Номер провадження: 22-ц/785/9177/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Погорєлової С.О., Сидоренко І.П.,

при секретарі: Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Одеської області
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Київського районного суду м. Одеси від
03 червня 2014 року про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України,-

В С Т А Н О В И Л А :

27.05.2014 року Головний державний
виконавець Другого Київського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції звернувся
до суду з поданням про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2, мотивуючи своє подання
тим, що на примусовому виконанні у
Другому Київському ВДВС Одеського МУЮ
знаходяться виконавчі листи №520/13439/13-ц
від 23.01.2014 р., який видав Київський
районний суд м.Одеси про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошової
суми у розмірі 159860,00 грн. та 344,10 грн..
Постановою державного виконавця від
05.02.14 року відкрито виконавчі
провадження ВП №42061647 та ВП №42085843 з
примусового виконання виконавчих
листів №520/13439/13-ц. Відповідно до
відомостей АІПС «Автомобіль» рухомого
майна на праві власності у відповідача
не має, відповідно до відомостей КП
«БТІ» Одеської міської ради» від 13.02.2014
року нерухомого майна у власності
боржника не перебуває, на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Київському районі боржник не
перебуває, що не надає можливості
провести відповідні виконавчі дії та
виконати рішення Київського районного
суду м.Одеси від 16.12.2013 року.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 03 червня 2014 року заборонено
виїзд за межі України ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за
адресою: АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1 до
виконання зобов'язань за рішенням
Київського районного суду м. Одеси
3520/13439/13 - ц, яке набрало законної сили 27
грудня 2013 року.

Копія ухвали суду до виконання
направлена до Адміністрації Державної
прикордонної служби України (01034, м.
Київ, вул. Володимирська 26), для відому
стягувачу, боржнику та державному
виконавцю другого Київського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
суду, ОСОБА_2 подала до суду апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, просить суд скасувати
вищезазначену ухвалу та постановити
нову ухвалу, якою в задоволенні подання
Другого Київського ВДВС Одеського
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України відмовити.

Заслухавши пояснення, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваної ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Підстави для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон передбачені Законом України
"Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України».

Стаття 6 цього закону передбачає, що при
наявності зазначених у цій нормі
підстав для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон, громадянину може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
чи вилучено або затримано паспорт.

Статтею 377-1 ЦПК України передбачено, що
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

На підставі п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Отже, законом передбачено тимчасове
обмеження у праві виїзду не за
наявності факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання.

Відповідно матеріалів справи , 17.04.2014
року ОСОБА_2 було вручено постанову про
відкриття виконавчого провадження, а
27.05 2014 року Головний державний
виконавець Другого Київського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції вже
звернувся до суду з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2 не надавши
можливості останній добровільно
виконати зобов'язання.

В матеріалах справи взагалі відсутні
будь-які докази ухилення боржника від
виконання зобов'язань.

Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України суд
негайно розглядає подання, зазначене в
частині першій цієї статті, без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

У зв'язку із необхідністю оперативного
розгляду подання суб'єкт його внесення
має бути повідомлений про час і місце
розгляду в порядку, передбаченому ч. 6
ст. 74 ЦПК України.

За змістом ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України,
вирішення питання про тимчасове
обмеження конституційного права за
поданням державного виконавця за
відсутності останнього не є
виправданим, оскільки саме він
зобов'язаний довести суду з наданням
відповідних матеріалів виконавчого
провадження необхідність обмеження
конституційного права боржника у
виконавчому провадженні.

За встановлених обставин, судова
колегія вважає, що суд першої
інстанції, отримавши 27.05. 2014 року та
розглянувши 03.06. 2014року взагалі без
виклику державного виконавця,
передчасно вирішив питання про
задоволення подання Головного
державного виконавця Другого
Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про заборону
виїзду за кордон ОСОБА_2, оскільки судом
першої інстанції не надано оцінки
основному доводу подання щодо ухилення
від виконання боржником своїх
зобов'язань за рішенням суду.

При новому розгляді питання за
поданням виконавчої служби необхідно
викликати в судове засідання
представника виконавчої служби для
з'ясування питань, пов'язаних саме з
невиконанням боржником своїх
зобов'язань за рішенням суду, що і
викликає необхідність вирішити
питання про тимчасову заборону виїзду
за кордон боржника ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 303, 304, 312, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволити
частково.

Ухвалу Київського районного суду м.
Одеси від 03 червня 2014 року - скасувати
та передати питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення .

Головуючий
Т.В. Цюра

Судді:
С.О. Погорєлова

І.П. Сидоренко