Провадження №22-ц/784/3445/14
Головуючий у 1 інстанції Подзігун Г.В.
Доповідач апеляційного суду Козаченко
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого
Козаченка В.І.,

суддів:
Мурлигіної О.Я., Царюк Л.М.

при секретарі судового засідання
Свіщука О.В.,

за участю: представників позивача ТОВ
ФТД «Наташа-М» - Толпекіна А.А., Кібзун
І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Альфа - Банк»
(далі - Банк) на ухвалу судді
Центрального районного суду міста
Миколаєва від 30 вересня 2014 у справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю ФТД «Наташа-М» (далі -
ТОВ ФТД «Наташа-М») до приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 і Банку,
третя особа - Відділ примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Миколаївській області, про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ТОВ ФТД «Наташа-М»
звернулося до суду з указаним позовом,
в якому вказувало, що 3 червня 2014 року
названий приватний нотаріус вчинив
виконавчий напис № 1808 про звернення
стягнення на належні товариству
нежитлові приміщення кафе, яке
знаходиться у АДРЕСА_1, для задоволення
вимог Банку про стягнення
заборгованості у розмірі 9 116 852
грн. 37 коп., з яких: 8 900 711 грн. 05 коп. ?
заборгованість за кредитом, 196 910 грн. 09
коп. ? заборгованість по процентам за
користування кредитом, 19 231 грн. 23 коп. ?
пеня за прострочення виконання
зобов'язань.

Про існування такого виконавчого
документу позивач дізнався лише з
постанови державної виконавчої служби
про відкриття виконавчого провадження
від 20 червня 2014 року.

Вважаючи, що виконавчий напис не
відповідає вимогам Закону, оскільки
приватний нотаріус не мав первинних
документів, які б підтверджували
безспірність указаної заборгованості,
позивач просив задовольнити позов.

Разом із позовом позивач подав заяву
про забезпечення позову, шляхом
зупинення реалізації арештованого
майна, оскільки, між сторонами, на його
думку, існує спір про право, а тому є
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову.

Ухвалою судді Центрального районного
суду м. Миколаєва від 30 вересня 2014 року
заява ТОВ ФТД «Наташа-М» задоволена.
Постановлено зупинити виконання
виконавчого напису № 1808 від 3 червня 2014
року щодо звернення стягнення на
належні ТОВ ФТД «Наташа-М» нежитлові
приміщення по АДРЕСА_1, у м. Миколаєві,
до вирішення справи по суті.

В апеляційній скарзі Банк, посилаючись
на незаконність зазначеної ухвали,
просив її скасувати та постановити
нову ухвалу про скасування заходів
забезпечення позову.

Вислухавши суддю доповідача та
дослідивши надані сторонами докази,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 151 ЦПК України, за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
суд може вжити заходи забезпечення
позову.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України
встановлено, що види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

До того ж, у п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 2006
року ,,Про практику застосування судами
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
роз'яснено, що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід також враховувати,
що вжиті заходи не повинні
перешкоджати господарській діяльності
юридичної особи або фізичної особи, яка
здійснює таку діяльність і
зареєстрована відповідно до закону як
підприємець.

Таким чином, вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має брати до
уваги інтереси не тільки позивача, а й
інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 152 ЦПК України
одним зі способів забезпечення позову
є зупинення стягнення на підставі
виконавчого документу, який
оскаржується боржником у судовому
порядку.

Місцевий суд дійшов вірного висновку,
що продовження виконавчої процедури
стягнення за спірним виконавчим
написом, у тому числі і звернення
стягнення на іпотечне майно шляхом
його реалізації, може призвести до
ускладнень чи неможливості поновлення
прав позивача, якщо позов буде
задоволено. А тому

суд правильно вважав необхідним вжити
заходи забезпечення позову у спосіб,
який є співмірним заявленим вимогам.

Разом із тим, місцевий суд не звернув
належної уваги на точне формулювання
заборони, вказаної в п. 6 ч. 1 ст. 152 ЦПК
України, а тому замість зупинення
стягнення на підставі виконавчого
документа, фактично зупинив виконавче
провадження, що відповідно до ст. 37
Закону України «Про виконавче
провадження» є повноваженням
державного виконавця.

За таких обставин, з урахуванням того,
що місцевий суд не коректно
сформулював суть процесуального
документу, колегія суддів вважає, що
оскаржувана ухвала підлягає зміні на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 312, 315 ЦПК України
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Альфа - Банк»
задовольнити частково.

Ухвалу судді Центрального районного
суду м. Миколаєва від 30 вересня 2014 року
змінити, виклавши її резолютивну
частину в наступній редакції.

Зупинити стягнення за виконавчим
написом від 3 червня 2014 року, вчиненим
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрованим в реєстрі за № 1808, яким
звернуто стягнення на належні
товариству з обмеженою
відповідальністю ФТД «Наташа-М»
нежитлові приміщення кафе, загальною
площею 176,5 кв. м, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, для задоволення вимог
публічного акціонерного товариства
«Альфа - Банк» про стягнення
заборгованості у розмірі 9 116 852 (дев'ять
мільйонів сто шістнадцять тисяч
вісімсот п'ятдесят два) грн. 37 коп., до
набрання законної сили судовим
рішенням за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю ФТД
«Наташа-М» до приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк», третя особа -
Відділ примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у
Миколаївській області, про визнання
виконавчого напису нотаріуса таким, що
не підлягає виконанню.

Копію ухвали направити Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: