Ухвала

іменем україни

10 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Амеліна В.І., Остапчука
Д.О., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення суми за
договором позики, за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного
суду Харківської області від 04 вересня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення суми за договором позики.

Позовні вимоги мотивував тим, що 09
червня 2008 року надав у позику ОСОБА_5.
грошові кошти в розмірі 429 250 грн, що
було еквівалентно 85 000 доларів США
строком на 5 років з кінцевим терміном
повернення 09 червня 2013 року, про що
відповідач власноруч написав розписку.

Посилаючись на те, що у визначений
строк кошти в повному розмірі йому
повернуті не були, а ОСОБА_5 на час
укладення договору позики перебував у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6,
позивач просив позов задовольнити та
стягнути з відповідачів у солідарному
порядку суму боргу в сумі 937 600 грн.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 16 липня 2014 року позов
задоволено.

Стягнуто солідарно з відповідачів на
користь ОСОБА_4 заборгованість за
договором позики в розмірі 937 600 грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 04 вересня
2014 року, зазначене рішення районного
суду й позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь позивача
заборгованість за договором позики в
розмірі 937 600 грн.

У задоволенні вимог до ОСОБА_6
відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
рішення апеляційного суду скасувати й
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, яке було помилково
скасовано, мотивуючи свої вимоги
неправильним застосуванням судом норм
матеріального права й порушенням норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов
частково, суд апеляційної інстанції
виходив з відсутності доказів того, що
отримані за договором позики грошові
кошти були витрачені ОСОБА_5 на
інтереси сім'ї, крім того суд зазначив
про відсутність належної згоди ОСОБА_6
на отримання чоловіком саме такої суми
позики.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками, оскільки вони узгоджуються
з матеріалами та обставинами справи.

Суд апеляційної інстанції правильно
визначив характер спірних
правовідносин й вірно застосував
положення норм матеріального права, й
оцінивши усі забрані у справі докази,
дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позову.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_5 на
увагу не заслуговують й висновків суду
не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не
свідчать про те, що апеляційним судом
при розгляді даної справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень.

Таким чином, оскаржуване рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, наведені у
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 04 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.О.
Савченко

В.І. Амелін

Д.О. Остапчук