Справа № 200/4211/14-ц
Провадження № 2/200/1897/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2014 року
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Кудрявцевої Т.О.

при секретарі
Ханберовій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И
В:

Позивач звернулася до суду із
вказаним позовом. В обґрунтування
своїх позовних вимог позивач в позові
посилається на те, що 25.11.2010 року в м.
Дніпропетровську на вул. Запорізьке
шосе сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля Шевроле,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_2, під керуванням водія
ОСОБА_3, та автомобіля ІЖ 2717,
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_1, під керуванням ОСОБА_5,
а також автомобіля ЗАЗ 11057,
реєстраційний номер НОМЕР_3, що
належить ТОВ «ЕЛІТ Україна», під
керуванням ОСОБА_6 Згідно довідки ДАІ
при УМВС України в Дніпропетровській
області ця дорожньо-транспортна
пригода сталася в наслідок порушення
водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху
України, його вина встановлена
постановою Бабушкінського районного
суду м.Дніпропетровська від 29.12.2010 року,
якою він притягнутий до
адмінвідповідальності за ст. 124 КУпАП.

Позивач зазначає, що в наслідок ДТП
було пошкоджено її автомобіль, вона не
отримала страхове відшкодування,
оскільки цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3 не була
застрахована. Власником автомобіля
Шевроле, реєстраційний номер НОМЕР_1, є
ОСОБА_2, тому вона вважає, що
відповідальність за заподіяну їй шкоду
повинна нести саме ОСОБА_2, оскільки
вона передала ОСОБА_3 управління своїм
транспортним засобом без належним
чином оформленого доручення та
допустила його до керування своїм
автомобілем без посвідчення водія. На
пропозицію щодо відшкодування витрат
на ремонт автомобіля ІЖ 2717 в
добровільному порядку ОСОБА_2
відмовила. В результаті ДТП їй була
заподіяна матеріальна шкода у розмірі
16 188,71 грн., що підтверджується
висновком експертного дослідження, за
складання якого вона сплатила 500,00 грн.

Також, позивач посилається на те,
що вона є фізичною особою-підприємцем,
основним видом діяльності якої під час
ДТП було надання послуг з перевезення
вантажів автомобіля ІЖ 2717,
реєстраційний номер НОМЕР_2. На
підставі договору про надання послуг з
перевезення вантажу від 01.02.2010 року №
01/02.10, укладеного між ПП ОСОБА_1 та ВАТ
«Дніпрометробуд», ПП ОСОБА_1
зобов»язується здійснювати
перевезення вантажу замовника
технічно-справним транспортом, дію
договору узгоджено до 31.12.2010 року. З
метою виконання умов зазначеного
договору ОСОБА_1 уклала трудовий
договір від 01.02.2010 року №5 з водієм
ОСОБА_5, який 25.11.2010 року під час ДТП
знаходився на виконанні доручень ВАТ
«Дніпрометробуд» з перевезення
вантажу останнього. В результаті
пошкодження автомобіля ІЖ 2717 вона була
позбавлена можливості виконання умов
договору з ВАТ «Дніпрометробуд» до
кінця листопада та весь грудень 2010
року, що призвело до збитків ПП ОСОБА_1
Ліцензійна картка та інші документи, що
надають дозвіл виконувати ПП ОСОБА_1
перевезення вантажів, було отримано
саме на автомобіль ІЖ 2717 уникнути
збитків було неможливо, а на терміновий
ремонт автомобіля у неї не було коштів.
На підставі звітності за вісім місяців
(лютий-вересень 2010 року), які передували
ДТП, фактичний середній дохід ПП ОСОБА_1
з виконання послуг по перевезенню
вантажів вказаним автомобілем за один
місяць складав 8790,00 грн., тому вона
зазнала збитків у розмірі 8790,00 грн. у
вигляді упущеної вигоди, а саме доходу,
який ПП ОСОБА_1 могла б реально отримати
у грудні 2010 року. Також позивач
посилається на те, що діями
відповідачів їй заподіяно моральну
шкоду, яку вона оцінює як заподіяну в
розмірі 5000,00 грн. кожним.

Позивач просить поновити їй строк
для звернення до суду з позовом
пропущений з поважних причин, стягнути
з ОСОБА_2 на її користь матеріальні
збитки у розмірі 16 188,71 грн., стягнути
500,00 грн. витрачені нею за послуги по
складенню експертного дослідження,
8790,00 грн. упущеної вигоди, 5000,00 грн.
моральної шкоди, а також стягнути з
відповідача ОСОБА_3 моральну шкоду у
розмірі 5000,00 грн., стягнути з
відповідачів пропорційно судові
витрати.

В судове засідання позивач не
з»явився, про розгляд справи
повідомлений, суду надана заява про
розгляд справи у його відсутність.

В судове засідання відповідачі
повторно не з'явилися, про день, час та
місце розгляду справи повідомлялися
належним чином, причини неявки до суду
не повідомили, тому суд відповідно до ч.
1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди
позивача вважає можливим провести
заочний розгляд справи.

Дослідивши докази у справі, суд
вважає, що заявлені позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

У відповідності до ч.3 ст.386 ЦК
України власник, права якого порушені,
має право на відшкодування завданої
йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

У відповідності з ч. 1 ст. 1188 ЦК
України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Як встановлено в судовому
засіданні, 25.11.2010 року в м.
Дніпропетровську на вул. Запорізьке
шосе сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля Шевроле,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_2, під керуванням водія
ОСОБА_3, та автомобіля ІЖ 2717,
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_1, під керуванням ОСОБА_5,
а також автомобіля ЗАЗ 11057,
реєстраційний номер НОМЕР_3, що
належить ТОВ «ЕЛІТ Україна», під
керуванням ОСОБА_6

Вина ОСОБА_3 у скоєнні вставної
ДТП встановлена постановою
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 29.12.2010 року, якою
він притягнутий до
адмінвідповідальності за ст. 124 КУпАП, і
відповідно до ст. 61 ЦПК України
встановлені цією постановою обставини
не підлягають доказуванню при розгляді
даної цивільної справи.

В наслідок вищезазначеної
дорожньо-транспортної пригоди
належний позивачці автомобіль ІЖ 2717,
реєстраційний номер НОМЕР_2, було
пошкоджено.

Відповідно до Висновку експертного
дослідження автотоварознавця №А62/11
від 05.04.2011 року по визначенню
матеріальної шкоди, заподіяної
власнику КТС, розмір матеріальної
шкоди позивачці в наслідок пошкодження
в ДТП її автомобіля складає 16 188,71 грн.,
що не спростовано відповідачами. За
складання вказаного Висновку
експертного дослідження позивачем
було сплачено 500,00 грн., що
підтверджується квитанцією.

Як зазначено вище, власником
автомобіля Шевроле, реєстраційний
номер НОМЕР_1, є ОСОБА_2 Встановлено, що
під час зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2
було передано водію ОСОБА_3 управління
вказаним автомобілем без належним
чином оформленого доручення та
допущено його до керування своїм
автомобілем без посвідчення водія,
тобто встановлено, що зазначений водій
під час вказаної дорожньо-транспортної
пригоди керував автомобілем не на
законних підставах, що встановлено
рішенням Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 29.04.2013 року,
ухваленим у цивільній справі № 203/301/13-ц,
і відповідно до ст. 61 ЦПК України
встановлені цим рішенням обставини не
підлягають доказуванню при розгляді
даної цивільної справи. Зважаючи на
викладене, відповідальність за
заподіяну позивачці матеріальну шкоду
повинна нести саме ОСОБА_2, тому з неї на
користь позивача підлягає стягненню
матеріальна шкода у розмірі 16 188,71 грн.
та понесені витрати по складанню
Висновку експертного дослідження в
сумі 500,00 грн. Вказана сума
матеріального збитку не спростована
відповідачем.

Разом з цим, суд вважає такими, що
не підлягають задоволенню позовні
вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2
упущеної вигоди у вигляді доходу в
розмірі 8790,00 грн., яку в позивач як ПП
ОСОБА_1 отримала б в грудні 2010 року у
разі якщо б належний їй автомобіль не
був би пошкоджений під час вказаної
ДТП.

В судовому засіданні встановлено,
що позивач є фізичною
особою-підприємцем, основним видом
діяльності якої під час ДТП було
надання послуг з перевезення вантажів
автомобіля ІЖ 2717, реєстраційний номер
НОМЕР_2. На підставі договору про
надання послуг з перевезення вантажу
від 01.02.2010 року № 01/02.10 між ПП ОСОБА_1 та
ВАТ «Дніпрометробуд», ПП ОСОБА_1
зобов»язується здійснювати
перевезення вантажу замовника
технічно-справним транспортом, дію
договору узгоджено до 31.12.2010 року. З
метою виконання умов зазначеного
договору ПП ОСОБА_1 уклала трудовий
договір від 01.02.2010 року №5 з водієм
ОСОБА_5, який 25.11.2010 року під час ДТП
знаходився на виконанні доручень ВАТ
«Дніпрометробуд» з перевезення
вантажу останнього. В результаті
пошкодження автомобіля ІЖ 2717 умови
договору з ВАТ «Дніпрометробуд» до
кінця листопада та весь грудень 2010 року
не виконувалися, що призвело до збитків
ПП ОСОБА_1 у розмірі 8790,00 грн. у вигляді
упущеної вигоди, а саме доходу, який ПП
ОСОБА_1 могла б реально отримати у
грудні 2010 року.

Разом з цим, як зазначено вище,
вказаний договір про надання послуг з
перевезення вантажу від 01.02.2010 року №
01/02.10 був укладений з ВАТ
«Дніпрометробуд» позивачкою як
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7, у
даній же справі позов до відповідачів
заявлено фізичною особою ОСОБА_7, тому
позовні вимоги позивача про стягнення
упущеної вигоди, заявлені у даній
справі задоволенню не підлягають, що не
позбавляє ФОП ОСОБА_7 звернутися до
суду із даними позовними вимогами в
порядку, визначеному чинним
законодавством України.

Суд вважає, що позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідачів
моральної шкоди підлягають частковому
задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст.
23 ЦК України моральна шкода полягає: у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

Як встановлено в судовому
засіданні в наслідок зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди
позивачці було дійсно заподіяно
моральну шкоду. В зв»язку з
пошкодженням належного позивачці
автомобіля вона перенесла душевні
страждання і була емоційно пригнічена.
В наслідок пошкодження автомобіля та
відсутності змоги ним користуватися,
позивачка зазнала побутових
незручностей, а також відчувала
додаткове емоційне та фізичне
перенавантаження, оскільки була
змушена без автомобіля і з поганим
станом здоров»я докладати додаткових
зусиль для організації свого життя, що
негативно вплинуло на її матеріальний
та емоційний стан. Будь-яких належних
та допустимих доказів в спростування
даних вимог позивача відповідачами
суду не надано.

Вирішуючи питання про розмір
компенсації позивачу моральної шкоди,
суд виходить з характеру та обсягу
душевних страждань, яких вона зазнала,
та враховує, що мова йде про розумне і
справедливе відшкодування
(компенсацію) моральної шкоди, якої б
вистачило для морального задоволення
позивача з боку відповідачів, а не про
покарання останніх за їх неправомірні
дії, що не відповідало б принципам
цивільного законодавства, визначеним
статтею 3 ЦК України. Виходячи з цього,
суд вважає за можливе визначити
доведеною заподіяну позивачу моральну
шкоду і вважає за необхідне стягнути її
у розмірі 1500,00 грн. з кожного з
відповідачів, як винних осіб у
заподіянні позивачці матеріальної та
моральної шкоди в наслідок
вищезазначеної дорожньо-транспортної
пригоди.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача підлягає стягненню на
відшкодування матеріальної шкоди сума
у розмірі 16 188,71 грн. та понесені витрати
по складанню Висновку експертного
дослідження в сумі 500,00 грн., а також
завдана моральна шкода в сумі 1500,00 грн.,
а всього 18 188 грн. 71 коп. З відповідача
ОСОБА_3 на користь позивача підлягає
стягненню моральна шкода у розмірі 1500,00
грн.

В позові позивач просить поновити їй
строк для звернення до суду із даним
позовом, пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно до ч.5 ст. 267 ЦК України якщо суд
визнає поважними причини пропущення
позовної давності, порушене право
підлягає захисту.

Судом встановлено, що після вказаної
ДТП позивач тривалий час намагалася
відшкодувати завдану їй матеріальну
шкоду із страхової компанії, що
підтверджується рішенням Кіровського
районного суду м.Дніпропетровська від
29.04.2013 року, ухваленим у цивільній
справі № 203/301/13-ц, позивач є людиною
похилого віку та матеріально
забезпечена незадовільно і
вищезазначені обставини привели до
пропущення нею встановленого законом
строку для звернення до суду із даними
позовними вимогами, який підлягає
поновленню, як пропущений з поважних
причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України з відповідача ОСОБА_2 на
користь держави підлягає стягненню
судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. З
відповідача ОСОБА_3 на користь держави
підлягає стягненню судовий збір у сумі
243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І
Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк позовної
давності для звернення до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, іпн. НОМЕР_4, на
користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у
розмірі 16 188,71 грн., понесені витрати по
складанню Висновку експертного
дослідження в сумі 500,00 грн., завдану
моральну шкоду в сумі 1500,00 грн., а всього
18 188 грн. 71 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 ОСОБА_4, іпн.
НОМЕР_5, на користь ОСОБА_1 завдану
моральну шкоду в сумі 1500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, іпн. НОМЕР_4,
на користь держави судовий збір у сумі
243 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 ОСОБА_4, іпн.
НОМЕР_5, на користь держави судовий збір
у сумі 243 грн. 60 коп.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні
позовних вимог про стягнення упущеної
вигоди та в задоволенні іншої частини
позовних вимог про стягнення моральної
шкоди.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідачів. Заява
про перегляд заочного рішення може
бути подана протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Бабушкінський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Т.О. Кудрявцева