Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2014 Справа №607/16278/14-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області

в складі :

головуючого
Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик
О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом
до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
визнання останніх такими, що втратили
право на користування житловим
приміщенням - житловим будинком
АДРЕСА_1, посилаючись на те, що вона
являється єдиним власником даного
житла. Відповідачі більше двадцяти
років за даною адресою не проживають,
коштів на утримання будинку та оплату
комунальних послуг не надають.
Реєстрація відповідачів за даною
адресою зумовлює для неї додаткові
матеріальні затрати.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала
повністю та просить суд їх
задовольнити. Проти ухвалення заочного
рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове
засідання не з»явилися, і не повідомили
суд про причину своєї неявки, хоча
належним чином повідомллився про дату,
час та місце судового розгляду, що
підтверджується документально.

Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України
якщо суд не має відомостей про причину
неявки в судове засідання відповідача,
повідомленого належним чином, або
причину неявки визнано неповажною, суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній даних чи доказів та постановляє
заочне рішення, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК
України.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд встановив

Згідно Витягу про державну
реєстрацію прав №31000166 від 17.08.2011 року,
виданого Тернопільським районним
госпрозрахунковим бюро технічної
інвентаризації. ОСОБА_1, на підставі
рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 27.12.2010 року на праві
приватної власності належить
домоволодіння АДРЕСА_1

Як вбачається із Будинкової
книги, у житловому будинку АДРЕСА_1, із
29.01.1992 р. зареєстровані ОСОБА_2 та
ОСОБА_3.

Згідно, наявної при матеріалах
справи Довідки №1146 від 22.09.2014 року,
виданої виконкомом Великобірківської
селищної ради Тернопільського району
Тернопільської області, відповідно до
заяви ОСОБА_1. акту опитування сусідів
від 19 вересня 2014 року, гр.. ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
перебувають на реєстраційному обліку в
АДРЕСА_1 із 29.01.1992 року, але на протязі
останніх двадцяти років за
вищезгаданою адресою не проживають. За
словами ОСОБА_1, постійно проживають в
Російській Федерації.

Як встановлено в судовому
засіданні з пояснень свідків ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
більше двадцяти років не проживають у
спірному житловому будинку. Їм ніхто не
чинив жодних перешкод у користуванні
житловим приміщенням.

Разом з тим, на даний час
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із
житлового будинку АДРЕСА_1, не
виписалися, що створює перешкоди
позивачу в користуванні вказаним
житлом.

Тому, суд вважає, що відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без поважних причин,
понад двадцять років не проживають за
адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається із ч.2 ст.405 ЦК
України, член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Частиною 1 статті 71 ЖК України
передбачено, що при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були
відсутні з поважних причин понад шість
місяців, цей строк за заявою
відсутнього може бути продовжено
наймодавцем, а в разі спору - судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 у селищну раду будь-яких заяв
про їх тимчасову відсутність та
збереження за ними права користування
спірним житлом - не подавали.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд
приходить до переконання, що в даному
випадку мають місце порушення прав
позивача, як власника спірного
житлового будинку зі сторони
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які
залишаються зареєстрованими у
житловому будинку АДРЕСА_1, і які
підлягають захисту, шляхом визнання
відповідачів такими, що втратили право
на користування вказаним житловим
приміщенням.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 405 ЦК
України, 71 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими,
що втратили право на користування
житловим приміщенням - житловим
будинком АДРЕСА_1.

Рішення може бути переглянуте
Тернопільським міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан