Провадження №6/761/1850/2014
У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Маліновської В.М.,

при секретарі
Лазоришинець К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві подання
Головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Сіщук В.В. про тимчасове обмеження у
виїзді за межі України з вилученням
паспортного документу керівника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Партнер» - ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби Сіщук В.В.
за погодженням з в.о. начальника
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Кузьменко О.С. звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва з поданням про тимчасове
обмеження у виїзді за межі України з
вилученням паспортного документу
керівника Товариства з обмеженою
відповідальністю «Партнер» - ОСОБА_2.

Своє подання державний виконавець
обґрунтовує тим, що на виконанні у ВПВР
ДВС України перебуває виконавче
провадження № 38521193 з примусового
виконання наказу, виданого 13.05.2013р.
Господарським судом Харківської
області по справі № 5023/2704/12, про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Партнер» (61057, м.
Харків, вул. Громадянська, 11/13, код 23755729)
на користь Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»
(01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, МФО 321024, п/р
№ 2 в ГУ НБУ по м. Києву та
Київській області) в особі Харківської
обласної дирекції «Райффайзен Банк
Аваль» (м. Харків, вул. Новгородська, 11,
код 23321095, МФО 350589, п/р № 649989 в ХОД
«Райффайзен Банк Аваль», м. Харків) за
кредитним договором № 010-2/07/1-1341-07 від
20.12.2007р.: - 3 820 940,82 грн. поточної
кредитної заборгованості за кредитом, -
1 626 224,36 грн. заборгованості за
відсотками, - 11 240,21 грн. пені за
несвоєчасне повернення кредиту, - 12 389,40
грн. пені за несвоєчасне повернення
відсотків; за кредитним договором №
010-2/07/1-1168-07 від 01.11.2007р.: - 10 000 000,00 грн.
поточної заборгованості за кредитом, - 5
595 586,25 грн. - заборгованості за
відсотками, - 237 298,86 грн. пені за
несвоєчасне повернення кредиту, - 338 736,29
грн. пені за несвоєчасне повернення
відсотків, - 32 930,00 грн. судового збору, в
тому числі і за подання апеляційної
скарги. Керуючись ст.ст. 17, 21, 25, 31 Закону
України «Про виконавче провадження»,
11.07.2011 року державним виконавцем
відділу винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження,
копію постанови направлено сторонам. У
наданий державним виконавцем 7-денний
строк для самостійного виконання
судового рішення, заборгованість не
погашена, за таких обставин, враховуючи
значну суму заборгованості, захист
прав та інтересів стягувача стане
неможливим без вжиття заходів
забезпечення виконання судового
рішення.

Представник відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся у встановленому
законом порядку.

Разом з тим у своєму поданні головний
державний виконавець Сіщук В.В. просив
розглянути подання без участі
представника відділу примусового
виконання рішень.

Вивчивши матеріали подання та
матеріали виконавчого провадження №
38521193 (а.с.4-9), суд приходить до висновку
про відсутність підстав для його
задоволення з огляду на таке.

Перевіряючи обставини по справі, судом
встановлено, що головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Гречухом О.Я. на
підставі наказу господарського суду
Харківської області № 5023/2704/12 від
13.05.2013р. на виконання постанови
Харківського апеляційного
господарського суду від 22.04.2013р., яка
набрала законної сили 29.04.2013р. (а.с.6) та
заяви про відкриття виконавчого
провадження Харківської обласної
дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль»
від 05.06.2013р. № 140.11.0.00/8/686 (а.с.5), 18.06.2013р.
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження № 38521193 по
стягненню з боржника - ТОВ «Партнер» на
користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Харківської обласної дирекції
«Райффайзен Банк Аваль»
заборгованості за кредитним договором
№ 010-2/07/1-1341-07 від 20.12.2007р.: - 3 820 940,82 грн.
поточної кредитної заборгованості за
кредитом, - 1 626 224,36 грн. заборгованості
за відсотками, - 11 240,21 грн. пені за
несвоєчасне повернення кредиту, - 12 389,40
грн. пені за несвоєчасне повернення
відсотків; за кредитним договором №
010-2/07/1-1168-07 від 01.11.2007р.: - 10 000 000,00 грн.
поточної заборгованості за кредитом, - 5
595 586,25 грн. - заборгованості за
відсотками, - 237 298,86 грн. пені за
несвоєчасне повернення кредиту, - 338 736,29
грн. пені за несвоєчасне повернення
відсотків, - 32 930,00 грн. судового збору, в
тому числі і за подання апеляційної
скарги, та встановлено боржнику
семиденний строк з моменту винесення
(отримання) постанови про відкриття
виконавчого провадження для
добровільного виконання рішення суду
(а.с. 8-9).

Супровідним листом від 27.06.2013р. №
13-0-35-1935/5-9 вказана постанова про
відкриття виконавчого провадження
була направлена на адресу боржника для
виконання, на адресу стягувача - до
відома (а.с.7).

Разом з тим, доказів того, що боржник -
ТОВ «Партнер» отримав постанову про
відкриття виконавчого провадження від
18.06.2013р. за місцезнаходженням, вказаним
державним виконавцем, суду не надано, а
тому посилання державного виконавця на
те, що боржник ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, не знайшли свого
підтвердження у судовому засіданні при
перевірці матеріалів справи.

Будь-яких доказів, які б свідчили, що
боржник повідомлений про відкриття
виконавчого провадження та свідомо
ухиляється від виконання зобов'язань
за рішенням суду до подання не додано.

З копій документів виконавчого
провадження, доданих до подання
державного виконавця, не вбачається, що
державним виконавцем здійснені всі дії
на розшук та арешт майна, яке належить
боржнику, а також не наведено та не
зазначено, що державний виконавець
здійснив ряд виконавчих дій, які
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження».

Будь-яких доказів, які б свідчили, що
боржник ухиляється від виконання
зобов'язань за рішенням суду до подання
не додано.

Разом з тим, державний виконавець не
надав суду доказів, які б свідчили, що
керівником боржника - ТОВ «Партнер» є
саме ОСОБА_2.

Окрім того, головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Сіщук В.В. не надано
доказів, що станом на час подачі
подання - вересень 2014р., саме він є
державним виконавцем на виконанні у
якого знаходиться виконавче
провадження № 38521193, оскільки постанова
про відкриття виконавчого провадження
винесена головним державним
виконавцем ВПВР ДВС України Гречухом
О.Я.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом (ст. 10 ЦПК України).

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України визначено,
що питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Згідно з ч.2 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 33 Конституції України
встановлено, що кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

В силу статті 13 Загальної декларації
прав людини кожна людина має право
вільно пересуватися й обирати собі
місце проживання в межах любої держави.
Кожна людина має право залишати
будь-яку країну, включаючи свою власну,
і повертатися у свою країну.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» регулює порядок здійснення
права громадян України на виїзд з
України і в'їзд в Україну, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок, визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено
вичерпний перелік підстав для
тимчасових обмежень у праві виїзду
громадян України за кордон, зокрема,
коли громадянин України ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Примусове виконання рішень судів в
Україні покладається на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України. Умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку, визначені у
Законі України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до п.18 ч.3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Отже, Законом встановлено юридичні
санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявності факту невиконання
зобов'язань, а при ухиленні боржника
від їх виконання. Право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України виникає
винятково у випадку доведення фактів
умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань. Поряд з цим, про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків у виконавчому провадженні
може свідчити невиконання ним своїх
обов'язків, передбачених ч.6 ст. 12 Закону
України «Про виконавче провадження»,
зокрема, утримання від вчинення дій,
які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; не надання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; несвоєчасна явка
за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб тощо.

Будь-яких належних та допустимих
доказів, які б свідчили саме про
ухилення боржника (ТОВ «Партнер») від
виконання зобов'язань, а саме: не
надання у строк, встановлений
державним виконавцем, достовірних
відомостей про свої доходи та майно, у
тому числі про майно, яким він володіє
спільно з іншими особами, про рахунки у
банках чи інших фінансових установах;
неповідомлення державного виконавця
про майно, що перебуває в заставі або в
інших осіб, а також про кошти та майно,
належні боржникові від інших осіб тощо,
державним виконавцем суду не надано.

Враховуючи положення наведених
законодавчих актів, суд приходить до
висновку, що подання Головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Сіщук В.В. про тимчасове обмеження у
виїзді за межі України з вилученням
паспортного документу керівника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Партнер» - ОСОБА_2, не
підлягає задоволенню, оскільки в
матеріалах справи відсутні докази саме
ухилення боржника від виконання
зобов'язань.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 60, 377-1, 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання Головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Сіщук В.В. про тимчасове
обмеження у виїзді за межі України з
вилученням паспортного документу
керівника Товариства з обмеженою
відповідальністю «Партнер» - ОСОБА_2 -
залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги на
ухвалу суду першої інстанції протягом
п'яти днів з дня її проголошення, а у
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано, а у разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: