Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №279/3129/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого Павицької
Т.М.,

суддів Миніч Т.І.,
Трояновської Г.С.,

при секретарі судового

засідання
Ковальській Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
заяву ОСОБА_2 про роз'яснення рішення
апеляційного суду Житомирської
області від 14 жовтня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
приватного акціонерного товариства
"Коростенський завод МДФ" про визнання
недійсним та скасування наказу,
зобов'язання змінити дату та
формулювання наказу, допущення до
виконання функціональних обов'язків,
зобов'язання нарахувати та виплатити
заробітну плату, стягнення моральної
шкоди,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 04 вересня 2014 року позов
ОСОБА_2 задоволено частково. Скасовано
всі редакції наказу № 30 о/с від 20.03.2014
року ПрАТ "Коростенський завод МДФ" про
достроковий вихід на роботу ОСОБА_2 В
решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 14 жовтня 2014
року рішення Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 04 вересня 2014 року в частині
відмови в задоволенні вимог про
відшкодування моральної шкоди
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення. Стягнуто з приватного
акціонерного товариства
"Коростенський завод МДФ" на користь
ОСОБА_2 500 грн. моральної шкоди. В решті
рішення залишено без змін.

24 листопада 2014 року від ОСОБА_2 на
адресу суду надійшла заява про
роз'яснення рішення апеляційного суду
Житомирської області від 14 жовтня 2014
року. В обґрунтування заяви ОСОБА_2
посилається на те, що в описовій
частині рішення апеляційного суду
зазначено: «наказом від 16 грудня 2013
року № 135 о/д затверджено штатний
розпис в новій редакції, зокрема,
скорочено посаду начальника відділу
кадрів, та введено посаду начальника
відділу управління персоналом», та
«встановивши, що з 16 грудня 2013 року
посада з якої ОСОБА_2 виходила у
відпустку у зв'язку з вагітністю та
пологами скорочена, створено замість
відділу кадрів - відділ управління
персоналом, а замість посади
начальника відділу кадрів - посада
начальника відділу управління
персоналом, тобто за позивачем не було
збережено посаду яку вона обіймала до
виходу у відпустку, наказ №30 о/с від
20.03.2014 року має чотири редакції різні за
своїм змістом, а тому суд обґрунтовано
скасував всі редакції наказу №30 о/с
від 20.03.2014 року». Однак, в описовій
частині рішення нічого не сказано про
обов'язок відповідача привести наказ
про достроковий вихід ОСОБА_2 на роботу
та іншу документацію підприємства у
відповідність з трудовим
законодавством України. Заявниці є
незрозумілим рішення апеляційного
суду у вищевказаній частині, у зв'яку з
чим вона просить роз'яснити чи повинен
відповідач: 1. Перевести її під час
перебування у відпустці по догляду за
дитиною до досягненя нею трирічного
віку із скороченої посади «начальник
відділу кадрів» на введену замість
цієї посади посаду «начальника відділу
управління персоналом», та з якої дати,
адже посада «начальник відділу кадрів»
вже скорочена з 16 грудня 2013 року? 2.
Видати наказ про достроковий вихід її
на роботу відповідно до поданої заяви
від 20.03.2014 року, та якого змісту повинен
бути виданий цей наказ, а саме:

- чи повинне бути призначення, ОСОБА_2,
на посаду «начальника відділу
управління персоналом», яка введена
замість її посади «начальник віділу
кадрів»?

- чи повинен у неї бути посадовий оклад
«начальника відділу управління
персоналом», згідно штатного розпису
підприємства?

- чи повинен відповідач зробити
перерахунок заробітної плати у зв'язку
з різницею посадових окладів
вищезазначених посад?

3. Звільнити тимчасо прийнятого
працівника з посади на яку він був
прийнятий на час її декретної
відпустки, у зв'язку з її достроковим
виходом на роботу?

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи заяви,
вважає заяву такою, що не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК України
якщо рішення суду є незрозумілим для
осіб, які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

За змістом вказаної норми закону
при вирішенні питання про роз'яснення
рішення суду суд не повинен давати
відповідь на нові та невирішені ним
позовні вимоги, він лише має роз'яснити
положення постановленого ним рішення,
які нечітко ним сформульовані, що
позбавляє можливості його реалізації.

Пунктом 21 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року №14 «Про судове рішення»
встановлено, якщо фактично порушено
питання про зміну рішення або внесення
в нього нових даних, у тому числі й
роз'ясненню мотивів ухваленого
рішення, суд ухвалою відмовляє в
роз'ясненні рішення.

Колегія суддів приходить до
висновку, що вказані у заяві вимоги
виходять за межі положення ст.221 ЦПК
України щодо правових підстав для
роз'яснення рішення, резолютивна
частина якого викладена чітко, є
зрозумілою та не містить протиріч.

Зі змісту рішення апеляційного суду
Житомирської області вбачається, що
рішення суду першої інстанції
скасовано в частині відмови в
задоволенні вимог про відшкодування
моральної шкоди та ухвалено в цій
частині нове рішення. Стягнуто з
приватного акціонерного товариства
"Коростенський завод МДФ" на користь
ОСОБА_2 500 грн. моральної шкоди. В решті
рішення залишено без змін.

Доводи ОСОБА_2 стосуються роз'яснення
мотивувальної частини рішення
апеляційного суду та мотивів
ухваленого рішення, щодо залишення
рішення суду першої інстанції без
змін.

Зважаючи на викладене, заява
ОСОБА_2 про роз'яснення рішення
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 209, 221, 303, 304, 307, 313, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

відмовити ОСОБА_2 в задоволенні заяви
про роз'яснення рішення апеляційного
суду Житомирської області від 14 жовтня
2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді