Комінтернівський районний суд
Справа № 504/3896/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2014смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд
Одеської області в складі:

судді Доброва
П.В.,

при секретарі
Ємельяненко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Комінтернівське
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення батьківства та стягнення
аліментів,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з
позовною заявою 30.10.2013 року.

В обґрунтування своїх позовних
вимог позивачка послалася на наступне.

З кінця 2009 р. - початку 2010 р. по вересень
2012 р. вона зустрічалася з відповідачем
та підтримувала з ним інтимні стосунки,
внаслідок чого завагітніла та
ІНФОРМАЦІЯ_2. народила сина ОСОБА_3.

Відомості про батька дитини у
свідоцтво про народження записані
відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК
України.

Протягом місяцю після того, як вона
сказала відповідачу про свою
вагітність, він умовляв її зробити
аборт, а коли почув про її остаточну
відмову в цьому, залишив її, не визнавши
дитину.

Оскільки відповідач відмовляється від
встановлення свого батьківства
відносно сина в порядку, що
передбачений ч. 1 ст. 126 СК України, то
вона вимушена звернутися до суду із
вимогами про визнання його батьківства
відносно дитини на підставі рішення
суду.

Одночасно з визнанням відповідача
батьком сина ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_2. н.,
вона просить стягнути з ОСОБА_2 кошти на
утримання дитини, які відповідно до ст.
183 СК України, стягувати у розмірі, що
дорівнює 1/4 частині від усіх видів його
доходів.

Представник відповідача ОСОБА_4 в
судовому засіданні пояснив, що згоден
сплачувати аліменти в розмірі не
більше 600 гривень на місяць, проте
вимоги щодо визнання батьківства
відповідач не визнає та просить в цієї
частині відмовити .

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.138 СК України, жінка, яка
народила в шлюбі, має право оспорити
батьківство свого чоловіка,
пред'явивши позов про виключення
запису про нього як батька дитини з
актового запису про народження дитини.

Згідно ч.1 ст.130 СК України, у разі смерті
чоловіка, який не перебував у шлюбі з
матір'ю дитини, факт його батьківства
може бути встановлений за рішенням
суду.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 181 СК України аліменти
на неповнолітніх дітей з їх батьків
стягуються в долі від їх доходів та
(або) в твердій грошовій сумі.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

В судовому засіданні встановлено, що з
кінця 2009 р. - початку 2010 р. по вересень 2012
р. позивачка підтримувала з
відповідачем інтимні стосунки.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина - ОСОБА_3,
що підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_3, виданим
ВДРАЦС у м. Одесі реєстраційної служби
Одеського МУЮ.

Згідно вказаного свідоцтва матір'ю
дитини є ОСОБА_1, батьком зазначений
ОСОБА_5, на підставі ч. 1 ст. 135 СК України.

Ухвалою суду від 27.01.2014 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення батьківства та стягнення
аліментів призначено
генотипоскопічну експертизу, на
вирішення якої поставлено питання: чи
може ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.н. НОМЕР_1)
бути батьком дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, народженого ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (і.н. НОМЕР_2).

Проте, відповідач ОСОБА_2 для
проведення експертизи не до Одеського
обласного бюро судово-медичної
експертизи неодноразово не з'являвся.

Згідно ч.1 ст.146 ЦПК України, у разі
ухилення особи, яка бере участь у
справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо,
суд залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні.

Отже, ухилення від участі в проведенні
експертизи відповідачем дає
можливість суду встановити факт
батьківства ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
відносно дитини - ОСОБА_3, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач добровільно матеріальну
допомогу на утримання дитини не надає.

З оглядом на те, що утримання дитини
потребує значних витрат на утримання,
догляд та лікування, суд вважає
можливим задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

На підставі ст. 130, 138, 180-184 СК України,
керуючись ст. 10, 209, 212, 213, 215 ЦПК України,
суд -

вирішив :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьком
дитини ОСОБА_3, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_2, матір'ю якого є ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1)
ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого в АДРЕСА_1,
аліменти на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (і.н. НОМЕР_2) проживаючої в
АДРЕСА_2, на утримання дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини усіх
доходів (заробітків) відповідача
щомісячно, але не менш ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 30.10.2013
року та до досягнення дитиною
повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (і.н.
НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 358,30 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів
за 1 місяць підлягає негайному
виконанню.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя