АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 753/6945/14 № апеляційного
провадження:22-796/15394/14 Головуючий у суді
першої інстанції: Лужецька О.Р.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Семенюк Т.А.

17 грудня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Кравець В.А., Махлай Л.Д.,

при секретарі - Круглику В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 7 листопада 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ
майна подружжя та визнання майна
особистою приватною власністю, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 7 листопада 2014 року позов
задоволено частково.

Поділено майно, що є об'єктом спільної
сумісної власності наступним чином.

Визнано право власності за ОСОБА_4, Ѕ
частину гаражного боксу АДРЕСА_10

Визнано право власності за ОСОБА_4, Ѕ
частину житлового будинку з надвірними
будівлями, що знаходяться за адресою:
Чернігівська обл., АДРЕСА_11

Визнано право власності за ОСОБА_4, Ѕ
частину саморобного причіпу, 2007 року
випуску, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1;

Визнано право власності за ОСОБА_4, Ѕ
частину автомобіля Мегсеdes-benz 300, 1987
року випуску, державний реєстраційний
номер НОМЕР_2;

Визнано право власності за ОСОБА_4, на Ѕ
частину автомобіля Fiat croma, 1987 року
випуску, НОМЕР_8

Визнано право власності за ОСОБА_4, Ѕ
частину автомобіля Ford orion, 1986 року
випуску; НОМЕР_9;

Визнано право власності за ОСОБА_5, Ѕ
частину гаражного боксу АДРЕСА_10

Визнано право власності за ОСОБА_5, Ѕ
частину житлового будинку з надвірними
будівлями, що знаходяться за адресою:
Чернігівська обл., АДРЕСА_11

Визнано право власності за ОСОБА_5, Ѕ
частину саморобного причіпу, 2007 року
випуску, державний реєстраційний номер
НОМЕР_10

Визнано право власності за ОСОБА_5, Ѕ
частину автомобіля Мегсеdes-benz 300,
державний реєстраційний номер НОМЕР_11,
1987 року випуску;

Визнано право власності за ОСОБА_5, Ѕ
частину автомобіля Fiat croma, 1987 року
випуску, НОМЕР_8

Визнано право власності за ОСОБА_5, Ѕ
частину автомобіля Ford orion, 1986 року
випуску; НОМЕР_12.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Вирішено питання щодо стягнення
судових витрат.

ОСОБА_4, через свого представника
подала апеляційну скаргу на рішення
суду, в якій просить рішення в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
про визнання квартири АДРЕСА_1
особистою приватною власністю ОСОБА_4
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення про визнання квартири
АДРЕСА_1 особистою приватною власністю
ОСОБА_4, вважаючи, що судом порушено
норми матеріального та процесуального
права, не враховано всі обставини, що
мають значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено, що у квітні 2014 року
позивач звернулася до суду з позовом до
відповідача про поділ майна подружжя
та визнання майна особистою приватною
власністю подружжя, посилаючись в
обґрунтування своїх вимог на те, що з
ОСОБА_5 вона знаходиться у
зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 1995
року. Під час шлюбу з відповідачем
подружжям було придбано: гаражний бокс
АДРЕСА_10 у м. Києві, житловий будинок з
надвірними будівлями, розташований в
АДРЕСА_12, автомобіль НОМЕР_4, НОМЕР_5.

Крім того, за період шлюбу була
придбана квартира АДРЕСА_2,
правовстановлюючі документи на яку
були оформлені на ім'я відповідача.
Зазначає, що квартира була придбана за
її особисті кошти, які вона отримала
від продажу власної квартири АДРЕСА_3
та квартири АДРЕСА_4, що належала на
праві власності її матері, ОСОБА_6

Зазначала, що відповідач відмовився
поділити майно за взаємною згодою, у
зв'язку із чим просила суд виділити їй у
власність автомобіль НОМЕР_4, 1/2
частину гаражного боксу АДРЕСА_10 у м.
Києві, Ѕ частину житлового будинку з
надвірними будівлями, розташованого в
АДРЕСА_12, а відповідачу - автомобіль
НОМЕР_6, Ѕ частину гаражного боксу
АДРЕСА_10 Ѕ частину житлового будинку з
надвірними будівлями, розташованого в
АДРЕСА_12 Квартиру АДРЕСА_2 просила
визнати її особистою приватною
власністю, припинити право власності
відповідача на неї та витребувати у
ОСОБА_5 правовстановлюючі документи на
квартиру.

В подальшому позовні вимоги
уточнювалися, позивач просила суд
поділити рухоме майно наступним чином:
визнати за ОСОБА_4 право власності на
автомобіль Ford orion, 1986 року випуску та на
автомобіль Merсedes-Benz 190, 1984 року випуску,
а за ОСОБА_5 право власності на
саморобний причіп, 2007 року випуску,
державний реєстраційний номер НОМЕР_13,
автомобіль Merсedes-Benz 300, державний
реєстраційний номер НОМЕР_11, 1987 року
випуску, автомобіль Fiat Croma, 1987 року
випуску, НОМЕР_14.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 1995
року, що підтверджується копією
свідоцтва про укладення шлюбу

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 16 вересня 2014 року шлюб між
сторонами було розірвано.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх
дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

За час шлюбу сторонами було придбано
гаражний бокс АДРЕСА_10 у м. Києві, що
підтверджується договором купівлі
продажу від 25 квітня 2000 року; житловий
будинок з надвірними будівлями,
розташований в АДРЕСА_12, що
підтверджується договором купівлі
продажу від 14 квітня 2005 року;
автомобіль Merсedes-Benz модель 300, р/н
НОМЕР_2, що підтверджується копією
свідоцтва про державну реєстрацію,
саморобний причіп, 2007 року випуску,
державний реєстраційний номер НОМЕР_7,
автомобіль Fiat Croma, 1987 року випуску, д/н
НОМЕР_14 та автомобіль Ford orion, 1986 року
випуску, д/н НОМЕР_9.

Крім того, за період шлюбу на ім'я
ОСОБА_5 була придбана квартира АДРЕСА_5,
що підтверджується договором
купівлі-продажу від 29 травня 2002 року за
ціною 95940 гривень.

З інформації наданої згідно даних
автоматизованої
інформаційно-пошукової системи УДАІ м.
Києва та НАІС ДДАІ МВС України
вбачається, що автомобіль Merсedes-Benz, 190,
1984 року випуску, у власності ОСОБА_4 не
перебуває, оскільки він проданий.

Згідно ст. 70 СК України у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції виходив з
положень ст. 70 СК України.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог про визнання особистою приватною
власністю спірної квартири, суд першої
інстанції вважав їх недоведеними.

Питання щодо поділу квартири АДРЕСА_6
позивачем не ставилося.

Колегія суддів не може погодитися з
доводами апеляційної скарги, що
вищезазначена квартира була придбана
на її особисті кошти, а саме - за гроші
від продажу квартири АДРЕСА_7 та
квартири АДРЕСА_8, оскільки доказів на
підтвердження зазначеного у
матеріалах справи не міститься.

Як вбачається з договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7 від 20
лютого 2002 року, дана квартира належала
ОСОБА_6 - матері ОСОБА_9, продаж квартири
відбувся за 89400 грн.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_9
пояснила, що гроші від продажу своєї
квартири її матір передала їм на
потреби сім'ї. Будь-яких вимог до родини
ОСОБА_9 про визнання за нею права
власності на частку у квартирі АДРЕСА_9,
ОСОБА_6 не заявляла.

Як вбачається з договору
купівлі-продажу, квартира АДРЕСА_9,
була придбана 29 травня 2002 року за 95940
грн.

В той же день - 29 травня 2002 року на
ОСОБА_10 оформлено кредитний договір у
ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» на суму 18000
доларів США (а.с. 79).

Доводи апеляційної скарги, що кошти від
продажу 28 листопада 2002 року квартири
АДРЕСА_8 в розмірі 8200 грн. витрачені на
погашення вищезазначеного кредиту, не
спростовують висновків суду про
відсутність підстав для задоволення
позову про визнання за ОСОБА_9 права
особистою приватної власності на
спірну квартиру, оскільки відповідно
до ст. 65 СК України, при укладенні
договору одним із подружжя вважається,
що він діє за згодою другого з подружжя.
Договір, укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї.

Судом встановлено, що кредит було
отримано саме для купівлі спірної
квартири для проживання сім'ї ОСОБА_9.

За змістом ст. 60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловіку на праві спільної
сумісної власності.

Також колегія суддів не може
погодитися з доводами апеляційної
скарги, що судом першої інстанції не
взято до уваги покази свідків, які
підтвердили факт купівлі оспорюваної
квартири за особисті кошти позивача,
оскільки, як вбачається з матеріалів
справи судом першої інстанції
досліджено усі надані сторонами
докази, яким дана належна оцінка в їх
сукупності та взаємному зв'язку.

Інші доводи апеляційної скарги також
висновків суду не спростовують та не
дають підстав вважати, що судом
допущені порушення норми
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з
дотриманням норм діючого
законодавства, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 7 листопада 2014 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді