
РІШЕННЯ

Іменем України

10 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Голуб С.А.,

за участю секретаря Черепинець
А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
матеріали справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Ірпінського
міського суду Київської області від 23
жовтня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Сервіс»-ГУВ про
відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом про відшкодування
моральної шкоди, завданої каліцтвом та
іншим ушкодженням здоров'я,
посилаючись на наступні обставини.

Відповідно до Акту №1 про нещасний
випадок, пов'язаний із виробництвом,
який стався 26.03.2013 р. на території ТОВ
«Сервіс»-ГУВ, позивач, прибувши на
роботу з іншими працівниками, отримав
завдання від генерального директора
товариства прибрати сніг з території
підприємства. Під час виконання робіт
по прибиранню снігу позивач отримав
важкі травми. Внаслідок даного
нещасного випадку, згідно довідки МСЕК
від 15.07.2013 р. йому встановлена 2 група
інвалідності довічно.

Також зазначає, що згідно вказаного
акту та акту проведення спеціального
розслідування нещасного випадку від
05.06.2013 р., особами, які допустили
порушення законодавства про працю є
генеральний директор ТОВ «Сервіс»-ГУВ -
ОСОБА_3 та працівник підприємства -
ОСОБА_4

Внаслідок даного нещасного випадку
ОСОБА_1 отримав поєднану
краніо-торакальну травму: важку
відкриту черепно-мозкову травму, забій
головного мозку з формуванням
внутрішньо-мозкової гематоми, перелом
кісток основи черепа, закриту травму
грудної клітини, забій обох легень,
пневмоторакс, перелом 4-6 ребер зліва,
дихальну недостатність 1-2 ст.

Згідно медичної документації, 26
березня 2013 року позивач переніс
оперативне втручання -
кістково-пластичну трепанацію черепа,
29 березня 2013 року - операцію з видалення
внутрішньомозкової гематоми, 10 жовтня
2013 року - взяття ауто трансплантата із
під широкої фасціі стегна, та
краніопластику в правій скронево
-тімяній ділянці з фіксацією пластини.

З 15.07.2013 року йому встановлена 2 група
інвалідності довічно.

Вказує, що на даний час, внаслідок
отриманих травм та перенесених
операцій постійно відчуває головний
біль, головокружіння, загальну
слабкість, наявність дефекту кісток
головного мозку, деяку
загальмованість. Йому рекомендовано
постійний нагляд лікарів спеціалістів,
відновна вітамінотерапія, контроль
головного мозку, фізіотерапія,
санаторно-курортне лікування.

Зазначає, що внаслідок нещасного
випадку із здорової людини він став
інвалідом, з рядом важких хвороб та
тривалої реабілітації. Ніколи не зможе
повністю відновити своє здоров'я.
Звичний рух життя для нього змінився
назавжди, втрачене спілкування з
друзями та рідними. Без допомоги
близьких людей він взагалі
безпорадний. Моральні переживання та
душевні страждання через втрату
здоров'я оцінює в сумі - 100 000,00 грн., яку і
просив стягнути з відповідача
одноразово.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 23 жовтня 2014 року
позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто із ТОВ «Сервіс»-ГУВ на користь
ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі - 1 000,00
грн. одноразово.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою,в якій, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просив рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги повністю.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу,
позивач зазначив, що правильно
встановивши обставини щодо
доведеності вини відповідача у
нещасному випадку, суд першої
інстнації, в той же час невірно
визначив розмір завданої йому
моральної шкоди, стягнувши фактично
лише 1% від заявленого позову. При цьому,
судом не були враховані тяжкість
отриманих ушкоджень здоров'я, його
невідновність, втрата працездатності,
глибина душевних страждань, пов'язаних
із тим, що зі здорового та нестарого
чоловіка, який забезпечував свою сім'ю,
він став обмеженим у русі, не має
можливості сам себе обслуговувати,
його спосіб життя та побуту вже ніколи
не відновиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали цивільної
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про її часткове задоволення,
виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повного і
всебічного з'ясування обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 215 ЦПК
України рішення суду складається в
тому числі з мотивувальної частини із
зазначенням: встановлених судом
обставин і визначених відповідно до
них правовідносин; мотивів, з яких суд
вважає встановленою наявність або
відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, бере до уваги або відхиляє
докази, застосовує зазначені в рішенні
нормативно-правові акти; чи були
порушені, не визнані або оспорені
права, свободи чи інтереси, за захистом
яких особа звернулася до суду, а якщо
були, то ким; назви, статті, її частини,
абзацу, пункту, підпункту закону, на
підставі якого вирішено справу, а також
процесуального закону, яким суд
керувався.

Рішення суду першої інстанції даним
вимогам закону в поній мірі не
відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що
що згідно Акту №1 від 06.06.2013 р. про
нещасний випадок пов'язаний з
виробництвом потерпілим є ОСОБА_1.

Даний нещасний випадок стався 26.03.2013 р.
та особами, які допустили порушення
законодавства про працю є: ОСОБА_3
(генеральний директор ТОВ «Сервіс»-ГУВ)
і ОСОБА_4 (водій автонавантажувача)
(а.с.4-10).

Вказані обставини також
підтверджуються Актом проведення
розслідування (спеціального
розслідування) нещасного випадку
(аварії) від 06.06.2013 р. (а.с.14-22).

Також судом встановлено, що відповідно
до довідки до акту огляду МСЕК №0424849
ОСОБА_1 встановлено 2 групу
інвалідності довічно у зв'язку із
трудовим каліцтвом (а.с.11).

Крім того, у постанові про закриття
кримінального провадження від 15.09.2014 р.,
складеного слідчим СВ Ірпінського МВ
ГУ МВС України в Київській області,
вказано, що причинами нещасного
випадку від 26.03.2013 р., який стався з
ОСОБА_1, визнано порушення вимог
безпеки під час експлуатації
обладнання тощо; невиконання посадових
обов'язків генеральним директором ТОВ
«Сервіс»-ГУВ з приводу не забезпечення
засобами виробництва, не призначення
відповідального за безпечне
проведення робіт. Також у постанові
вказано, що відповідні роботи з
прибирання снігу з покрівлі
складського приміщення ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_1 виконували за дорученням
генерального директора ТОВ
«Сервіс»-ГУВ - ОСОБА_3

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримав
внаслідок нещасного випадку важкі
травми та переніс оперативне
втручання. Дані обставини
підтверджуються витягом з історії
хвороби №101487/542/492 від 20.05.2013 р., випискою
з історії хвороби №318859/1917 від 25.10.2013 р.,
медичною карткою стаціонарного
хворого №101487/542/492 та випискою з історії
хвороби №100577/215 (а.с.23-28).

Встановивши дані обставини, суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
розмір відшкодування моральної шкоди,
на якому наполягає позивач, є завищеним
та не повністю підтвердженим, тому
вважав правильним задовольнити позов
частково, стягнувши з відповідача на
користь позивача 1000 гривень на
відшкодування моральних страждань.

Колегія суддів з такими висновками не
погоджуються, оскільки вони не
відповідають встановленим по справі
обставинам. Рішення суду не містить
мотивів, з яких суд дійшов висновку про
часткове задоволення позову саме в
розмірі 1000 гривень, не дано відповідної
оцінки поданим позивачем доказам та
встановленим по справі обставинам.

Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Частиною 1 ст. 1168 ЦК України
передбачено, що моральна шкода, завдана
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, може бути відшкодована
одноразово або шляхом здійснення
щомісячних платежів.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна
шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом чи або іншим ушкодженням
здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» (із відповідними
змінами), розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням у
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема враховуються характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, тяжкість завданої травми,
наслідки тілесних ушкоджень,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках.

Судом незаперечно встановлено, що в
результаті нещасного випадку на
виробництві, який стався 26 березня 2013
року, позивач ОСОБА_1 отримав
краніо-торакальну травму: важку
відкриту черепно-мозкову травму, забій
головного мозку з формуванням
внутрішньо-мозкової гематоми, перелом
кісток основи черепа, закриту травму
грудної клітини, забій обох легень,
пневмоторакс, перелом 4-6 ребер зліва,
дихальну недостатність 1-2 ст. В зв'язку
з отриманими тяжкими травмами переніс
декілька операцій та відповідно до
довідки до акту огляду МСЕК №0424849
ОСОБА_1 встановлено 2 групу
інвалідності довічно у зв'язку із
трудовим каліцтвом.

Визначаючи завдану йому моральну шкоду
в розмірі 100 000 гривень, позивач
посилається на :

- фізичний біль, пов'язаний з отриманням
тяжких травм та їх наслідками;

- душевні страждання, пов'язані із
спричиненням шкоди здоров'ю, яке
неможливо повністю відновити;

- неможливість продовжувати активний
стиль життя;

- порушення звичайних життєвих
зв'язків;

- втрату працездатності.

З огляду на приписи ст.23 ЦК України,
колегія суддів прийшла до висновку, що
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди, визначений судом
першої інстанції, не відповідає
встановленим судом обставинам справи
та вимогам закону.

Суд першої інстанції не врахував
характер отриманих позивачем травм,
пов'язані з цим фізичні і моральні
страждання позивача, конкретні
обставини справи і наслідки, що
наступили, не дослідив докази, а тому
необґрунтовано дійшов висновку про
часткове задоволення позовних вимог та
відшкодування моральної шкоди в сумі
1000 грн .

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального права.

З викладених вище підстав колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції підлягає зміні в частині
розміру грошового відшкодування
моральної шкоди.

Оцінюючи всі докази у їх сукупності і
взаємозв'язку, колегія суддів вважає
доведеними обставини отримання
позивачем, якому на момент нещасного
випадку було 56 років, фізичного болю та
душевних страждань, пов'язаних з
отриманими тяжкими травмами, тривалим
періодом лікування та реабілітації,
неможливістю повністю відновити
здоров'я, інвалідністю, неможливістю
продовжувати активний образ життя,
виконувати звичну роботу. Враховуючи
сталий характер таких негативних змін,
невідновну втрату здоров'я, колегія
вважає обгрунтованим заявлений
позивачем розмір відшкодування
завданої моральної шкоди в сумі 100 000
грн.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку про
часткове задоволення апеляційної
скарги шляхом зміни рішення суду
першої інстанції в частині визначеного
ним розміру моральної шкоди.

При цьому, колегія вважає
обгрунтованими та законними висновки
суду першої інстанції щодо наявності
вини відповідача - ТОВ «Сервіс» - ГУВ у
заподіянні такої шкоди позивачу, що
підтверджується дослідженими у справі
доказами та не оскаржується позивачем.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 315, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 23 жовтня 2014 року -
змінити, визначивши розмір моральної
шкоди, яка підлягає стягненню з ТОВ
«Сервіс»-ГУВ на користь ОСОБА_1 в сумі 100
000 гривень.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: