АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/3346/2014
Головуючий в І інстанції
Доповідач: Цуканова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року грудня місяця «22» дня
колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого Цуканової І.В.

Суддів: Склярської І.В.

Вейтас І.В.

при секретарі Благовещенській
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на рішення
Каланчацького районного суду
Херсонської області від 03 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 до приватного підприємця
ОСОБА_10 про розірвання договору оренди
землі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року позивачі звернулися до
суду із зазначеним позовом до
відповідача, в якому, з урахуванням
уточнень, просили розірвати договір
оренди землі від 03.08.2006р., укладений на 15
років, в частині, що стосується кожного
із них як власника земельної ділянки.
При цьому посилалися, що відповідач
неналежно використовує орендовані
земельні ділянки, що призводить до
погіршення властивостей землі та
втрати родючості, та не привів договір
у відповідності до Указу Президента
України в редакції від 13.09.2012р. «Про
додаткові заходи щодо соціального
захисту селян - власників земельних
ділянок та земельних часток (паїв)»
щодо недопущення розміру плати за
оренду земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
менше від 3-х відсотків вартості
земельної ділянки.

Рішенням Каланчацького районного суду
Херсонської області від 03 жовтня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі просили
рішення суду скасувати, ухвалити нове,
яким позов задовольнити, посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
процесуального права щодо оцінки
доказів.

Заслухавши доповідача, представників
сторін, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачі згідно державних актів є
власниками земельних ділянок,
переданих для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованих на території
Олексіївської сільської ради
Каланчацького району Херсонської
області.

03.08.2006р. громадяни-власники земельних
ділянок, в т.ч. позивачі уклали з
приватним підприємцем ОСОБА_10 договір
оренди землі строком на 15 років.

Даний договір зареєстровано у
Херсонській регіональній філії Центру
державного земельного кадастру 03.08.2006р.

Згідно п.п. 9, 11 договору оренди землі
орендна плата вноситься орендарем у
грошовій формі в розмірі 1,5% вартості
грошової оцінки землі, що складає 387,45
грн. кожному орендодавцю за один пай за
один рік оренди землі. Орендна плата
вноситься один раз на рік не пізніше 25
листопада.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст. 651 ЦК
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Частина 1 ст.32 Закону України «Про
оренду землі» передбачає, що на вимогу
однієї із сторін договір оренди землі
може бути достроково розірваний за
рішенням суду в разі невиконання
сторонами обов'язків, передбачених
ст.ст. 24, 25 цього Закону та умовами
договору, в разі випадкового знищення
чи пошкодження об'єкта оренди, яке
істотно перешкоджає передбаченому
договором використанню земельної
ділянки, а також на підставах
визначених Земельним кодексом України
та іншими законами України.

Згідно з ч.1 ст. 24 Закону України «Про
оренду землі» орендодавець має право
вимагати від орендаря: використання
земельної ділянки за цільовим
призначенням згідно з договором
оренди; дотримання екологічної безпеки
землекористування та збереження
родючості, додержання державних
стандартів, норм і правил; дотримання
режиму водоохоронних зон, прибережних
захисних смуг, зон санітарної охорони,
санітарно-захисних зон, зон особливого
режиму використання земель та
територій, які особливо охороняються;
своєчасного внесення орендної плати.

За ч.2 ст. 25 Закону України «Про оренду
землі» орендар земельної ділянки
зобов'язаний: приступати до
використання земельної ділянки в
строки, встановлені договором оренди
землі, зареєстрованим в установленому
законом порядку; виконувати
встановлені щодо об'єкта оренди
обмеження (обтяження) в обсязі,
передбаченому законом або договором
оренди землі; дотримуватися режиму
використання земель
природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення,
оздоровчого, рекреаційного та
історико-культурного призначення; у
п'ятиденний строк після державної
реєстрації договору оренди земельної
ділянки державної або комунальної
власності надати копію договору
відповідному органу державної
податкової служби.

Позивачі посилаються на те, що орендар
порушив п.31 договору щодо дотримання
сівозмін, застосування протиерозійних
систем обробітку ґрунту, поповнення
винесених з урожаєм мікро - і
мікроелементів, тобто з моменту
укладення договору оренди
відповідачем неналежно
використовується вказана земельна
ділянка, що призводить до погіршення її
властивостей та втрати родючості.
Будь-якими добривами зазначена
земельна ділянка не оброблялась.
Позивачами в процесі розгляду справи
було надано акти від 19.06.2014 року,
складені комісією, що створена на
підставі наказу начальника управління
агропромислового розвитку №2 від
18.03.2014р., в яких відображено, що на
належних позивачам земельних ділянках
маються посіви сільськогосподарських
культур, в основному вони зріджені та в
значній мірі зарощені бур'янами.

Для перевірки доводів позивачів, судом
було проведено виїзне судове засідання
для огляду земельних ділянок
позивачів, за участю сторін та членів
комісії, що складали акти обстеження
19.06.2014 року. Під час огляду було
встановлено, що на всіх земельних
ділянках не витримано густоту посіву
та мається забур'яненість, що призведе
до зниження врожайності.

Оскільки

- актами від 19.06.2014р. підтверджено
наявність посівів на земельних
ділянках позивачів,

- позивачі не надали доказів
використання земельних ділянок не за
їх цільовим призначенням, погіршення
їх стану,

- показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12
про забур'яненість земельних ділянок
судом оцінені критично, оскільки вони
не є спеціалістами з питань визначення
стану земельних ділянок,

то суд вважав, що відповідач не порушив
п.31 договору оренди землі.

Позивачі також обґрунтували позов тим,
що орендар порушив п.13 договору, а саме:
відповідач тривалий час не переглядав
розмір орендної плати, яку
безпідставно відмовлявся збільшувати
до 3% від проіндексованої вартості
земельної ділянки відповідно до Указу
Президента України від 19.08.2008р.

За змістом ст. 21 Закону України «Про
оренду землі» розмір та умови орендної
плати, що указані в договорі, не можуть
суперечити чинному на час укладення
договору законодавству.

Так, договір між сторонами, укладено
03.08.2006р. - у період дії Указу Президента
України від 02.02.2002р. №92/2002 «Про
додаткові заходи щодо соціального
захисту селян-власників земельних
ділянок та земельних часток (паїв)»,
яким було встановлено мінімальний
розмір орендної плати у 1,5% визначеної
відповідно до законодавства, вартості
земельної ділянки.

Указом Президента України від 19.08.2008р.
№725/2008 «Про невідкладні заходи щодо
захисту власників земельних ділянок та
земельних часток (паїв)» встановлено
розмір орендної плати не менше 3%
визначеної відповідно до
законодавства вартості земельної
ділянки. Цей Указ набрав чинності з дня
його опублікування, та в його тексті
відсутнє посилання про поширення його
дії на договори, укладені до набрання
ним чинності, оскільки зазначений Указ
має рекомендаційний характер, і крім
того, він набрав чинності після
укладення договору оренди землі між
сторонами, тому за думкою суду, розмір
орендної плати можна змінити лише за
згодою сторін.

Крім того, з відомостей розрахунків за
договором оренди від 03.08.2006р.
вбачається, що позивачі у 2013 році
отримали орендну плату значно більшу,
ніж 1,5% від грошової вартості переданих
в оренду земельних ділянок.

Оскільки позивачами не доведено
наявність підстав для розірвання
договору оренди, то суд вважав позовні
вимоги незаконними, необґрунтованими і
не підлягаючими задоволенню.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи, підтверджуються
дослідженими судом доказами,
ґрунтуються на вимогах закону.

Рішення ухвалено судом з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, тому підстав для його скасування
не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про
недослідження судом обсягу розрахунку
з орендної плати з позивачами в період
дії договору колегія суддів не приймає
до уваги, оскільки несплатою
відповідачем орендної плати позивачі
свої вимоги не обґрунтовували.

Безпідставними є також посилання
апелянтів на доведеність
забур'яненості земельних ділянок, як на
підставу розірвання договору оренди,
оскільки відсутні докази погіршення
внаслідок забур'яненості властивостей
землі та втрати її родючості.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 315, п.1 ч.1 ст. 307
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 відхилити.

Рішення Каланчацького районного
суду Херсонської області від 03 жовтня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: