Провадження №2/263/3899/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року Жовтневий районний суд
міста Маріуполя Донецької області у
складі головуючого судді Турченка О.В.,
при секретарі Лапоног Т.Г., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Маріуполі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до житлово-будівельного
кооперативу «Гігант» та
Маріупольської міської ради про
визнання права власності в порядку
спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із
позовом до Маріупольської міської ради
про визнання права власності на
квартиру АДРЕСА_1 та на будинок АДРЕСА_6
в порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2. В обґрунтування вимог
зазначила, що за час життя її мати та
батько, які перебували у
зареєстрованому шлюбі, придбали
кооперативну квартиру АДРЕСА_1, пайовий
внесок за яку повністю сплачено у 1983
році, проте свідоцтво про право
власності не отримане, та за договором
купівлі-продажу у 1985 році придбали
будинок АДРЕСА_6. До смерті батька, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, її мати та батько
разом вели спільне господарство та
мешкали в кооперативній квартирі
АДРЕСА_2. Після смерті батька мати
фактично прийняла спадщину, проте
документи про спадок не отримала. Після
смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_2 відрилась
спадщина, зокрема, у вигляді квартири
та будинку, проте, коли позивачка
звернулася до нотаріальної контори із
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину за законом, їй було
відмовлено, оскільки нею не надані
документи, які підтверджують право
власності спадкодавця ОСОБА_3 на
зазначене майно. У зв'язку з цим просить
визнати за нею право власності на
квартиру АДРЕСА_1 та на будинок АДРЕСА_6
в порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка та її представник
ОСОБА_4 у судовому засіданні позов
підтримали у повному обсязі з підстав у
ньому зазначених та просили його
задовольнити.

Представник відповідача
Маріупольської міської ради Налівай
О.С. у судовому засіданні позов не
визнала та зазначила, що у матеріалах
справ відсутні докази фактичного
прийняття спадщині ОСОБА_3 після смерті
її чоловіка ОСОБА_6, оскільки останній
був зареєстрований за іншою адресою.

Представник відповідача ЖБК «Гігант» у
судове засідання не з'явився, надав
суду заяву про розгляд справи за його
відсутності, вирішення справи залишив
на розсуд суду.

Дослідивши пояснення сторін, свідків
та матеріали справи, суд встановив
наступні факти та відповідні ним
правові відносини.

Згідно свідоцтву про шлюб серії НОМЕР_1
ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_6 20.11.1965 року.

Згідно ордеру №17880 від 30.06.1967 року
ОСОБА_3 з родиною з двох осіб надано
трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 на
підставі списків ЖБК «Гігант».

Згідно технічного паспорту та листу
Маріупольського БТІ від 24.07.2014 року
житлова площа вказаної квартири
складає 33,7 кв.м, а загальна - 47,4 кв.м.

Згідно довідки ЖБК «Гігант» №33/14 від
08.08.2014 року ОСОБА_3 повністю сплатила
пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_1 у 1983
році.

Згідно ст.15 Закону України «Про
власність», що діяв на момент спірних
правовідносин, член житлового,
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого кооперативу або
товариства, який повністю вніс свій
пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж,
іншу будівлю або приміщення, надані
йому в користування, набуває права
власності на це майно.

Таким чином, ОСОБА_3 набула право
власності на квартиру АДРЕСА_4,
оскільки вона повністю внесла свій
пайовий внесок за вищезазначену
кооперативну квартиру у 1983 році.

Згідно договору купівлі-продажу від
26.06.1985 року, зареєстрованого в
реєстровій книзі за №14958, ОСОБА_6
придбав будинок АДРЕСА_6

Згідно технічного паспорту
домоволодіння АДРЕСА_6 складається з
житлового будинку літ.А-1 з сіньми
літ.а-1, літ.а1-1, погребом літ.а/п, ганком
літ.а2, сараю літ.Б-1, вбиральні літ.В-1,
огорожі №1,2, вимощення І.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_6
помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Допитаний в якості свідка у судовому
засіданні ОСОБА_7 пояснив, що він є
рідним братом ОСОБА_3, яка за життя
мешкала з ОСОБА_6 у квартирі, також вони
разом купили будинок, який
використовували як дачу. Після смерті
ОСОБА_6 ОСОБА_3 самостійно підтримувала
у будинку порядок.

Допитаний в якості свідка у судовому
засіданні ОСОБА_8 пояснив, що він мешкає
по сусідству з ОСОБА_3, його тітка
ОСОБА_3 після смерті чоловіка ОСОБА_6
доглядала за будинком та пускала туди
квартирантів.

Статтею 549 ЦК УРСР передбачено, що
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном.

Таким чином, судом встановлено, що
ОСОБА_3 після смерті чоловіка ОСОБА_6,
будучі спадкоємницею за законом першої
черги, фактично прийняла спадщину у
встановлені законом строки, що
підтверджується показаннями свідків, а
також копіями страхових свідоцтв про
страхування майна, квитанціями про
сплату послуг з утримання будинку,
датованих 6-місячним строком після
смерті чоловіка.

Згідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3
померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про її
народження та свідоцтвом про шлюб.

Згідно заяви від 31.07.2014 року ОСОБА_1
прийняла спадщину після смерті її
матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Стаття 1298 ЦК України передбачає, що
свідоцтво про право на спадщину
видається спадкоємцям після
закінчення шести місяців з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування» № 7
від 30.05.2008 р. свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Постановою приватного нотаріуса
Першої маріупольської державної
нотаріальної контори ОСОБА_9 про
відмову у вчинені нотаріальної дії
№106/02/31 від 05.08.2014 року відмовлено
ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на майно померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 у зв'язку з
відсутністю у спадкоємниці документів,
які підтверджують право власності
спадкодавця на вказане вище майно.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

З огляду на вказане суд вважає, що
оскільки позивачка прийняла спадщину
після смерті матері, але не може
отримати свідоцтво про право на
спадщину на спірне майно, то слід
захистити її права та в судовому
порядку визнати за нею право власності
на квартиру АДРЕСА_5 та на
домоволодіння АДРЕСА_6 як єдиною
спадкоємицею за законом.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.8, 10, 11, 58-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до житлово-будівельного
кооперативу «Гігант» та
Маріупольської міської ради про
визнання права власності в порядку
спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_5, загальною площею 47,4
кв.м, житловою площею 33,7 кв.м, та на
домоволодіння АДРЕСА_6, що складається
з житлового будинку літ.А-1 з сіньми
літ.а-1, літ.а1-1, погребом літ.а/п, ганком
літ.а2, сараю літ.Б-1, вбиральні літ.В-1,
огорожі №1,2, вимощення І, в порядку
спадкування за законом після смерті її
матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Донецької області
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя

О.В. Турченко