АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/8102/14 Справа:
Головуючий 1 інстанції: Шевченко
Г.С. Доповідач:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі :

Головуючого: -
Коровіна С.Г.

Суддів -
Коваленко І.П.

Довгаль А.П.

При секретарі: -
Огарьовій О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в особі
його представника ОСОБА_5 на рішення
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 23 жовтня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, треті
особи - Дванадцята Харківська державна
нотаріальна контора, Харківська міська
рада, про витребування майна із чужого
незаконного володіння , -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 року ОСОБА_6 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_4, який у
подальшому уточнив та просив:
витребувати у відповідача на його
користь для прийняття у спадщину
квартиру АДРЕСА_1; скасувати державну
реєстрацію права власності на вказану
квартиру за ОСОБА_4; визнати за ОСОБА_6
право власності на квартиру АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог
позивач зазначив, що ОСОБА_7 на праві
приватної власності належала квартира
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право власності на житло, виданного
Харківським міським центром
приватизації державного житлового
фонду від 09.09.1998 року.

16.01.1999 року ОСОБА_7 видав довіреність,
посвідчену приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_8, на ім'я ОСОБА_9 з правом
розпорядження всім його майном,
зокрема укладати будь-які угоди.

05.02.1999 року на підставі цієї
довіреності ОСОБА_9 уклав договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 з
ОСОБА_10 Договір було посвідчено
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_11

11.01.2000 року ОСОБА_10, від імені якого
за довіреністю діяв ОСОБА_12, уклав
договір купівлі-продажу спірної
квартири з ОСОБА_4, від імені якого діяв
ОСОБА_13 Договір посвідчений приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_14

В подальшому право власності на
квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно за ОСОБА_4

Рішенням Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 31.08.2001 року визнано
недійсною угоду-довіреність, яка булла
посвідчена 16.01.1999 року приватним
нотаріусом ОСОБА_8, № по р. 2-99, якою
ОСОБА_7 уповноважив ОСОБА_9
користуватися та розпоряджатися всім
належним йому майном, оскільки згідно
акту стаціонарної
судово-психіатричної експертизи № 305
від 11.06.2001 року ОСОБА_7 виявляє ознаки
душевного захворювання, не може та на
момент підписання довіреності, тобто
на 16.01.1999 року, не міг усвідомлювати
значення своїх дій та керувати ними.

Рішенням Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 08.07.2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 29.10.2013 року, визнано недійсним
договір купівлі-продажу від 05.02.1999 року,
укладений між ОСОБА_9, який діяв від
імені ОСОБА_7, та ОСОБА_10, посвідчений
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_11,
реєстровий № 243.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_7,
після його смерті відкрилася спадщина
на все належне йому майно, в тому числі
і на квартиру АДРЕСА_1.

Позивач є братом померлого і
єдиним спадкоємцем за законом, прийняв
спадщину, звернувшись до приватного
нотаріуса ХМНО ОСОБА_15 із заявою про
прийняття спадщини.

Посилаючись на те, що спірна
квартира вибула з володіння ОСОБА_7
поза його волею і це встановлено
судовим рішенням, тобто відповідач
володіє квартирою безпідставно, просив
позов задовольнити та: витребувати у
ОСОБА_4 на його користь для прийняття у
спадщину квартиру АДРЕСА_1, скасувати
державиу реєстрацію права власності на
вказану квартиру за відповідачем;
визнати за ОСОБА_6 право власності на
квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті брата ОСОБА_7

Представник позивача ОСОБА_16 у
судовому засіданні позов підтримав у
повному обсязі, посилаючись на
обставини, що зазначені у позовній
заяві, та просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 проти
задоволення позову заперечував. В
обґрунтування своїх заперечень
зазначив, що ОСОБА_4 є добросовісним
набувачем квартири АДРЕСА_1 позивач
ніколи не був власником спірної
квартири, тому не має права на
витребування майна від добросовісного
набувача, тобто відповідача у справі.

Третя особа Дванадцята Харківська
державна нотаріальна контора явку
свого представника у судове засідання
не забезпечила, наддала заяву, у який
просила розглядати справу за
відсутності її представника, рішення
ухвалити згідно діючого законодавства.

Третя особа Харківська міська рада
явку свого представника у судове
засідання не забезпечила, про час та
місце розгляду справи булла
повідомлена належним чином.

Рішенням Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 23 жовтня 2014 року
позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на
квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_7,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Витребувано із чужого незаконного
володіння ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 на
користь власника по праву спадкування
за законом ОСОБА_6.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 в особі
його представника ОСОБА_5 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

В обґрунтування скарги апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Апелянт вважає,
що позивач не довів, що рідним братом
ОСОБА_7 при цьому позивач зазначає, що в
паспорті позивача вказано прізвище
«ОСОБА_6», а в свідоцтві про смерть
колишнього власника квартири
зазначено прізвище «ОСОБА_6». Крім того
ОСОБА_4 є добросовісним набувачем
спірної квартири, а позивач ОСОБА_6 не є
і ніколи не був її власником. Апелянт
посилається на те, що згідно судової
практики та вимог ст.388 ЦК України
право витребувати майно від
добросовісного набувача належить лише
власнику майна.

Заслухавши доповідача, представників
сторін, перевіривши обставини справи
колегія вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_6 є рідним братом ОСОБА_7, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Посилання
відповідача та його представника на те,
що зазначені особи не є рідними братами
спростовується рішенням Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 26
листопада 2014 року, яким встановлено, що
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним братом
ОСОБА_7, померлогоІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Зазначене рішення набрало законної
сили.

Після смерті ОСОБА_7 залишилося
спадкове майно - квартира АДРЕСА_1

Позивач, як єдиний спадкоємець (другої
черги за законом) прийняв спадщину
після смерті ОСОБА_7, звернувшись до
нотаріальної контори. 07 листопада 2012
року приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_15 відкрито спадкову
справу (а.с.85-95).

З матеріалів справи вбачається, що
спірну квартиру, за довіреністю від
імені ОСОБА_7, 05.02.1999 року було продано
ОСОБА_10, який 11.01.2000 року уклав договір
купівлі продажу спірної квартири з
ОСОБА_4 від імені якого діяв ОСОБА_13 На
підставі договору купівлі-продажу
право власності на квартиру
зареєстровано за ОСОБА_4 в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 08.07.2013 року залишеним без
змін ухвалою Харківського
апеляційного суду від 29.10.2013 року
визнано недійсним договір
купівлі-продажу квартири від 05.02.1999
року укладений між ОСОБА_9 який діяв від
імені ОСОБА_7 та ОСОБА_10, посвідчений
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_11
(а.с.56-59).

Відповідно до ст.388 ЦК України Якщо
майно за відплатним договором придбане
в особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, якщо майно з
володіння власника, або особи, якій він
передав майно у володіння, вбуло не з
їхньої волі іншим шляхом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є
добросовісним набувачем спірної
квартири.

В п.26 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав»
зазначено, що вiдповiдно до положень
частини першої статтi 388 ЦК власник має
право витребувати своє майно iз чужого
незаконного володiння незалежно вiд
заперечення вiдповiдача про те, що вiн є
добросовiсним набувачем, якщо доведе
факт вибуття майна з його володiння чи
володiння особи, якiй вiн передав майно,
не з їхньої волi. При цьому суди повиннi
мати на увазi, що власник має право
витребувати майно у добросовiсного
набувача лише у випадках, вичерпний
перелiк яких наведено в частинi першiй
статтi 388 ЦК. Оскiльки вiдповiдно до
статтi 1218 ЦК до складу спадщини
входять усi права та обов'язки, що
належали спадкодавцевi на момент
вiдкриття спадщини i не припинилися
внаслiдок його смертi, право на
витребування майна вiд добросовiсного
набувача, передбачене статтею 388 ЦК,
переходить до спадкоємцiв
власника.Недiйснiсть правочину, на
виконання якого передано майно, сама по
собi не свiдчить про його вибуття iз
володiння особи, яка передала це майно,
не з її волi. При цьому суд має
встановити, чи була воля власника на
передачу права володiння iншiй особi.

Судом першої інстанції
встановлено, що волі власника на
відчуження спірної квартири не було,
оскільки на час видачі доручення на
підставі якого поручителем ОСОБА_9 було
укладено договір купівлі-продажу від
імені ОСОБА_7 останній не усвідомлював
значення своїх дій і не міг керувати
ними. Ці обставини встановлені
рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 31 серпня 2001 року.
Зазначене з'явилося підставою для
визнання недійсним договору
купівлі-продажу спірної квартири від 05
лютого 1999 року рішенням Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 08 липня 2013
року (а.с.56-59).

Судом також встановлено, що позивач
ОСОБА_6 є єдиним спадкоємцем після
смерті ОСОБА_7, який прийняв спадщину,
звернувшись з відповідною заявою до
нотаріальної контори в порядку,
встановленому ст. 1269 ЦК України, тому у
нього виникло право володіння та
користування зазначеною квартирою з
моменту відкриття спадщини, у зв'язку з
чим він має право на захист порушеного
права, в тому числі шляхом звернення до
суду з позовом про витребування цього
майна від добросовісного набувача з
підстав, передбачених ст. 388 ЦК України,
а також визнання права власності на це
майно, якщо це право оспорюється або не
визнається іншою особою.

У даному випадку право власності на
спірну квартиру ОСОБА_6 в порядку
спадкування за законом не визнається
ОСОБА_4, який вважає себе добросовісним
набувачем (власником), що унеможливлює
набуття позивачем права власності на
спірну квартиру шляхом видачі їй
свідоцтва про право на спадщину за
законом у нотаріуса. У зв'язку з
наведеним обраний позивачем спосіб
захисту порушеного права - звернення до
суду з позовом про визнання права
власності на квартиру в порядку
спадкування за законом є правильним,
тому висновок суд першої інстанції
обґрунтовано задовольнив позовні
вимоги визнав за ОСОБА_6 право
власності на квартиру АДРЕСА_1 і
витребував із чужого незаконного
володіння ОСОБА_4 зазначену квартиру на
користь її власника по праву
спадкування за законом ОСОБА_6

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують. Колегія
погоджується з рішенням суду і
відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України судова колегія ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 23 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -