Ухвала

іменем україни

30 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової
О.В. Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Квіти Херсона» про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні, за
касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «Квіти
Херсона» на рішення Дніпровського
районного суду м. Херсона від 20 травня
2014 року та рішення апеляційного суду
Херсонської області від 23 липня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що з 19 жовтня 2002 року
вона перебувала у трудових відносинах
з відповідачем, працюючи на посаді
директора. Протоколом позачергових
зборів учасників товариства з
обмеженою відповідальністю «Квіти
Херсона» (далі - ТОВ «Квіти Херсона»)
від 27 жовтня 2011 року її було звільнено з
вказаної посади, однак у порушення
трудового законодавства повного
розрахунку в день звільнення
роботодавець з нею не провів. 26 березня
2013 року Дніпровський районний суд м.
Херсона ухвалив рішення, яким стягнув з
відповідача на її користь
заборгованість по заробітній платі в
розмірі 16 763,40 грн. Фактичний розрахунок
з нею було проведено 20 вересня 2013 року.
Внаслідок незаконних дій відповідача
по несвоєчасній виплаті заробітної
плати позивачу було спричинено
моральну шкоду. Враховуючи викладене,
просила стягнути з ТОВ «Квіти Херсона»
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні за період з
листопада 2011 року по жовтень 2013
року в розмірі 78 432 грн. та моральну
шкоду в розмірі 50 000 грн.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 20 травня 2014 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
ТОВ «Квіти Херсона» на користь ОСОБА_4
середній заробіток за весь час
затримки розрахунку при звільненні за
період з 29 квітня 2013 року по 20 вересня
2013 року в розмірі 15 519,24 грн. У
задоволенні решти позову відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 23 липня 2014
року рішення суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні за період з 01 листопада
2011 року по 28 квітня 2013 року скасовано та
ухвалено в цій частині нове рішення.
Стягнуто з ТОВ «Квіти Херсона» на
користь ОСОБА_4 середній заробіток за
час затримки розрахунку при звільненні
за період з 01 листопада 2011 року по 28
квітня 2013 року в розмірі 58 941,76 грн. У
решті рішення місцевого суду залишено
без змін. Вирішено питання розподілу
судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Квіти
Херсона» просить скасувати рішення
місцевого та апеляційного судів,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права, та просить
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції в не скасованій
частині, з висновком якого погодився й
апеляційний суд, правильно виходив з
того, що на відповідача, як на
роботодавця, який допустив порушення
встановленого ст. 116 КЗпП України
строку розрахунку при звільненні,
покладається відповідальність,
передбачена ст. 117 цього ж Кодексу.
Заявляючи вимоги про стягнення з ТОВ
«Квіти Херсона» моральної шкоди,
позивач не вказала у чому саме полягає
така шкода і не надала доказів про те,
що у діях відповідача наявні усі
необхідні елементи для застосування
цього виду цивільно-правової
відповідальності

Скасовуючи рішення місцевого суду в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні за період з 01 листопада
2011 року по 28 квітня 2013 року та
задовольняючи позов частково в цій
частині, апеляційний суд, дослідивши
докази у справі й давши їм належну
правову оцінку, дійшов обґрунтованого
висновку, що приписами чинного
трудового законодавства
відповідальність за порушення строків
розрахунку з працівником при
звільненні покладається на
роботодавця за весь час такої затримки,
тобто з дня наступного за днем,
визначеного статтями 47, 116 КЗпП України,
а не з дня вирішення судом спору про
розмір належних працівникові сум, і по
день фактичного розрахунку.

Апеляційний суд, перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, обґрунтовано
відхилив посилання апелянта, що
відсутність порушень трудового
законодавства у діях роботодавця по
відношенню до позивача встановлена
судовими рішеннями, які набрали
законної сили, оскільки предметом
спору в справах, на які вказує ТОВ
«Квіти Херсона», були питання щодо
законності звільнення ОСОБА_4 та
стягнення на її користь певних видів
трудових виплат, серед яких стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні відсутні,
отже судами у ході розгляду цих справ
не з'ясовувалися обставини за яких
виникла така затримка.

Також суд апеляційної інстанції,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну правову оцінку, дійшов вірного
висновку про безпідставність доводів
апелянта, що порушення строків виплати
позивачу заборгованості по заробітній
платі пов'язано із накладенням
державним виконавцем арешту на рахунки
та майно підприємства, так як наявність
у роботодавця невиконаних зобов'язань
перед іншими особами не звільняє його
від відповідальності згідно ст. 117 КЗпП
України.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків суду першої
інстанції в нескасованій частині та
апеляційного суду не впливають та їх не
спростовують.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Квіти
Херсона» відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 20 травня 2014 року в
нескасованій частині та рішення
апеляційного суду Херсонської області
від 23 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Висоцька В.С.

Кафідова О.В.

Фаловська І.М.