Справа № 732/1838/14
Провадження № 2/732/499/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11.12.2014 року
м.
Городня

Городнянський районний суд
Чернігівської області у складі :

головуючого судді Березовського О.Д.,

при секретарі Дударенко Ю.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Городня
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Пекурівської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини, третя
особа на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - приватний нотаріус
Городнянського районного
нотаріального округу Чернігівської
області ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною
заявою до Пекурівської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області та просить визначити їй,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк
для подання заяви про прийняття
спадщини за заповітом після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3,
протягом місяця з моменту набрання
судовим рішенням законної сили.

З позовної заяви виходить, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 68 років померла
ОСОБА_3. На день смерті остання була
зареєстрована і проживала в будинку
АДРЕСА_1. В останні два роки свого життя
ОСОБА_3 сильно хворіла на онкологічне
захворювання, а так як позивачка їй
допомагала і доглядала, то вона за
життя неодноразово говорила, що
оформить будинок на позивачку, але так
і не встигла зазначене зробити. З дня
смерті і до вересня 2014 року ніхто в хаті
нічого не чіпав і все в ній залишалось
як при покійній. Протягом всього
періоду позивачка наглядала за
будинком. У вересні 2014 року невідомими
особами вночі було розбито вікно через
яке було вчинено проникнення до
будинку. З будинку нічого не було
забрано, але було розкидано речі, в
зв'язку з чим позивачкою було вирішено
прибрати в хаті. Прибирати позивачці
допомагали донька та онука. Під час
прибирання в будинку онука позивачки
ОСОБА_4 знайшла заповіт на ім'я
позивачки. Даний заповіт був складений
ОСОБА_3 03.12.2003 року, посвідчений і
зареєстрований в реєстрі за № 276 та
завірений секретарем виконкому
Пекурівської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області ОСОБА_7. Про існування заповіту
позивачка не знала, покійна ОСОБА_3 їй
нічого про це не говорила. В сільській
раді, де зберігається другий екземпляр
заповіту, також позивачці ніхто нічого
не сказав про його існування. За даних
обставин, будучи спадкоємцем за
заповітом і маючи право на прийняття
спадщини, яка відкрилась після смерті
ОСОБА_3, через незнання та не
поінформованість про існування
заповіту, позивачка не подала заяву про
прийняття спадщини і пропустила
законодавчо встановлений строк для
прийняття спадщини. Однак позивачка
має бажання і хоче вступити в спадщину,
яку заповіла їй ОСОБА_3.

Ухвалою судді від 24 листопада 2014 року
відкрито провадження у зазначеній
справі.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
у повному обсязі підтримала заявлені
нею позовні вимоги та просила суд їх
задовольнити. Підтвердила обставини,
які викладені нею в поданій до суду
позовній заяві, та посилаючись на ці
обставини обґрунтовувала поважність
причин пропуску строку на прийняття
спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_3.

Представник відповідача - Пекурівської
сільської ради Городнянського району
Чернігівської області в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду справи
відповідач був повідомлений належним
чином. Сільський голова Пекурівської
сільської ради Городнянського району
Чернігівської області ОСОБА_7 надала до
суду письмову заяву від 25.11.2014 року з
проханням розглянути справу за без
участі представника сільської ради, не
заперечує проти задоволення позову
ОСОБА_1 ( а.с. 14 ).

Третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - приватний нотаріус
Городнянського районного
нотаріального округу Чернігівської
області ОСОБА_2 про дату, час та місце
судового розгляду справи була
повідомлена належним чином, в судове
засідання остання не з'явилась, про
причини неявки суд не повідомила.
Неявка в судове засідання третьої
особи відповідно до положень ст. 169 ЦПК
України не є перешкодою для розгляду
справи ( а.с. 24 ).

Визнання відповідачем позову не
суперечить закону і не порушує права,
свободи і інтереси інших осіб.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174
ЦПК України у разі визнання позову
відповідачем, суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивачки,
дослідивши письмові докази та вивчивши
матеріали справи, з'ясувавши позицію
відповідача по суті заявлених
позивачкою позовних вимог, допитавши
свідків, суд знаходить, що позовні
вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на законні і
підтверджені доказами, зібраними по
справі.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування» № 7
від 30.05.2008 року відносини спадкування
регулюються правилами ЦК, якщо
спадщина відкрилась не раніше 1 січня
2004 року. У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинне
на той час законодавство, зокрема,
відповідні правила ЦК УРСР, у тому
числі щодо прийняття спадщини, кола
спадкоємців за законом.

З дослідженого судом свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 встановлено, що
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 68
років, про що в книзі реєстрації актів
про смерть виконкомом Пекурівської
сільської ради Городнянського району
Чернігівської області ІНФОРМАЦІЯ_3
зроблено запис за № 14 ( а.с. 6 ).

Після її смерті відкрилась спадщина за
заповітом на все належне їй майно.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР ( в
редакції 1963 року ) часом відкриття
спадщини визнається день смерті
спадкодавця, а при оголошенні його
померлим - день, зазначений в статті 21
ЦК УРСР.

Таким чином, часом відкриття спадщини
після смерті ОСОБА_3, є день її смерті -
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР ( в
редакції 1963 року ) спадкоємство
здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно приписів ст. 534 ЦУ УРСР ( в
редакції 1963 року ) кожний громадянин
може залишити за заповітом усе своє
майно або частину його ( не включаючи
предметів звичайної домашньої
обстановки і вжитку ) одній або кільком
особам як тим, що входять, так і тим, що
не входять до кола спадкоємців за
законом, а також державі або окремим
державним, кооперативним та іншим
громадським організаціям.

З дослідженого в судовому засіданні
заповіту від 03.12.2002 року, посвідченого
секретарем виконкому Пекурівської
сільської ради Городнянського району
Чернігівської області ОСОБА_7,
реєстраційний № 276, встановлено, що
ОСОБА_3 на випадок своєї смерті
заповіла все своє майно, де б воно не
було і з чого б воно не складалося і
взагалі все те, що буде їй належати на
день смерті і на що вона по закону
матиме право, ОСОБА_1, яка мешкає в с.
Пекурівка Городнянського району ( а.с. 5
).

Заповіт зареєстровано 03.12.2002 року в
реєстраційній книзі Пекурівської
сільської ради Городнянського району
Чернігівської області за № 276, що
підтверджується відповідною копією
реєстраційної книги ( а.с. 26-27 ).

Згідно інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру ( спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину ) від 08.12.2014 року №
39107251, виданої Городнянською районною
державною нотаріальною конторою
Чернігівської області, встановлено, що
у Спадковому реєстрі відсутня
інформація про відкриття спадкової
справи щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_3 ( а.с. 22-23 ).

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_6 показала, що восени 2014
року вона приїхала в гості до своєї
матері ОСОБА_1. Її матір доглядала
сусідку ОСОБА_3 та обробляла її город.
Коли вони підійшли до будинку померлої
ОСОБА_3, то побачили розбиту шибку.
Зайшовши до будинку, вони виявили
розкидані речі. Під час прибирання в
будинку було знайдено заповіт ОСОБА_3,
складений на ім'я ОСОБА_1. Матір про
існування заповіту нічого не знала.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_4 показала, що восени 2014
року, на вихідні, вона з матір'ю
приїхала до бабусі ОСОБА_1. Бабуся
користувалась погребом, присадибною
ділянкою і доглядала за хатою померлої
ОСОБА_3. Коли вони йшли за картоплею, то
побачили розбиту шибку в будинку. У
хаті було все розкидано. Під час
прибирання вони знайшли заповіт
ОСОБА_3, складений на ім'я ОСОБА_1.
Зазначила, що бабуся про існування
заповіту нічого не знала. Лише сказала,
що сусідка ОСОБА_3 за життя обіцяла
відписати їй свій будинок.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_7 показала, що у грудні 2002
року вона працювала секретарем
Пекурівської сільської ради. Хтось з
жителів села сказав їй, щоб вона зайшла
до місцевої жительки ОСОБА_3.
Зустрівшись з останньою, вона
з'ясувала, що ОСОБА_3 хоче скласти
заповіт на користь ОСОБА_1, але через
свій незадовільний стан здоров'я вона
не могла сама прийти до сільської ради.
Повернувшись до сільської ради, вона
взяла необхідні документи і в будинку
ОСОБА_3 з її слів написала заповіт від
руки. Зазначила, що при цьому ОСОБА_3
була адекватна. Вказала, що позивачка
доглядала за ОСОБА_3 та остання за життя
зробила заповіт на ім'я ОСОБА_1. Вона не
мала права розголошувати волю
померлої. Позивачка не була присутня
при складанні заповіту і нічого не
знала про його існування.

Відповідно до статті 548 ЦК УРСР ( в
редакції 1963 року ) для придбання
спадщини необхідно, щоб спадкоємець її
прийняв. Не допускається прийняття
спадщини під умовою або з
застереженнями. Прийнята спадщина
визнається належною спадкоємцеві з
моменту відкриття спадщини.

Згідно статті 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963
року ) визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину : якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном; якщо він подав
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Зазначені в цій
статті дії повинні бути вчиненні
протягом 6 місяців з дня відкриття
спадщини.

Позивачка ОСОБА_1 протягом визначених
законодавцем 6 місяців з дня відкриття
спадщини після смерті ОСОБА_3 не
вчинила дій, передбачених ст. 549 ЦК УРСР
( в редакції 1963 року ).

У судовому засіданні встановлено, що
позивачка не звернулась вчасно, в строк
встановлений ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції
1963 року ), до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини по
причині незнання та не інформованості
про існування заповіту. На даний час
визначений законодавством 6-ти
місячний строк для подання заяви про
прийняття спадщини за заповітом, яка
відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_3, позивачка пропустила.

Частина 1 статті 550 ЦК УРСР ( в редакції
1963 року ) передбачає, що строк для
прийняття спадщини, встановлений
статтею 549 ЦК УРСР ( шість місяців з дня
відкриття спадщини ), може бути
продовжений судом, якщо він визнає
причини пропуску строку поважними.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що причини
пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття
спадщини є поважними, а також
враховуючи той факт, що спадкова справа
до майна ОСОБА_3 не відкривалась і
спадщина померлої ніким не прийнята, у
відповідача відсутні заперечення з
приводу заявлених позивачкою позовних
вимог, суд вважає за можливе продовжити
позивачці строк тривалістю в один
місяць для подання заяви про прийняття
спадщини, яка відкрилась після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.
Пекурівка Городнянського району
Чернігівської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 524, 525 - 527, 534, 548 - 550 ЦК УРСР ( в редакції
1963 року ), ст. ст. 10, 11, 74, 169, 174, 209, 212-215, 218,
294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, строк
для прийняття спадщини за заповітом,
яка відкрилась після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3, терміном в один
місяць, з моменту набрання рішенням
суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10-ти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.Д.Березовський