Справа № 367/4448/14-ц Головуючий у І
інстанції Саранюк Л.П.Провадження №
22-ц/780/5824/14 Доповідач у 2
інстанції ПриходькоКатегорія 56
УХВАЛА

Іменем України

05 листопада 2014 року колегія судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого: Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Савченка
С.І.,

при секретарі: Черепинець А. І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 04 вересня 2014 року
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Київобленерго» про порушення прав
споживача,-

встановила:

у липні 2014 року до суду звернувся
позивач з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим,
що 14 грудня між нею та ПАТ
«Київобленерго» було укладено договір
№207170 про користування електричною
енергією, як побутовим споживачем.

У порушення вимог вищевказаного
договору, 11.07.2011 року ПАТ
«Київобленерго» силами співробітників
Ірпінського районного підрозділу
безпідставно здійснило відключення
від енергопостачання приватний
будинок по АДРЕСА_1, який на праві
особистої власності належить їй.

Вказує, що попередження чи припису про
можливе відключення відповідач не
виносив та будь кого, хто проживає в
зазначеному будинку про такі свої дії
не попереджав.

Тобто незаконне відключення будинку
від електропостачання, відбулося
всупереч вимогам «Правил користування
електричною енергією для населення»,
затверджених Постановою Kабінету
Mіністрів України від 26 липня 1999 p. N1357 де
в п.27 зазначене наступне: «у разі
несплати за спожиту електричну енергію
протягом 10 днів після терміну,
зазначеного у договорі чи платіжному
документі, та неотримання
енергопостачальником повідомлення про
оплату на 20 день споживачу
надсилається попередження про
відключення електричної енергії. У
разі несплати за спожиту електричну
енергію на 30 день після отримання
споживачем попередження
енергопостачальник має право
відключити споживача від електричної
мережі.»

На момент відключення від
енергопостачання ніякого боргу за
споживачем по сплаті за надані послуги
взагалі не існувало. Після відключення
в той же день ввечері вона по телефону
контактного центру зв»язалася з
співробітниками ПАТ «Київобленерго»
та з»ясувала, що відключення відбулося
через заборгованість за спожиту
електроенергію. Вона сповістила
відповідача, що фактично ніякої
заборгованості не існує, а
співробітники Ірпінського РП без
будь-яких звірок чи попереджень
відключили електропостачання.

Просила направити співробітника з тим,
щоб перевірити лічильник, але
відповідь була категоричною: потрібно
сплатити борг, який зазначений у
квитанції, потім з»явитися до
Ірпінського РП, там сплатити за
підключення і тільки після цього
силами районного підрозділу буде
відновлено електропостачання.

Але з 11.07.2011 року ніхто з працівників
енергопостачальника для перевірки
лічильника та складання акту не
з»явився.

12.07.2011 року позивача вимушено сплатила
кошти в сумі 2 040,94 гривні на покази
лічильника 127 381 квт./год за квитанцією
ПАТ «Київобленерго», хоча фактично на
момент відключення покази лічильника
складали 121 655 квт./год. Це означає, що ще
раніше, а саме 28.04.2011 за квитанцією було
сплачено за електроенергію наперед,
авансом на покази лічильника 121 682
квт./год, тобто ніякої заборгованості
не було, а була переплата за 027 квт/год.
(121 682 - 121 655) .

За підключення електроенергії вона
сплатила 19.07.2011 року, а відновили подачу
електроенегії тільки 01.08.2011 року після
багатьох дзвінків на телефони ПАТ
«Київобленерго» та Ірпінського РП, а
саме: 19.05.2011 року; 23.07.2011 року; 26.07.2011 року
(два рази) і 01.08. 2001 року (три рази).

Такі дії відповідача не узгоджуються з
вимогами п.36 згаданих Правил та
положенням Договору, де зазначено, що:
«відновлення електропостачання
споживача здійснюється протягом 3 днів
у містах та 7 днів у сільській
місцевості після усунення порушень і
оплати споживачем заборгованості,
витрат на повторне підключення та
збитків, завданих
енергопостачальнику» та умовами
договору №207170 про користування
електричною енергією побутовим
споживачем. На скаргу про пояснення
причин такого не радивого відношення
до своїх обов»язків з Ірпінського РП
повідомили, що працівники районного
підрозділу не змогли знайти потрібний
будинок.

Через описані незаконні дії
співробітників ПАТ «Київобленерго»
всім, хто мешкає в будинку, довелося, як
у середньовіччі на протязі більш ніж
трьох тижнів користуватися каганцями
та свічками. Природно, вони не могли
користуватися електроприладами,
телевізором, навіть телефонні батареї
не мали змоги зарядити. Холодильники та
морозилки, які є в домі, через
відключення розморозились та
«потекли», всі продукти, що там
зберігалися зіпсувалися.

Встановлено, що вартість зіпсованих
продуктів становить 35 тис. гривень, що
підтверджується актом, складеним
комісійно за участю сусідів.

Неправомірними діями відповідач
спричинив їй також моральну шкоду. Вона
виразилися у душевних переживаннях
через те, що вона розуміючи, що у
ситуації, яка створилась, нічого
реально не може вдіяти, щоб забезпечити
комфортні умови проживання у будинку
для своїх рідних. Дійсно, три тижні
довелося прожити, як у середньовіччі:
без звичних елементів комфорту:
телевізора, телефону, радіо,
комп»ютера. Вечорами неможливо було
щось прочитати, переміщалися в домі та
на подвір»ї з допомогою каганця чи
свічки. Спостерігаючи, як її рідні
нервують та переживають, вона
відчувала себе невдахою, людиною, яка
потерпіла поразку, бо була нездатною
виправити ситуацію. Через описані
переживання у неї порушився сон, вона
втратила апетит, негативний настрій
переслідував її, втратився спокій.

Моральні страждання через незаконні
дії працівників ПАТ «Київобленерго»
оцінює не менше ніж у 1 7000 000 гривень.

У зв»язку з вищевикладеним просила суд
визнати дії відповідача ПАТ
«Київобленерго» по відключенню
електропостачання будинку за №1-в по
вул. Українській в місті Ірпені,
Київської області 11.07.2011 року такими, що
суперечать вимогам п. 1 Договору та
вимогам п. 27 «Правил користування
електричною енергією для населення»
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1999р. №1357;
визнати дії відповідача по підключенню
будинку до енергопостачання 01.08.2011 року
такими, що суперечать вимогам п.36
«Правил користування електричною
енергією для населення», затверджених
Постановою Kабінету Mіністрів України
від 26 липня 1999 p. N1357 та п. 1 Договору;
стягнути з відповідача на її користь 35
тисяч гривень матеріальної шкоди та
стягнути з відповідача на її користь
моральну шкоду в розмірі 1 700 000 мільйону
гривень (один мільйон сімсот тисяч
гривень).

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 04 вересня 2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
посилається на те, що рішення ухвалене
з порушенням норм матеріального та
процесуального права при неповному
з»ясуванні обставин справи, що рішення
необґрунтоване та незаконне, вказує, що
судом першої інстанції невірно дано
оцінку доказам на підтвердження
моральної шкоди, завданої
неправомірними діями відповідача.

Просила скасувати рішення Ірпінського
міського суду Київської області від 04
вересня 2014 року та ухвалити нове по
суті позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин справи, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 14.12.2005 року між
сторонами - позивачем та відповідачем
укладено договір №207170 про
користування електричною енергією.

Відносини між громадянами (споживачами
електричної енергії) та
енергопостачальником регулюється
Правилами користування електричною
енергією для населення, затвердженими
Постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 (далі -
ПКЕЕН). Як передбачено п.35 ПКЕЕН,
енергопостачальник має право
відключити споживача, зокрема, у разі:
самовільного підключення до
електричної мережі; розкрадання
електричної енергії навмисного
пошкодження приладу обліку та зриву
пломби; порушення термінів сплати за
спожиту електричну енергію у порядку,
визначеному пунктом 27 цих Правил або
порушення умов договору про
реструктуризацію заборгованості.

Відповідно до п.16 Договору про
користування електричною енергією
№207170 від 14.12.2005р., укладеним між
позивачем та відповідачем, позивач
зобов»язався здійснювати оплату
електроенергію згідно рахунків,
виставлених Товариством. Обсяг
електроенергії у рахунках
визначається на основі
середньомісячного споживання
електроенергії за попередній період та
його заборгованості. Оплата має бути
здійснена до 10 числа місяця наступного
за звітним. Пунктом 20 ПКЕЕН також
передбачено, що розрахункові періодом
для оплати спожитої електричної
енергії є календарний місяць.

Але в порушення умов Договору про
користування електроенергією та ПКЕЕН
Позивач - систематично невчасно та не в
повному обсязі розраховувався з
Товариством за спожиту електроенергію.

У відповідності до п.27 ПКЕЕН, у разі
несплати за спожиту електричну енергію
протягом 10 днів після терміну,
зазначеного у договорі чи платіжному
документі, та неотримання
енергопостачальником повідомлення про
оплату на 20 день споживачу
надсилається попередження про
відключення електричної енергії.

У разі несплати за спожиту електричну
енергію на 30 день після отримання
споживачем попередження
енергопостачальник має право
відключити споживача від електричної
мережі.

Встановлено, що позивач попереджався
про наявну заборгованість
електроенергії в рахунках на оплату
електроенергії в травні-червні 2011 року.
В червні 2011 року було сформовано
попередження про відключення, що було
залишено позивачу у поштовій скринці.

На момент здійснення відключення
електропостачання, борг споживача
становив 2040,94грн.

Вказана сума боргу утворилась у
заявника станом на момент припинення
постачання електроенергії (11.07.2011р) і
складається із заборгованості
споживача за попередні місяці з лютого
по червень 2011 року (включно) із
врахуванням оплачених споживачем
платежів, що відображені в особовій
картці споживача.

Так, позивачу 10.04.2011 року та 05.05.2011 року
були залишені в поштовій скринці
повідомлення про відсутність доступу
до приладу обліку з проханням передати
показання приладу обліку
енергопостачальнику або повідомити
про час зустрічі для проведення таких
робіт.

Позивачу було припинено
електропостачання за заборгованість
за спожиту електроенергію, яка була
визначена у відповідності до п. 16
Договору про користування електричної
енергії, а також у відповідності до
порядку визначеного п. 30 ПКЕЕН.

Позивач мав змогу в будь-який час
зателефонувати в контактний центр і
повідомити фактичні показники
лічильника.

Згідно з п.36 ПКЕЕН відновлення
електропостачання споживача
здійснюється протягом 3 днів у містах
та 7 днів у сільській місцевості
після усунення порушень і оплати
споживачем заборгованості, витрат на
повторне підключення та збитків,
завданих енергопостачальнику.

Також встановлено, що заборгованість
за спожиту електроенергію сплачена
позивачем - 12.07.2012р., а витрати на
повторне підключення сплачені 19.07.2012р.
Про здійснення оплати витрат за
повторне підключення Відповідач
Дізнався 20.07.2012р., після надходження
грошових коштів на особовий рахунок
позивача. Від так, обов»язок щодо
відновлення електропостачання
позивача виник у відповідача лише
20.07.2012р.

Окрім того, наряд на підключення було
сформовано 18.07.2014 р., в якому міститься
інформація про спробу тричі підключити
будинок Позивача до енергопостачання.

Спроби підключити до
електропостачання будинок позивача
були здійснені 18.07.2011р., 21.07.2011р., 25.07.2011р

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що суду
не надано будь-яких доказів, які б
підтверджували правильність
розрахунку позивачем заявленого
розміру моральної шкоди.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Також, позивач в підтвердження своїх
вимог надає Акт про факт зіпсування
продуктів від 14.07.2011р., який підписаний
родичами позивача, а також її сусідами.

Акт вірно не був прийнятий судом до
уваги у зв»язку з тим, що він підписаний
зацікавленими особами, а саме -
родичами позивача та сусідами та не
підписаний позивачем.

Окрім того, позивач не надає жодного
доказу на підтвердження суми коштів,
витрачених на вказані продукти або
суму коштів, яку вона вимушена була
витратити для придбання інших
продуктів.

В свою чергу, відповідач правомірно, у
відповідності до вимог законодавства,
що регулює правовідносини між
Позивачем та Відповідачем (п.п.27,35
Правил користування електричною
енергією для населення, затвердженими
Постановою КМУ №1357 від 26.07.1999) та умов
договору, здійснив відключення
енергопостачання позивача.

Відключення від електропостачання
будинку позивача сталось виключно з
вини позивача, а саме: позивачем не
оплачено згідно умов договору, спожиті
в попередніх періодах послуги з
електропостачання, накопичено великий
борг, про який позивачеві було
заздалегідь відомо, про можливість
відключення позивача також було
попереджено заздалегідь, позивач
тривалий час не вчиняв дій щодо оплати
боргу, а від так, був правомірно
відключений працівниками відповідача.

Стосовно відновлення
електропостачання будинку позивача,
суд вірно зазначив, що у відповідності
до п.36 Правил користування електричною
енергією для населення, затвердженими
Постановою КМУ №1357 від 26.07.1999р.,
обов»язок щодо відновлення
електропостачання будинку позивача
виник у відповідача з моменту оплати
споживачем заборгованості, витрат на
повторне підключення, які останній
сплатив тільки 19.07.2011р.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі
про порушення норм матеріального та
процесуального права при його
ухваленні, на переконання колегії
суддів апеляційної інстанції, не
знайшли свого підтвердження і повністю
спростовуються дослідженими належними
та допустимими доказами по справі.

За таких обставин, колегія судів,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
вірно послався на закон, що регулює
спірні правовідносини, дійшов
правильного висновку відмовивши в
задоволенні позову.

Оскільки рішення суду ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
апеляційну скаргу і залишити рішення
суду без змін.

Керуючись: ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК
України колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 04 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді