АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7525/14
Головуючий 1 інст. - Савченко Д.М.
Справа №635/7403/14-ц
Доповідач - Черкасов
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого - Черкасова В.В.

суддів - Бобровського
В.В,, Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Чемерис Л.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на ухвалу судді Харківського районного
суду Харківської області від 17 вересня
2014 року

по цивільній справі за заявою ОСОБА_4
про забезпечення позову по справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу,
визнання спільним майном подружжя
житлового будинку, визнання недійсним
договору дарування житлового будинку,
визнання права власності на ? частину
житлового будинку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу,
визнання спільним майном подружжя
житлового будинку, визнання недійсним
договору дарування житлового будинку,
визнання права власності на ? частину
житлового будинку.

16 вересня 2014 року ОСОБА_4 подав заяву
про забезпечення позову по справі.

В обгрунтування своєї заяви ОСОБА_4
вказував, що спірний житловий будинок
по АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_2 на
підставі договору дарування від 28
березня 2011 року. На цей час існує
реальна загроза відчуження ОСОБА_2
спірного житлового будинку, а невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Тому, ОСОБА_4 просив суд вжити заходи
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на майно, що належить
відповідачеві і знаходиться у неї, а
саме: накласти арешт на житловий
будинок з надвірними будівлями та
спорудами по АДРЕСА_1, власником якого є
ОСОБА_2

Ухвалою судді Харківського районного
суду Харківської області від 17 вересня
2014 року заяву ОСОБА_4 задоволено.
Накладено арешт на житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами по
АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_2

Відповідачі про день, час та місце
розгляду справи в апеляційному суді
повідомлялися належним чином, поважних
причин неявки до суду не надали,
направили заяви про розгляд скарги без
їх участі, але за участю їх
представника.

Представник відповідачів - ОСОБА_3
направив заяву про відкладення
розглядом справи у зв'язку із тим що
приймає участь у виконавчому
провадженні по виселенню позивача.

Неявка відповідачів, належно
повідомлених відповідачів про час та
місце розгляду справи відповідно до
вимог ч.2 ст.305 ЦПК України не
перешкоджає розгляду справи судом
апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ставить питання про
скасування ухвали суду першої
інстанції.

В обгрунтування доводів апеляційної
скарги заявник посилається на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, вказує, що ОСОБА_2
є законним власником спірного житла, а
накладення арешту на її будинок
порушує її права як власника.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення
представника ОСОБА_4, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
районного суду у відповідності до ст. 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, знаходить
апеляційну скаргу не підлягаючою
задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить із
наступного.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4 про
забезпечення позову суд першої
інстанції виходив з того, що невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК
України забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Згідно вимог ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується шляхом накладення
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Судом встановлено та підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
що в провадженні Харківського
районного суду Харківської області
знаходиться позовна заява ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_2 про встановлення факту
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без шлюбу, визнання спільним
майном подружжя житлового будинку,
визнання недійсним договору дарування
житлового будинку, визнання права
власності на ? частину житлового
будинку (а.с.11).

Відповідно п.4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 2006
року за №9 „Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" зазначено, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову, з'ясувати обсяг позовних вимог,
а також відповідність виду
забезпечення позову, який просить
застосувати особа, котра звернулася з
позовною заявою, позовним вимогам.

Матеріали справи свідчать, що спірний
житловий будинок по АДРЕСА_1 на
підставі договору дарування від ОСОБА_2
на праві власності належить ОСОБА_2.(
а.с.3-5). ОСОБА_4 вважає, що ОСОБА_5 має
намір продати спірне нерухоме майно
(а.с.7).

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку про
вжиття заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи та
вимогами чинного законодавства.

Судова колегія, перевіряючи законність
і обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, визнає , що ухвала
судом першої інстанції постановлена з
додержанням норм процесуального права,
що відповідно до ст. 312 ЦПК України є
підставою для відхилення апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1 ч.2 ст.307, ст.ст.
313, п.1 ч.1 ст.312, ст. 315, 317, 319,324 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу судді Харківського районного
суду Харківської області від 17 вересня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: