Провадження № 2/537/972/2014
Справа № 537/4224/14-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.10.2014 року Крюківський районний суд
м.Кременчука Полтавської області в
складі: головуючого судді Маханькова
О.В.,

за участю секретаря судового засідання
Скічко Н.В.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Кременчуці Полтавської області заяву
фізичної особи ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на 1|2 частину
квартири , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
1|2 частину квартири , вказуючи, що між
нею та відповідачем 10.02.1996 року було
укладено шлюб. Під час перебування у
шлюбі за їхні спільні кошти була
придбана однокімнатна квартира, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка за
законом являється спільною сумісною
власністю.

Згідно висновку оцінки вказаної
квартири, її ринкова вартість
становить 164052.00 грн. На даний час вони
продовжують проживати однією сім'єю та
ведуть спільне господарство.

Звернулась до суду та просила визнати
за нею право власності на спільне
сумісне майно подружжя, а саме на 1/2
частину квартири, що розташована за
адресою:АДРЕСА_1.

Позивачка у судовому засіданні позов
підтримала, прохала суд задовольнити
позов.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, за повідомленням позивача
відповідач за станом здоров*я не може
бути присутнім у судовому засіданні,
будь яких заперечень від нього не
надходило.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні
пояснила, що проживає по сусідству з
позивачем. Дійсно позивач та
відповідач є між собою чоловік та
дружина. Дійсно за станом здоров*я
відповідач не може самостійно
рухатися, а позивач доглядає його.
Дійсно син відповідача погрожує
позивачу фізичною розправою, вигонює з
квартири, постійно настоює батько
проти позивача.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
надав аналогічні покази.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу
України, майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності.
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Як встановлено в судовому засіданні,
10 лютого 1996 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було укладено шлюб Під час перебування
у шлюбі за їхні спільні кошти була
придбана однокімнатна квартира, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 яка за
законом являється їхньою спільною
сумісною власністю.

Згідно Висновку оцінки від 12 червня
2014 року спірної квартири, її ринкова
вартість становить 164052.00 грн. На даний
час сторони продовжують проживати
однією сім'єю та ведуть спільне
господарство.

Згідно ч.1 ст.368 Цивільного кодексу
України спільна власність двох або
більше осіб без визначення часток
кожного з них у праві власності є
спільною сумісною власністю.

Об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

Крім того, згідно ст. 61 Сімейного
кодексу України об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя є
житло.

Статтею 63 СК України встановлено, що
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Дружина та чоловік мають рівні права
на володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними. Дружина, чоловік
розпоряджаються майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, за взаємною згодою.

Зважаючи на те, що розірвання шлюбу не
припиняє права спільної сумісної
власності на майно, набуте за час шлюбу
(ст. 68 Сімейного кодексу України),
Квартири належать сторонам на праві
спільної сумісної власності.

Домовленості про добровільний поділ
квартири, що є спільною сумісною
власністю подружжя, між сторонами не
досягнуто.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено,
що дружина і чоловік мають право на
поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна, що
перебуває на праві спільної сумісної
власності подружжя, належить кожному з
них незалежно від того, в який момент
здійснюється поділ: під час шлюбу або
після його розірвання. Поділ може бути
здійснений як за домовленістю
подружжя, так і за судовим рішенням. В
основу поділу покладається презумпція
рівності часток подружжя, яка може бути
спростована домовленістю подружжя або
судовим рішенням.

Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного
кодексу України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Згідно ст.355 Цивільного кодексу
України майно, що є у власності двох або
більше осіб (співвласників), належить
їм на праві спільної власності (спільне
майно).

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку про задоволення позовних
вимог та визнання права власності на
майно, що є спільною сумісною власністю
подружжя в рівних частках.

На підставі викладеного та ст. 60, 61, 63,
69, 70 СК України, ст. 355, 368 ЦК України,
керуючись ст. 3, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на ? частину
квартири - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спільне сумісне майно подружжя, а саме:
на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до Апеляційного суду
Полтавської області через
Крюківський районний суд м. Кременчука
Полтавської області протягом десяти
днів з дня складання рішення в повному
обсязі. Особи , які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя:
О.В.Маханьков

Повний текст рішення виготовлений та
підписаний 14 жовтня 2014року