Справа № 736/1197/14 Провадження №
22-ц/795/2310/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції - Корх
О.І. Доповідач - Страшний М. М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСтрашного
М.М.,суддів:Євстафіїва О.К., Шарапової
О.Л.,при секретарі:Нечасному О.Л.за
участю:позивача ОСОБА_5, його
представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщення суду апеляційну
скаргу ОСОБА_5 на рішення Корюківського
районного суду від 13 жовтня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_5 до ПАТ
„Страхова компанія „Український
страховий стандарт" про захист прав
споживачів, стягнення страхових
виплат,

в с т а н о в и в:

В серпні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом, в якому просив стягнути
з відповідача на свою користь 51920 грн.
страхового відшкодування. В
обґрунтування своїх вимог посилався на
те, що 13.12.2012 року між ПрАТ «СК
«Український страховий стандарт» та
ОСОБА_7, який є його сином було укладено
договір страхування від нещасних
випадків № 0408-2402-0001. Строк дії договору
становив до 13 грудня 2013 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. Позивач, як
його спадкоємець 1 черги, звернувся до
відповідача із відповідною заявою,
проте останній відмовив у виплаті
страхового відшкодування.

Рішенням Корюківського районного суду
від 13 жовтня 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати дане рішення суду та
ухвалити нове рішення про задоволення
його позовних вимог в повному обсязі,
посилаючись на невідповідність
висновків обставинам справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права. Апелянт наполягає на тому, що
укладений його сином ОСОБА_7 договір
страхування від нещасних випадків не
має жодного зв'язку з кредитним
договором, оскільки не містить жодного
посилання на вигодонабувача та не
містить інформації про будь-який
кредитний договір. На думку апелянта,
прив'язка до кредитного договору не
відповідає вимогам чинного
законодавства. Відповідно до Правил
страхування при відсутності в договорі
страхування посилань щодо отримувача
страхового відшкодування, а також у
разі відсутності заповіту, виплата
страхового відшкодування здійснюється
спадкоємцям за цивільним
законодавством. Правилами
страхуванням при виплаті страхового
відшкодування не передбачено прив'язок
до будь-яких кредитних договорів та
заборгованості по них. Апелянт також
вважає, що ПАТ „Укрсоцбанк" як
вигодонабувач повинен був бути
стороною договору страхування і
підписувати його разом з ОСОБА_7 та ПАТ
„Страхова компанія „Український
страховий стандарт".

В письмових запереченнях ПАТ
„Страхова компанія „Український
страховий стандарт" просить відхилити
апеляційну скаргу ОСОБА_5 та залишити
рішення суду першої інстанції без змін,
вважаючи його законним та
обгрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача та його представника,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до
наступного висновку.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
договір страхування від нещасного
випадку від 13.12.2012 року укладався з
метою захисту інтересів ПАТ
„Укрсоцбанк" як вигодонабувача по
цьому ж договору, та що за рахунок суми
страхового відшкодування відбулось
повне погашення заборгованості ОСОБА_7
по договору кредиту.

Апеляційний суд не може погодитись із
такими висновками суду, оскільки вони
не відповідають встановленим по справі
обставинам та не грунтується на
вимогах закону, що регулює спірні
правовідносини.

Судом встановлено та не заперечується
сторонами, що 13 грудня 2012 року між ПрАТ
«СК „Український страховий стандарт"
та ОСОБА_7 було укладено договір
страхування від нещасних випадків №
0408-2402-0001, згідно з п.14.1 якого предметом
страхування є життя, здоров'я, та
працездатність застрахованої особи,
тобто ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 загинув, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
від 02.10.2013 року. Таким чином, настав
страховий випадок передбачений п. 5.3
Договору страхування. Згідно п.20.5
Договору страхування у випадку смерті
Застрахованої особи страхова виплата
становить 100% від страхової суми, тобто
51920 грн.

ОСОБА_5 як спадкоємець померлого
звернувся до ПрАт „СК „Український
Страховий Стандарт" із заявою про
виплату страхового відшкодування
(а.с.10). Листом за № 1528 від 23.06.2014 року
страховик відмовив ОСОБА_5 у виплаті
страхового відшкодування,
обгрунтовуючи своє рішення тим, що
відповідно до п. 20.5 договору
страхування від нещасних випадків №
0408-2402-0001 страхова виплата у разі смерті
застрахованої особи становить 100%
страхової суми, але не більше суми
заборгованості страхувальника перед
вигодонабувачем на день смерті
застрахованої особи за кредитним
договором.

Згідно ст. 979 ЦК України, за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

За умовами ст.ст.526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, у
встановлені договором строки.

Відповідно до ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною вимог, які
встановлені частинами першою-третьою,
п'ятою та шостою статті 203 цього
Кодексу. Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідачем не було надано суду
доказів того, що договір страхування
від нещасних випадків № 0408-2402-0001 є
недійсним, він є чинним, а тому повинен
виконуватись.

Відповідно до ст. 16 Закону України „Про
страхування" договори страхування
укладаються відповідно до правил
страхування.

Згідно п. 13.1 Правил добровільного
страхування від нещасних випадків № 081,
затверджених відповідачем 01.02.2007 року
та зареєстрованих Державною комісією з
регулювання ринків фінансових послуг
22.03.2007 року, виплата страхового
відшкодування здійснюється відповідно
до умов договору страхування та
чинного законодавства.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України
засобами доказування в цивільній
справі є пояснення сторін і третіх
осіб, показання свідків, письмові
докази, речові докази і висновки
експертів.

Позивачем на підтвердження своїх вимог
було надано оригінал договору
страхування від нещасних випадків №
0408-2402-0001 від 13 грудня 2012 року, який був
досліджений в судовому засіданні
апеляційного суду і ксерокопія якого
мається в матеріалах справи / а.с 120-124/

З договору було встановлено, що графа
„Вигодонабувач" не заповнена, у п. 20.3,
20.5, 20.7, 20.8 цього ж договору також
відсутнє посилання на будь-який
кредитний договір.

Відповідно до п. 13.2.2.3 Правил
страхування при відсутності в договорі
страхування будь-яких посилань щодо
отримувача (вигодонабувача), а також у
разі відсутності заповіту виплата
страхового відшкодування здійснюється
спадкоємцям за цивільним
законодавством.

Отже, виходячи з наявних у матеріалах
справи, досліджених апеляційним судом
письмових доказів, висновки суду щодо
підстав для відмови у задоволені
позовних вимог не відповідають
обставинам справи та положенням
матеріального права, оскільки
підписавши договір страхування та не
заповнивши пункт п.4 цього договору
(вигодонабувач), а також п. 20.5, сторони
дійшли згоди стосовно всіх умов,
ознайомилися з цими умовами, на власний
розсуд визначили конкретні умови
договору.

Доводи відповідача про те, що зазначені
пункти договору не були заповнені
через технічну помилку працівника, не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
є необгрунтованими і не грунтуються на
вимогах закону.

У відповідності до п.13.6 Правил
страхування у випадку смерті
застрахованої особи страхова виплата
становить 100 % страхової суми по
договору страхування, яка згідно п.12.1
договору страхування від нещасних
випадків № 0408-2402-0001 від 13 грудня 2012 року
страхова сума становить 51 920 грн.

Підсумовуючи викладене, апеляційний
суд приходить до висновку про
обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_5,
у зв'язку з чим рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову.

Оскільки апеляційний суд скасовує
рішення суду першої інстанції і
задовольняє позов, відповідно до
правил п.5 ст.88 ЦПК України належить
провести розподіл судових витрат,
понесених позивачем, а саме з ПАТ
„Страхова компанія „Український
страховий стандарт" на користь ОСОБА_5
належить стягнути 259 грн. 60 коп.
судового збору, сплаченого ним за
розгляд справи в апеляційному суді, та
на користь державного бюджету м.
Чернігова справи в суді першої
інстанції 259 грн. 60 коп. судового збору,
несплаченого позивачем за розгляд
справи в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 526, 979, 988, 990 ЦК України,
ст.ст. 88, 303, 307, п.3 ст. 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Корюківського районного суду
від 13 жовтня 2014 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства „Страхова компанія
„Український страховий стандарт" на
користь ОСОБА_5 51 920 (п'ятдесят одну
тисячу дев'ятсот двадцять) грн.
страхової виплати за договором №
0408-2402-0001 страхування від нещасного
випадку позичальника банку, укладеного
13 грудня 2012 року між ОСОБА_7 та
Приватним акціонерним товариством
„Страхова компанія „Український
страховий стандарт".

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства „Страхова компанія
„Український страховий стандарт" на
користь ОСОБА_5 259 грн. 60 коп. судового
збору, сплаченого ним за розгляд справи
в апеляційному суді.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства « Страхова компанія»
«Український страховий стандарт» на
користь державного бюджету м.
Чернігова судовий збір в сумі 259 грн. 60
коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: