Справа № 758/7741/13-ц
У Х В А Л А

02 грудня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Богінкевич С.
М. ,

при секретарі - Власюк М. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу клопотання Головного
управління юстиції у м.Києві в
інтересах ОСОБА_2 про визнання та
надання дозволу на примусове виконання
вироку Окружного суду в м.Бялимстоку І
Відділ цивільний (Республіка Польща) по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
підвищення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва
надійшло клопотання Головного
управління юстиції у м. Києві в
інтересах ОСОБА_2 про визнання та
надання дозволу на примусове виконання
рішення Окружного суду в м.Бялимстоку І
Відділ цивільний (Республіка Польща) по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
підвищення розміру аліментів ОСОБА_1 на
утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 по
350 злотих щомісячно кожному, починаючи
з 05.02.2011 року.

У своєму клопотанні заявник стверджує,
що ОСОБА_2, у відповідності до Конвенції
про стягнення аліментів за кордоном,
укладеної 20.06.1956 року, звернувся із
заявою про визнання та виконання в
Україні рішення польського суду до
Міністерства юстиції України, на яке
Законом України від 20.07.2006 «Про
приєднання України до Конвенції про
стягнення аліментів за кордоном»
покладено виконання функції органу, що
приймає, та органу, що передає
документи на підставі вищезазначеної
Конвенції.

Вказує, що ОСОБА_2, посилаючись на те, що
боржниця ОСОБА_6 не виконує свої
зобов'язання по сплаті аліментів на
утримання дітей, у зв'язку з чим просить
визнати та здійснити примусове
виконання рішення польського суду в
Україні.

У судовому засіданні 02.12.2014 року
представник заявника ОСОБА_7
клопотання підтримала та просила його
задоволити з підстав, викладених у
ньому.

У судове засідання 02.12.2014 року боржник
ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_8 не
з'явились, у відповідності до п. 5 ст.395
ЦПК України їх неявка у судове
засідання не є перешкодою для розгляду
клопотання, якщо будь-якою з сторін не
було порушено питання про перенесення
його розгляду. Питань про перенесення
розгляду даного клопотання до суду не
надходило.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, представником боржника ОСОБА_8
до суду були подані заперечення, у яких
останній клопотання не підтримав та
просив у його задоволенні відмовити,
мотивуючи тим, що у матеріалах справи
відсутні докази, які б підтверджували
що ОСОБА_6, відносно якої винесене
рішення і яка не приймала участь у
розгляді справи, отримала виклик у
судове засідання своєчасно і належним
чином, згідно з законодавством тієї
договірної сторони, на території якої
рішення було винесене. Крім того, в
матеріалах справи відсутні докази, які
свідчать про те, що Суд Республіки
Польща звертався про правову допомогу
по встановленню місця проживання
останньої на території України, а тому
відповідачка не була належним чином
повідомлена про день та час розгляду
справи.

Вислухавши пояснення представника
заявника та дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
клопотання підлягає задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. ст. 395 ЦПК України
розгляд клопотання про надання дозволу
на примусове виконання рішення
іноземного суду проводиться суддею
одноособово у відкритому судовому
засіданні.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про
міжнародне приватне право» в Україні
можуть бути визнані та виконані
рішення іноземних судів у справах, що
виникають з цивільних, трудових,
сімейних та господарських
правовідносин, вироки іноземних судів
у кримінальних провадженнях у частині,
що стосується відшкодування шкоди та
заподіяних збитків, а також рішення
іноземних арбітражів та інших органів
іноземних держав, до компетенції яких
належить розгляд цивільних і
господарських справ, що набрали
законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 390 ЦПК України
рішення іноземного суду (суду
іноземної держави; інших компетентних
органів іноземних держав, до
компетенції яких належить розгляд
цивільних чи господарських справ;
іноземних чи міжнародних арбітражів)
визнаються та виконуються в Україні,
якщо їх визнання та виконання
передбачено міжнародним договором,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або за
принципом взаємності.

У відносинах між Україною та
Республікою Польща діє Конвенція про
стягнення аліментів за кордоном,
укладеної 20.06.1956 року, до якої Україна
приєдналась відповідно до Закону
України «Про приєднання України до
Конвенції про стягнення аліментів за
кордоном» від 20.06.2006 року.

Відповідно до вказано Закону Україна
приєдналась до згаданої Конвенції з
такою заявою: «відповідно до ст. 2
Конвенції виконання функцій Органу,
що приймає, та Органу, що передає, в
Україні покладається на Міністерство
юстиції України".

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції у
випадку, коли позивач перебуває на
території однієї Договірної Сторони
(далі - держава позивача), а відповідач
підпадає під юрисдикцію іншої
Договірної Сторони (далі - держава
відповідача), позивач може подати заяву
про стягнення аліментів з відповідача
до Органу, що передає, у державі
позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Конвенції до
заяви додаються всі відповідні
документи, у тому числі, у разі
необхідності, доручення, яке
вповноважує Орган, що приймає, діяти
від імені позивача або призначити
будь-яку іншу особу діяти від імені
позивача. Вона також супроводжується
фотокарткою позивача та, у разі
можливості, фотокарткою відповідача.

Відповідності до ч. 1 ст. 391 ЦПК України,
рішення іноземного суду може бути
пред'явлено до примусового виконання в
Україні протягом трьох років з дня
набрання ним законної сили, за винятком
рішення про стягнення періодичних
платежів, яке може бути пред'явлено до
примусового виконання протягом усього
строку проведення стягнення з
погашенням заборгованості за останні
три роки.

За вимогами ч. 1 ст. 392, ч.1 ст. 393 ЦПК
України питання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду розглядається судом за
місцем проживання (перебування) або
місцезнаходження боржника. Клопотання
про надання дозволу на примусове
виконання рішення іноземного суду
подається до суду безпосередньо
стягувачем (його представником) або,
згідно з міжнародною угодою, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, іншою особою (його
представником).

Відповідно до ч. 2 ст. 394 ЦПК України, до
клопотання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду додаються документи,
передбачені міжнародними договорами,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 3 ст. 394 ЦПК України якщо
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, не визначено перелік
документів, що мають додаватися до
клопотання, або за відсутності такого
договору, до клопотання додаються такі
документи:

1) засвідчена в установленому порядку
копія рішення іноземного суду, про
примусове виконання якого подається
клопотання;

2) офіційний документ про те, що рішення
іноземного суду набрало законної сили
(якщо це не зазначено в самому рішенні);

3) документ, який засвідчує, що сторона,
стосовно якої постановлено рішення
іноземного суду і яка не брала участі в
судовому процесі, була належним чином
повідомлена про час і місце розгляду
справи;

4) документ, що визначає, в якій частині
чи з якого часу рішення іноземного суду
підлягає виконанню (якщо воно вже
виконувалося раніше);

5) документ, що посвідчує повноваження
представника (якщо клопотання
подається представником);

6) засвідчений відповідно до
законодавства переклад перелічених
документів українською мовою або
мовою, передбаченою міжнародними
договорами України

Як вбачається з матеріалів справи,
вироком районного суду в м.Бялимстоку
ІV Відділ Сім'ї та неповнолітніх
(Республіка Польща) від 05.03.2010 року було
вирішено: «З днем 1- грудня 2009 року
засуджує аліменти від відповідача
ОСОБА_1 на користь неповнолітніх
позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі по
250 (двісті п'ятьдесять) злотих щомісяць
на користь кожного з
позивачів,передоплата по 15-того
кожного місяці разом з законними
відсотками у розмірі 13% річних
процентів у випадку прострочання
терміну оплати кожного з внесків,в руки
законного представника неповнолітніх
позивачів ОСОБА_2» (а.с.40).

Відповідно до вироку Окружного суду в
м.Бялимстоку І Відділ Цивільний
(Республіка Польща) від 13.01.2011 року було
вирішено: «Витрати на утримання та
виховання неповнолітніх дітей сторін
суд обтяжує обох батьків,але засуджені
аліменти від відповідача ОСОБА_1 для
неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5
рішенням Районного суду в Бялимстоку з
дня -5 березня 2010 року в справі IV RC 1009/09 у
розмірі по 250 злотих для кожного з
них,підвищує до суми 350 (триста
п'ятьдесять) злотих місячно для кожного
з них,оплачене заздалегідь до дня 15-ого
кожного місяця до рук позивача ОСОБА_2
разом з відсотками у розмірі 13% річних
відсотків у разі прострочення платежу»
(а.с.16).

Представник боржника ОСОБА_6 - ОСОБА_8 у
своїх запереченнях, як на підставу для
відмови у задоволенні клопотання
посилався на ту обставину, що вона як
сторона у справі була позбавлена
можливості взяти участь у судовому
процесі через те, що їй не було належним
чином повідомлено про розгляд справи
Окружним судом в м.Бялимстоку І Відділ
Цивільний (Республіка Польща), однак
судом судом не можуть взято до уваги,
оскільки повністю спростовуються
матеріалами справи.

Так, за клопотанням представника
заявника від 24.06.2014 року Вх.№24197/14/Вх.
Подільським районним судом з метою
з'ясування питання про дотримання
процедури належного повідомлення
боржника, яке здійснюється за правилам
процесуального закону Республіки
Польща, а не України, у відповідності до
вимог ст.415 ЦПК України та п. «а» ст. 7
Конвенції про стягнення аліментів за
кордоном, було витребувано інформацію
від польського суду (а.с.130-132).

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання клопотання Подільського
районного суду м.Києва про виконання
дій у цивільній справі від 09.07.2014 року,
Головою Окружного суду у м.Бялисток
(Республіка Польща) було направлено
лист (а.с.146-147), у якому зазначено, що
«ОСОБА_1 у справі № 1С 1862/10, яку
розглядає Окружний суд у м.Бялисток,
невідому по місцю перебування,
представляв куратор, що був
призначений відповідно до польського
законодавства - стаття 143 та 144
Цивільного процесуального кодексу
(ст.143 Якщо стороні, якої місце
перебування невідоме, має бути
відправлений позов або інший
процесуальний документ, який викликає
необхідність захисту її прав, вручення,
до моменту зголошення сторони або її
представника, або уповноваженого, може
відбутись лише до рук каратора
призначеного на прохання зацікавленої
особи, судом, який виносить судове
рішення. Ст.144. параграф 1 Голова
призначить куратора, якщо заявник
обґрунтує, що місце перебування
сторони невідоме. У справах про
аліменти вимоги а також у справах про
встановлення походження дитини та про
зв'язані з цим вимоги, голова перед
призначенням куратора проведе
відповіднє розслідування з метою
встановлення місця проживання або
тимчасового місця проживання
відповідача. Параграф 2 Про призначення
куратора головуючий по будинку та
приміщенні війта (бургомістра, мера
міста), а у більш серйозних випадках,-
якщо вважає за необхідне,- також у
пресі. Параграф 3. Від моменту вручення
листа куратору, набуває воно чинності.
Однак суд може узалежнити ефективність
вручення від закінчення визначеного
строку від моменту розміщення
повідомлення в будинку суду.»

Як вбачається з матеріалів справи,
копія позову та повістка на слухання
була направлена куратору - ОСОБА_10,
призначеній відповідно до постанови
Окружного суду у м.Бялисток (Республіка
Польща) від 26.11.2010 року (а.с.153), що
підтверджується розпискою про
отримання поштового відправлення
(а.с.150).

У зв'язку з вищевикладеним, суд
приходить до висновку, що боржник
ОСОБА_6 у встановленому порядку та
своєчасно була повідомлена про час і
місце розгляду справи.

Вирок Окружного суду в м.Бялимстоку І
Відділ Цивільний (Республіка Польща)
від 13.01.2011 року набрав законної сили
(а.с.16-17) та підлягає виконанню. На
території Республіки Польщі вказаний
вирок не виконувався.

Відповідно до довіреності від 16.05.2013
року громадянин Польщі ОСОБА_2
уповноважив Головне управління
юстиції у м.Києві представляти його
інтереси під час розгляду
вищезазначеного клопотання.

Відповідно до довіреності від 05.03.2014
року за №2/33/1788 Головне управління
юстиції у м. Києві уповноважило ОСОБА_7
представляти інтереси громадянина
Польщі ОСОБА_2.

Строк пред'явлення рішення іноземного
суду до примусового виконання подано у
відповідності до вимог ст. 391 ЦПК
України.

Вивчивши клопотання та дослідивши
додані до нього документи, суддею
встановлено, що вони відповідають
вимогам ст. 394 ЦПК України.

У відповідності до ст.396 ЦПК України
підставами для відмови у задоволенні
клопотання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду є наступне:

1. Клопотання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду не задовольняється у
випадках, передбачених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України.

2. Якщо міжнародними договорами, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, такі випадки
не передбачено, у задоволенні
клопотання може бути відмовлено:

1) якщо рішення іноземного суду за
законодавством держави, на території
якої воно постановлено, не набрало
законної сили;

2) якщо сторона, стосовно якої
постановлено рішення іноземного суду,
була позбавлена можливості взяти
участь у судовому процесі через те, що
їй не було належним чином повідомлено
про розгляд справи;

3) якщо рішення ухвалене у справі,
розгляд якої належить виключно до
компетенції суду або іншого
уповноваженого відповідно до закону
органу України;

4) якщо ухвалене рішення суду України у
спорі між тими самими сторонами, з того
ж предмета і на тих же підставах, що
набрало законної сили, або якщо у
провадженні суду України є справа у
спорі між тими самими сторонами, з того
ж предмета і на тих же підставах до часу
відкриття провадження у справі в
іноземному суді;

5) якщо пропущено встановлений
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, та цим Законом строк
пред'явлення рішення іноземного суду
до примусового виконання в Україні;

6) якщо предмет спору за законами
України не підлягає судовому розгляду;

7) якщо виконання рішення загрожувало б
інтересам України;

8) в інших випадках, встановлених
законами України.

Судом встановлено, що перелічені вище
підстави для відмови у задоволенні
клопотання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду відсутні.

Згідно п. 8 ст. 395 ЦПК України якщо в
рішенні іноземного суду суму стягнення
зазначено в іноземній валюті, суд, який
розглядає це клопотання, визначає суму
в національній валюті за курсом
Національного Банку України на день
постановлення ухвали.

На день постановлення даної ухвали, а
саме 02.12.2014 року, курс польської валюти
по відношенню до гривні України
встановлено Національним банком
України відповідно до повідомлення на
офіційному сайті Національного банку
України, який становить 449,2201 гривень
(за 100 польських злотих). При
перерахунку іноземної валюти 350
польських злотих за курсом
Національного Банку України сума в
перерахунку в національній валюті
становить 1 572,27 грн.

На підставі викладеного та керуючись
Конвенцією про стягнення аліментів за
кордоном, укладеної 20.06.1956 року, Законом
України «Про приєднання України до
Конвенції про стягнення аліментів за
кордоном» від 20.06.2006 року, ст. 81 Закону
України «Про міжнародне приватне
право», ст.ст. 390 - 398 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання Головного управління
юстиції у м. Києві про надання дозволу
на виконання на території України
вироку Окружного суду в м.Бялимстоку І
Відділ цивільний (Республіка Польща) по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 від
13.01.2011 року про збільшення розміру
аліментів з ОСОБА_6 на утримання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 по
350 злотих щомісячно кожному, починаючи
з 05.02.2011 року - задоволити.

Визнати та надати дозвіл на примусове
виконання вироку Окружного суду в
м.Бялимстоку І Відділ цивільний
(Республіка Польща) по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 від 13.01.2011 року
про збільшення розміру аліментів з
ОСОБА_6 на утримання неповнолітніх
дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 по 350 злотих щомісячно
кожному, починаючи з 05.02.2011 року, що
згідно з офіційним курсом
Національного Банку України станом на
02.12.2014 року складає - 1 572,27 грн.

Видати виконавчий лист про стягнення
аліментів з ОСОБА_6, зареєстрованої за
адресою: АДРЕСА_1 аліменти на користь
неповнолітніх дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 по
350 злотих щомісячно кожному, починаючи
з 05.02.2011 року, що згідно з офіційним
курсом Національного Банку України
станом на 02.12.2014 року складає - 1 572,27 грн.
на рахунок банку - ING Bank Slaski S.A. номер
рахунку: НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_2.

Вирок іноземного суду підлягає
виконанню з 05.02.2011 року.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги ухвала, якщо вона не скасована,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяС. М. Богінкевич