Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/5120/14р.
Головуючий у 1-й інстанції
Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова
О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Якимівського районного суду
Запорізької області від 20 жовтня 2014
року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ПАТ «ВТБ Банк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В позові зазначало, що 22 січня 2013 року
між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_3 укладено
Кредитний договір № R6В.
Відповідно до умов п. 3. Кредитного
договору, ПАТ «ВТБ Банк» надав ОСОБА_3
кредит у сумі 42 500,00 грн., зі сплатою 27%
річних та кінцевим строком погашення
заборгованості до 22.01.2017р., а ОСОБА_3
зобов'язалася повернути кредит і
сплачувати за його користування
відсотки та комісійну винагороду в
сумі, в строки та на умовах, що
передбачені Кредитним договором.
Підписанням Кредитного договору
ОСОБА_3 підтвердила своє приєднання до
Правил споживчого кредитування
фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк» з якими
вона ознайомилася та погодилася. Банк
свої зобов'язання за Кредитним
договором перед ОСОБА_3 виконав,
надавши їй кредит в сумі 42 500,00 грн. В
порушення умов Кредитного договору, а
саме: п. 4.1. за користування кредитом
Відповідач сплачує відсотки у розмірі,
зазначеному в п. 3.3. цього договору, або
у розмірі який змінено відповідно до
п.п. 3.3., 5.2.7. цього договору, п. 4.2.
відсотки за користування кредитом за
поточний місяць нараховуються двічі на
місяць: 27 та в останній робочий день
кожного місяця. Період за який
сплачуються відсотки з 28 числа
попереднього місяця по 27 число
поточного місяця, п. 4.6. повертати
кредит, відсотки, у відповідності до
графіку. Сума щомісячного платежу
розраховується так, що протягом строку
кредитування вказаного в п. З.2.
Кредитного договору, сума кредиту
відповідно до п. З.1. Кредитного
договору та нараховані відсотки
повертаються в повному обсязі.
Відповідно до п. 7.1. Кредитного
договору, у разі прострочення
зобов'язань з повернення кредиту та/або
сплати відсотків за його користування
та/або інших платежів згідно з умовами
договору, Відповідач зобов'язується
сплатити на користь Банку пеню за кожен
день прострочення у розмірі 0,5% від суми
прострочення зобов'язань за кожен день
порушення виконання зобов'язань,
включаючи день погашення. Враховуючи
вищевикладене відповідач свої
зобов'язання перед Банком не виконав. В
результаті порушення умов Кредитного
договору № R6В від 22.01.2013р., станом
на 12.03.2014 року, згідно розрахунку
заборгованості по кредиту
заборгованість складається з
заборгованості по кредиту, відсоткам,
комісії, пені у загальній сумі 49903,02
грн. Борг за кредитом з урахуванням
індексу інфляції та 3% річних складає 38
827,13 грн. Поточна заборгованість за
кредитом 35 035,91 грн. Прострочена
заборгованість за кредитом 3 708,83 грн.
Інфляційні витрати 56,47 грн. 3 відсотка
річних 25,92 грн. Борг за відсотками з
урахуванням індексу інфляції та 3%
річних - 1403,82 грн. Поточна
заборгованість по відсотках 28,19 грн.
Прострочена заборгованість по
відсотках - 1369,46грн. Інфляційні витрати
- 3,85 грн.; 3 відсотка річних - 2,32 грн. Борг
за комісією з урахуванням індексу
інфляції та 3% річних 5134,04 грн. Поточна
заборгованість за комісією - 718,25 коп.
Прострочена заборгованість за
відсотками 4 309,50 грн. Інфляційні
витрати -75,42грн. 3 відсотка річних -
30,87грн. Пеня за несвоєчасне повернення
відсотків та кредиту - 4538,03 грн.

В ході судового розгляду, ПАТ «ВТБ
Банк» звернулося до суду з заявою про
збільшення позовних вимог, в якій
просило суд стягнути з ОСОБА_4 на
користь Банк загальну суму
заборгованості у розмірі 62 013,97 грн., яка
складається з наступного: борг за
кредитом 38 744,74 грн., поточна
заборгованість за кредитом 32 906,01 грн.;
прострочена заборгованість за
кредитом 5 838,73 грн.; борг за відсотками 4
689,97 грн.; поточна заборгованість за
відсотками 773,30 грн.; прострочена
заборгованість за відсотками 3 916,67 грн.;
борг за комісійною винагородою 7182,50
грн.; поточна заборгованість за
комісійною винагородою 718,25 грн.;
прострочена заборгованість за
комісійною винагородою 6 464,25грн.; пеня
за несвоєчасне повернення відсотків,
кредиту та комісійної винагороди 11 396,76
грн.; та судовий збір у розмірі 620,14 грн.

Рішенням Якимівського районного суду
Запорізької області від 20 жовтня 2014
року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВТБ
Банк» заборгованість за вказаним
кредитним договором у розмірі 62 013,
97грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«ВТБ Банк» судовий збір у розмірі 620
гривень 14 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4
подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на незаконність, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справ,
просить рішення суду скасувати,
позовні вимоги залишити без розгляду.

Позивачем надані заперечення на
апеляційну скаргу, в яких він вважає
доводи апеляційної скарги
безпідставними і просить залишити
рішення без змін.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта ОСОБА_5,
представника позивача ОСОБА_6,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін. Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини та відповідні
правовідносини.

22 січня 2013 року сторонами укладено
кредитний договір № R6В.

Відповідно до умов п. 3. кредитного
договору ПАТ «ВТБ Банк» надав ОСОБА_3
кредит у сумі 42 500,00 грн. зі сплатою 27%
річних та кінцевим строком погашення
заборгованості до 22.01.2017р., а ОСОБА_3
зобов'язалася повернути кредит і
сплачувати за його користування
відсотки та комісійну винагороду в
сумі, в строки та на умовах, що
передбачені кредитним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням своїх
обов'язків позичальником
заборгованість останньої перед
позивачем склала 62 013,97 грн., яка
складається з боргу за кредитом 38 744,74
грн., поточної заборгованості за
кредитом 32 906,01 грн.; простроченої
заборгованості за кредитом 5 838,73 грн.;
боргу за відсотками 4 689,97 грн.; поточної
заборгованості за відсотками 773,30 грн.;
простроченої заборгованості за
відсотками 3 916,67 грн.; боргу за
комісійною винагородою 7182,50 грн.;
поточної заборгованості за комісійною
винагородою 718,25 грн.; простроченої
заборгованості за комісійною
винагородою 6 464,25грн.; пені за
несвоєчасне повернення відсотків,
кредиту та комісійної винагороди 11 396,76
грн.

Під час апеляційного розгляду справи
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що суд першої
інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 212
- 215 ЦПК України належно оцінив надані
сторонами докази, виконав вимоги
цивільного судочинства і вирішив
справу згідно з законом, вирішивши
питання наявності обставин, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, суті правовідносин, що
випливають із встановлених обставин,
правильно застосував правові норми до
цих правовідносин і дійшов вірного
висновку про задоволення позову.

Судом вірно врегульовано спірні
правовідносини застосуванням ст.ст.
610, 625, 1048-1050 ЦК України, з системного
аналізу яких вбачається, що
зобов'язання за договором, у тому числі
за договором кредиту, за яким
кредитодавець надає кошти, а
позичальник зобов'язується їх
повернути за сплатою процентів, є
обов'язковими для виконання сторонами,
має виконуватися належним чином, з
застосуванням відповідальності за
порушення грошового зобов'язання.

Доводи апеляційної скарги щодо
нікчемності вказаного кредитного
договору з тієї підстави, що на першій
сторінці кредитного договору не має
підписів сторін, що апелянт вважає
недотриманням письмової форми
правочину, не мають свого
підтвердження.

З матеріалів справи видно, що кредитний
договір №R6В укладений у
письмовій формі, скріплений підписами
та печаткою юридичної особи банку, що
відповідає вимогам ст. 1055 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги щодо права
банку вимагати лише різницю між
наданими та повернутими коштами у
порядку стягнення безпідставно
набутого майна спростовані під час
апеляційного розгляду справи.

Укладений між сторонами вказаний
кредитний договір не має ознак
нікчемності. При цьому колегія суддів
виходить з правил ст. 204 ЦК України, якою
визначено принцип презумпції
правомірності правочину і вказано, що
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Доводи апеляційної скарги щодо
неврахування судом усіх платежів за
квитанціями відповідачки спростовані
при апеляційному розгляді справи,
оскільки надані нею квитанції про
сплату 19100грн. апелянт безпідставно
відраховує від суми, отриманої у
кредит, не беручи до уваги платність
наданого кредиту, нарахування за
неналежне виконання умов договору, що
не відповідає вищевказаним нормам
матеріального права та умовам
вказаного кредитного договору.

Доводи апеляційної скарги, що позов
підписано не уповноваженою особою не
мають свого підтвердження, оскільки
повноваження представника посвідчені
належною довіреністю від імені
юридичної особи з наданням повноважень
на подачу та підписання позовних заяв
та ін.

Інших доводів апеляційна скарга не
містить.

Таким чином, при розгляді справи
апеляційним судом встановлено, що
рішення суду першої інстанції
постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та для постановляння нового
рішення по справі

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Якимівського районного суду
Запорізької області від 20 жовтня 2014
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: