Справа № 175/3364/14-ц
Провадження № 2/175/1285/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

за участю секретаря Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Ювілейне справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до
Реєстраційної служби
Дніпропетровського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області, Державного
нотаріуса Дніпропетровської районної
державної нотаріальної контори
Дніпропетровської області Кобрусєвої
Любов Віталіївни про зняття
заборони,зобов'язання вчинити певні
дії та визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом , -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2014 року позивачка звернулася
до суду з позовом, який в листопаді 2014
року уточнила та просила зняти
заборону на відчуження житлового
будинку та земельної ділянки,
розташованих по АДРЕСА_1, які належали
на праві приватної власності ОСОБА_4
відповідно до Свідоцтва про право
власності на спадщину за законом серії
ВКМ № 037577 та державного Акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 926577, накладену відповідно до
Договору довічного утримання від 12
жовтня 2001 року складеного та
зареєстрованого в реєстрі за № 1811
Приватним нотаріусом
Дніпропетровського районного
нотаріального округу ОСОБА_5, в зв'язку
з його розірванням відповідно до
рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від
04.06.2008 року, по цивільній справі № 2-2039,
для прийняття спадщини ОСОБА_1 в
порядку спадкування за заповітом;
визнати право власності в порядку
спадкування за заповітом за нею,
ОСОБА_1, на житловий будинок АДРЕСА_1,
загальною площею 59,0 кв.м., житловою 46,4
кв.м.; визнати право власності в порядку
спадкування за заповітом за нею,
ОСОБА_1, на: земельну ділянку площею 0.0015
га для ведення особистого селянського
господарства, розташовану по АДРЕСА_1,
кадастровий номер - :02:007:0141 ,яка
належала на праві власності ОСОБА_4
згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 926577 та земельну ділянку площею 0.1000 га
для будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель і споруд, по АДРЕСА_1,
кадастровий номер - :02:007:0142, яка
належала на праві власності ОСОБА_4
згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 926581; зобов'язати державного
нотаріуса Дніпропетровської районної
державної нотаріальної контори
Дніпропетровської області Кобрусєву
Любов Віталіївну та Державну
реєстраційну службу
Дніпропетровського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області, провести
відповідні зміни в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та видати їй, ОСОБА_1
відповідні правовстановлюючі
документи, згідно до рішення суду.

В обґрунтування позову вказала, що
відповідно до Свідоцтва про право
власності на спадщину за законом,
Витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно, та Державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ № 926577, її мати - ОСОБА_4, була
власником житлового будинку загальною
площею 59,0 кв.м., земельної ділянки
площею 0,0015 га, та земельної ділянки
площею 0,1000 га розташованих по АДРЕСА_1.
12 жовтня 2001 року ОСОБА_4 уклала з ОСОБА_7
договір довічного утримання, який було
посвідчено приватним нотаріусом
Дніпропетровського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстровано в реєстрі за № 1811. 15
жовтня 2001 року, відповідно зазначеного
договору, було накладено заборону на
відчуження житлового будинку та
земельної ділянки, розташованих по
АДРЕСА_1, до припинення Договору
довічного утримання. Рішенням
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 04 червня
2008 року Договір довічного утримання
від 12.10.2001 року було розірвано з причин
невиконання його умов набувачем
(ОСОБА_7). 21 квітня 2012 року ОСОБА_4 склала
заповіт, відповідно якого все майно де
б воно не було та з чого воно б не
складалося, все що їй буде належати на
день смерті і на що вона за законом
матиме право, заповіла їй, ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. З метою
одержання у власність спадкового майна
вона звернулася з письмовою заявою про
прийняття спадщини до державного
нотаріусу Дніпропетровської районної
державної нотаріальної контори
Кобрусєвої Л.В., яка відмовляється
видати свідоцтво про право власності
на будинок та земельні ділянки (за
заповітом) та внести в Державний реєстр
відомості щодо зміни їх власника,
мотивуючи це тим, що заборону на
відчуження майна за скасованим
договором довічного утримання може
зняти лише нотаріус, який її наклав,
тобто тільки - ОСОБА_5 Вважає, що дії
державного нотаріусу
Дніпропетровської районної державної
нотаріальної контори Кобрусєвої Л.В. є
незаконними, а тому вона звернулася до
суду з даним позовом.

Представник позивачки ОСОБА_6 у
судовому засіданні уточнені позовні
вимоги підтримав та просив
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Реєстраційної
служби Дніпропетровського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області за
довіреністю Мазур Н.І. позовні вимоги
визнала частково.

Державний нотаріус Дніпропетровської
районної державної нотаріальної
контори Дніпропетровської області
Кобрусєва Л.В. надала суду заяву про
слухання справи за її відсутністю
(а.с.115).

Вислухавши сторони, повно та всебічно
вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців) та спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
мати позивачки ОСОБА_4, що
підтверджується актовим записом № 112
від 07 травня 2013 року Виконавчого
комітету Підгородненської міської
ради Дніпропетровського району
Дніпропетровської області в свідоцтві
про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.17). Після її
смерті відкрилася спадщина на житловий
будинок загальною площею 59,0 кв.м.,
земельну ділянку площею 0,0015 га, та
земельну ділянку площею 0,1000 га, що
розташовані по АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, ще 12
жовтня 2001 року ОСОБА_4 уклала з ОСОБА_7
договір довічного утримання, який було
посвідчено приватним нотаріусом
Дніпропетровського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстровано в реєстрі за № 1811 (а.с.13).
15 жовтня 2001 року, відповідно
зазначеного договору, було накладено
заборону на відчуження житлового
будинку та земельної ділянки,
розташованих по АДРЕСА_1, до припинення
Договору довічного утримання. Однак,
рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 04
червня 2008 року Договір довічного
утримання від 12.10.2001 року було
розірвано з причин невиконання його
умов набувачем ОСОБА_7 (а.с.14). Так ще за
часи життя, 21 квітня 2012 року, ОСОБА_4
склала заповіт, яким все своє майно, де
б воно не було та з чого б воно не
складалося - заповідала ОСОБА_1 (а.с.15).

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України передбачено
відкриття спадщини внаслідок смерті
особи та часом відкриття спадщини є
день смерті особи. Останнє місце
проживання спадкодавця є місцем
відкриття спадщини, що передбачено ч. 1
ст. 1221 ЦК України.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину.

Статтею 1233 ЦК України, закріплено
поняття заповіту, згідно якого
останнім є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом у
встановлений законом строк, на
підставі ст. 1269, 1270 ЦК України,
звернулася до державного нотаріуса
Дніпропетровської районної
нотаріальної контори Кобрусєвої Л.В. з
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину за заповітом, яка 18 вересня
2013 року відкрила спадкову справу №
426/2013 та внесла відомості про неї до
Спадкового реєстру за № 5527750 (а.с.18).
Однак, у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на спадкове
майно, державним нотаріусом було
відмовлено, мотивуючи це тим, що
заборону на відчуження майна за
скасованим договором довічного
утримання може зняти лише нотаріус,
який її наклав тобто тільки нотаріус
ОСОБА_5

Згідно ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі
розірвання договору довічного
утримання (догляду) - у зв'язку з
невиконанням або неналежним
виконанням набувачем обов'язків за
договором, відчужував набуває право
власності на майно, яке було ним
передане, і має право вимагати його
повернення.

Так, відповідно до п.п. 7.6. п. 7 глави 2,
розділу 2 «Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, у
разі одержання рішення суду про
визнання нотаріально посвідченого
договору недійсним, нотаріус
проставляє про це відмітку на
примірнику договору, який зберігається
в матеріалах справи, долучивши до нього
копію рішення суду, а також проставляє
відмітку в реєстрі для реєстрації
нотаріальних дій і при можливості на
всіх інших примірниках договору. У
такому разі право встановлюючі
документи повертаються відчужувачу
майна.

Так, згідно п. 23 глави 15 «Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України» затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України № 296/5
від 22.02.2012 року при посвідченні
договору довічного утримання нотаріус
накладає заборону відчуження майна.
Згідно п.п.5.1, п.5, глави 15 цього ж Порядку
нотаріус, який наклав заборону, знімає
заборону відчуження майна за рішенням
суду, яким на нотаріуса покладається
зобов'язання зняти заборону відчуження
майна, а також при одержанні
повідомлення про розірвання договору
довічного утримання.

Згідно до листа Дніпропетровського
обласного Управлінням юстиції за №
М-1152-09 від 30 травня 2014 року, відповідно
наказу Дніпропетровського обласного
Управління юстиції від 22 липня 2003 року
№ 237, приватна нотаріальна діяльність
ОСОБА_5, по Дніпропетровському
районному нотаріальному округу -
припинена, але документи за 2001 рік
нотаріусом до архіву не надано (а.с.37).

Заповідач ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2,
але не поновила своє право власності на
предмет Договору довічного утримання,
таким чином накладена під час його
укладання заборона відчуження
спірного майна діє на цей час. Так як
відчужувач спірного майна померла, то
зняття заборони відчуження можливо
лише в судовому порядку.

При таких обставинах, у відповідності
до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що
власник майна може пред'являти позов
про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено факт наявності спадкових
прав позивачки на вищезазначений
житловий будинок та земельні ділянки,
та неможливості їх оформлення у
встановленому законом нотаріальному
порядку, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
392, 1216-1218, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 10, 57-61,
209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Реєстраційної
служби Дніпропетровського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області, Державного
нотаріуса Дніпропетровської районної
державної нотаріальної контори
Дніпропетровської області Кобрусєвої
Любов Віталіївни про зняття заборони,
зобов'язання вчинити певні дії та
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом -
задовольнити частково .

Зняти заборону на відчуження житлового
будинку та земельної ділянки,
розташованих по АДРЕСА_1, які належали
на праві приватної власності ОСОБА_4
відповідно до Свідоцтва про право
власності на спадщину за законом серії
ВКМ № 037577 та державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 926577, накладену відповідно до
Договору довічного утримання від 12
жовтня 2001 року складеного та
зареєстрованого в реєстрі за № 1811
Приватним нотаріусом
Дніпропетровського районного
нотаріального округу ОСОБА_5, в зв'язку
з його розірванням відповідно до
рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від
04.06.2008 року, по цивільній справі № 2-2039,
для прийняття спадщини ОСОБА_1, в
порядку спадкування за заповітом.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
народилася в м. Підгородне
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,
паспорт серії НОМЕР_3 виданий
Красногвардійським РВ УМВС України в
Дніпропетровській області 14 серпня 1995
року, право власності на домоволодіння
АДРЕСА_1, що складається з житлового
будинку літ. «А», до складу якого
входять: 1 - кухня площею 6,5 кв.м., 3 -
вітальня площею 14,7 кв.м., 4 - ванна площею
6,1 кв.м., 5 - кімната площею 6,8 кв.м., 6 -
кімната площею 8,2 кв.м., 7 - кімната 16,7
кв.м., загальною площею приміщень 59,0
кв.м., житловою площею 46,4 кв.м.,
допоміжною площею 12,6 кв.м., з
господарськими будівлями та спорудами:
прибудова літ. «а» площею 9,3 кв.м., ганок
площею 5,7 кв.м., сарай літ. «Б» площею 45,1
кв.м., вбиральня літ. «В», літній душ літ.
«Г», погріб з шийкою літ. «Д» площею 11
кв.м., сарай (тимч.) літ. «Е» площею 6,8
кв.м., навіс (тимч.) літ. «Ж» площею 4,5
кв.м., навіс (тимч.) літ. «З» площею 6,6
кв.м., колодязь літ. «к» площею 8 кв.м.,
колонка літ. «к1» площею 10 кв.м.,
замощення - І площею 89 кв.м., огорожа № 3
площею 30,8 кв.м., ворота № 4 площею 7,2
кв.м., огорожа № 5 площею 18,1 кв.м.,
хвіртки № 6 площею 1 кв.м., в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
народилася в м. Підгородне
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,
паспорт серії НОМЕР_3 виданий
Красногвардійським РВ УМВС України в
Дніпропетровській області 14 серпня 1995
року, право власності в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, на
земельну ділянку площею 0,0015 га, надану
для ведення особистого селянського
господарства, розташовану по АДРЕСА_1,
кадастровий номер - :02:007:0141, що
належала на праві власності
спадкодавцю ОСОБА_4 згідно державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯЛ № 926577 виданого 30
березня 2012 року на підставі рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 04.06.2008
року № 2-2039, та земельну ділянку площею
0,1000 га, надану для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
розташовану по АДРЕСА_1, кадастровий
номер - :02:007:0142, що належала на
праві власності спадкодавцю ОСОБА_4
згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 926581, виданого 30 березня 2012 року на
підставі рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 04.06.2008 року № 2-2039.

Зобов'язати управління державної
казначейської служби України
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області повернути
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася в м.
Підгородне Дніпропетровського району
Дніпропетровської області,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,
паспорт серії НОМЕР_3 виданий
Красногвардійським РВ УМВС України в
Дніпропетровській області 14 серпня 1995
року, суму зайво сплаченого судового
збору в розмірі 1977 (одна тисяча
дев'ятсот сімдесят сім ) грн. 84 копійки ,
сплаченого 24 листопада 2014 року по
квитанції № 1/66 до АТ «Ощадбанк» на суму
3410 грн. 40 коп.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
Озерянська Ж.М.