У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати
у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік О.М., суддів:
Мазур Л.М., Нагорняка В.А., Маляренка
А.В., Юровської Г.В.,розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6 до Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» про стягнення
ненарахованих відсотків за депозитним
рахунком та відшкодування моральної
шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Богунського районного суду м.
Житомира від 17 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Житомирської
області від 10 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом, у якому зазначав, що на
його вимогу 28 лютого 2013 року з його
рахунку в Публічному акціонерному
товаристві «Державний
експортно-імпортний банк» (далі −? ПАТ
«Укрексімбанк») перераховано грошові
кошти у розмірі 500 грн на його
депозитний рахунок № НОМЕР_2 у
Публічному акціонерному товаристві
комерційному банку «ПриватБанк» (далі
−? ПАТ КБ «ПриватБанк»). Однак вказана
сума грошей не надійшла на його рахунок
у ПАТ КБ «ПриватБанк», і лише 29 травня
2013 року кошти у розмірі 500 грн були
повернуті на банківську картку №
НОМЕР_3 на рахунок № НОМЕР_1 у
ПАТ «Укрексімбанк». Просив стягнути з
відповідача 10 тис. грн на
відшкодування моральної шкоди та 21 грн
15 коп. ненарахованих відсотків за
депозитним рахунком.

Рішенням Богунського районного суду м.
Житомира від 17 квітня

2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Житомирської
області від 10 липня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга має бути частково
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи у позові, суди керувалися
тим, що перерахування коштів з іншого
банку безпосередньо на депозитний
рахунок, відкритий у ПАТ КБ
«ПриватБанк», суперечить п. 10.12
Інструкції про порядок відкриття,
використання і закриття рахунків. Крім
того, ОСОБА_6 не довів вину банку в
заподіянні шкоди через
неправомірність його дій чи
бездіяльність.

Із такими висновки судів погодитися не
можна.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
з'ясувати питання, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Вказані вимоги судами не дотримано.

Встановлено, що на ім'я ОСОБА_7 у
відділенні № 10 філії Житомирського
регіонального управління ПАТ КБ
«ПриватБанк» відкритий депозитний
рахунок № НОМЕР_2.

У філії ПАТ «Укрексімбанк» у м.
Житомирі на ім'я ОСОБА_7 відкритий
рахунок № НОМЕР_1 для користування яким
видана картка № НОМЕР_3.

28 лютого 2013 року на вимогу позивача з
його рахунку в ПАТ
«Укрексімбанк» на депозитний рахунок
ПАТ КБ «ПриватБанк» перераховано
грошові кошти у розмірі 500 грн, що
підтверджується випискою ПАТ
«Укрексімбанк» по контрактам за період
з 28 лютого по 22 квітня 2013 року
та платіжним дорученням ПАТ КБ
«ПриватБанк» від 28 лютого 2013
року № Р24А39535 (а. с. 11−?13).

З електронної переписки у системі
дистанційного обслуговування клієнтів
ПАТ КБ «ПриватБанк» −? Приват-24
вбачається, що станом на 04
березня 2013 року грошові кошти у розмірі
500 грн на депозитний рахунок ПАТ КБ
«ПриватБанк» зараховані не були (а. с.
14−?17).

Правовідносини, що виникають під час
відкриття банками, їх відокремленими
підрозділами, які здійснюють
банківську діяльність від імені банку,
та філіями іноземних банків в Україні
поточних і вкладних (депозитних)
рахунків у національній та іноземних
валютах суб'єктам господарювання,
фізичним особам, іноземним
представництвам,
нерезидентам-інвесторам, ініціативній
групі з проведення всеукраїнського
референдуму регулюються Інструкцією
про порядок відкриття, використання і
закриття рахунків у національній та
іноземних валютах, затвердженою
постановою Правління Національного
банку України 12 листопада 2003 року № 492
(далі - Інструкція).

Відповідно до п. 1.5 Інструкції умови
відкриття рахунку та особливості його
функціонування передбачаються в
договорі, що укладається між банком і
його клієнтом, і не повинні суперечити
вимогам цієї Інструкції.

Згідно з п. 1.8 Інструкції вкладний
(депозитний) рахунок −? рахунок, що
відкривається банком клієнту на
договірній основі для зберігання
грошей, що передаються клієнтом в
управління на встановлений строк або
без зазначення такого строку під
визначений процент (дохід) і підлягають
поверненню клієнту відповідно до
законодавства України та умов
договору.

Відповідно до п. 10.12 Інструкції кошти на
вкладний (депозитний) рахунок фізичної
особи можуть бути внесені вкладником
готівкою, перераховані з іншого
власного вкладного (депозитного) або
поточного рахунку.

Згідно з п. 10.17 Інструкції на вкладні
(депозитні) рахунки в національній
валюті фізичних осіб−?нерезидентів
зараховуються: готівкові кошти за
наявності підтвердження джерел
походження цих коштів (копії
підтвердних документів залишаються в
документах дня банку); кошти з власного
поточного або вкладного (депозитного)
рахунку; кошти, перераховані з
поточного рахунку іншої фізичної особи
−? нерезидента, якщо це передбачено
договором банківського вкладу;
нараховані проценти (дохід в іншій
формі) за вкладом (депозитом), якщо це
передбачено договором.

Згідно з п. 8.1 Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні» (далі - Закон) банк
зобов'язаний виконати доручення
клієнта, що міститься в розрахунковому
документі, який надійшов протягом
операційного часу банку, в день його
надходження. У разі надходження
розрахункового документа клієнта до
обслуговуючого банку після закінчення
операційного часу банк зобов'язаний
виконати доручення клієнта, що
міститься в цьому розрахунковому
документі, не пізніше наступного
робочого дня. Банки та їх клієнти мають
право передбачати в договорах інші, ніж
встановлені в абзацах першому та
другому цього пункту, строки виконання
доручень клієнтів.

У п. 8.4 Закону передбачено, що
міжбанківський переказ виконується у
строк до трьох операційних днів.

Відповідно до п. 14.14 Закону банк
зобов'язаний у спосіб, передбачений
договором, повідомляти користувача про
здійснення операцій з використанням
електронного платіжного засобу.

За п. 17.2 Закону документи за операціями
із застосуванням електронних
платіжних засобів та інших документів,
що використовуються в платіжних
системах для ініціювання переказу,
можуть бути паперовими та
електронними. Вимоги до засобів
формування документів за операціями із
застосуванням електронних платіжних
засобів визначаються платіжною
системою з урахуванням вимог,
встановлених Національним банком
України.

Порядок виконання міжбанківського
(внутрішньобанківського) переказу
передбачений у ст. 27 Закону.
Міжбанківський переказ здійснюється
шляхом: 1) проведення суми переказу
через кореспондентські рахунки, що
відкриваються банками в Національному
банку України; 2) проведення
суми переказу через кореспондентські
рахунки, що відкриваються банками в
інших банках або в розрахунковому
банку.

Банки здійснюють переказ з
кореспондентських рахунків інших
банків - своїх клієнтів у межах залишку
коштів на цих рахунках, крім випадків
надання обслуговуючим банком кредиту
банку-клієнту.

Згідно з п. 28.3 Закону міжбанківський
переказ між учасниками платіжної
системи за операціями із застосуванням
емітованих резидентами електронних
платіжних засобів, що здійснені в межах
України, проводиться розрахунковим
банком −? резидентом. У разі виконання
функцій розрахункового банку
комерційним банком переказ
здійснюється з кореспондентських
рахунків (на кореспондентські рахунки)
банків −? учасників платіжної системи,
відкритих у цьому банку.

Відповідно до п. п. 30.1, 30.2 Закону переказ
вважається завершеним з моменту
зарахування суми переказу на рахунок
отримувача або її видачі йому в
готівковій формі. Банк отримувача в
разі надходження суми переказу
протягом операційного дня зобов'язаний
її зарахувати на рахунок отримувача
або виплатити йому в готівковій формі в
той самий день або в день (дата
валютування), зазначений платником у
розрахунковому документі або в
документі на переказ готівки.

Згідно з п. 32.2 Закону у разі порушення
банком, що обслуговує платника,
встановлених цим Законом строків
виконання доручення клієнта на переказ
цей банк зобов'язаний сплатити
платнику пеню у розмірі 0,1 %
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення, що не може
перевищувати 10 % суми переказу, якщо
інший розмір пені не обумовлений
договором між ними.

У разі порушення банком, що обслуговує
отримувача, строків завершення
переказу цей банк зобов'язаний
сплатити отримувачу пеню у розмірі 0,1 %
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення, що не може
перевищувати 10 % суми переказу, якщо
інший розмір пені не обумовлений
договором між ними. У цьому випадку
платник не несе відповідальності за
прострочення перед отримувачем.

Платник має право на відшкодування
банком, що обслуговує отримувача,
шкоди, заподіяної йому внаслідок
порушення цим банком строків
завершення переказу, встановлених п.
30.2 цього Закону. Отримувач має право на
відшкодування банком, що обслуговує
платника, шкоди, заподіяної йому
внаслідок порушення цим банком строків
виконання документа на переказ.

Тобто, відповідно до Закону та
Інструкції платник має право на
стягнення з банку, що його обслуговує,
пені та відшкодування збитків.

На вказані вимоги закону суди уваги не
звернули та не встановили фактичні
обставини справи.

Оскільки грошові кошти у розмірі 500 грн
повернуті ПАТ КБ «ПриватБанк» на
банківську картку позивача № НОМЕР_3 на
рахунок № НОМЕР_1 у ПАТ«Укрексімбанк»
тільки 29 травня 2013 року, період
прострочення банком завершення
грошового переказу склав 89 днів
(з 01 березня по 29 травня 2013 року).

Ні суд першої інстанції, ні апеляційний
суд не визначилися з характером
спірних правовідносин та нормою
матеріального права, яка підлягає
застосуванню, не встановили повно,
всебічно та обґрунтовано обставини
справи, не надали належну оцінку
наявним у справі доказам, у зв'язку з
чим судові рішення мають бути
скасовані з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 336, 338, 343, 344, 345, 347, 349
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Богунського районного суду м.
Житомира від 17 квітня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Житомирської
області від 10 липня 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.М. Ситнік
Судді: Л.М. Мазур А.В.
Маляренко В.А. Нагорняк Г.В. Юровська