Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" грудня 2014 р.
м.
Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді Саландяк О.Я.

секретаря Кащенко Г.Р.,

за участі позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Жмеринка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Жмеринської міської ради про визнання
права власності на спадкове майно,-

в с т а
н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Жмеринської міської ради про визнання
права власності на спадкове майно,
мотивуючи його тим, що за договором про
надання у безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
праві особистої власності від 15.09.1970 р.
її матері ОСОБА_2 було надано земельну
ділянку площею 500 кв.м для будівництва
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1.
На вказаній земельній ділянці її мати
побудувала одноповерховий житловий
будинок, але не оформивши право
власності на будинок, ІНФОРМАЦІЯ_2
померла. Рішенням виконкому
Жмеринської міської ради № 138 від 17.07.2014
р. змінено поштову адресу
домоволодіння на АДРЕСА_1. Згідно
заповіту від 17.03.2009 р. мати заповіла все
своє майно позивачці. 24.09.2014 р.
позивачка отримала в Жмеринській
міській нотаріальній конторі
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом після смерті матері на
спадкове майно, яке складається із
земельної ділянки площею 0,0765 га, що в
АДРЕСА_1. Окрім зазначеної земельної
ділянки до складу спадкового майна
входить і житловий будинок з
господарськими будівлями, який
рахується за померлою матір'ю, але
через відсутність правовстановлюючих
документів на вказаний будинок вона не
може оформити свої спадкові права на
нього. Просить визнати за нею право
власності на спадкове майно після
смерті матері ОСОБА_2, а саме житловий
будинок з господарськими будівлями,
який розташований в АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позов підтримала, за викладених в
позовній заяві обставин, просить його
задовольнити. Додатково пояснила, що
все своє свідоме життя прожила в
будинку АДРЕСА_1. Обставин будівництва
та оформлення будинку вона не знає,
однак її мати вважала, що будинок
оформлений належним чином. Позивачка
лише при оформленні спадщини виявила
відсутність належних документів і
отримала відмову нотаріуса у видачі
свідоцтва про право на спадщину, а тому
змушена звернутись до суду. Їй відомо,
що в будинку після 1993 року
здійснювалось переобладнання та
будівництво господарських споруд, на
даний час знесено стару вбиральню та
побудовано нову. Інших спадкоємців, які
б претендували на спадщину немає.
Позивачка отримала свідоцтво про право
на спадщину за заповітом на земельну
ділянку, на якій розташовано будинок та
на вклади в Ощадбанку. Просить позов
задовольнити, судові витрати віднести
на її рахунок та не стягувати з
відповідача.

Представник відповідача - Жмеринської
міської ради Вінницької області в
судове засідання не з'явилась, але
через канцелярію суду надала письмову
заяву, в якій не заперечує щодо
задоволення позову та згідно ст. 174 ч. 4
ЦПК України покладається на розсуд
суду, просить справу розглядати без її
участі (а.с.46-47).

Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності представника
відповідача відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК
України, враховуючи що сторона
скористалась своїми процесуальними
правами.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
оглянувши матеріали інвентаризаційної
справи № (5689) 1294 домоволодіння в
АДРЕСА_1, копію спадкової справи №267/2013
до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2,
дослідивши письмові докази, вважає, що
визнання представником відповідача
позову необхідно прийняти, оскільки це
не суперечить закону і не порушує
будь-чиїх прав та інтересів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.
Жмеринка померла мати позивачки -
ОСОБА_2. (а.с. 7, 5)

Згідно заповіту від 17.03.2009 р.,
посвідченого державним нотаріусом
Жмеринської міської нотаріальної
контори ОСОБА_4, зареєстрованим в
реєстрі за № 2-398, що був чинним на час
смерті спадкодавця, ОСОБА_2 заповіла
все своє майно, де б воно не було і з
чого б воно не складалось і взагалі все
те, що буде їй належати на день смерті і
на що вона матиме право за законом
своїй дочці ОСОБА_1. (а.с. 6)

Позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину
після смерті своєї матері ОСОБА_2 та
24.09.2014 р. отримала свідоцтво про право
на спадщину за заповітом (а.с. 9), згідно
якого спадщина, на яку видане свідоцтво
складається з земельної ділянки площею
0,0765 га, розташованої на території
АДРЕСА_1, кадастровий номер
:00:003:4358, цільове призначення
земельної ділянки - для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, та
зареєструвала вказане майно у
встановленому порядку (а.с.10).

Крім того, позивачка звернулась до
Жмеринської міської нотаріальної
контори для отримання свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на
житловий будинок з господарськими
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1,
належний її матері ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 Однак постановою
державного нотаріуса № 1922/02-31 від 24.09.2014
р. їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на вказане нерухоме майно
через відсутність правовстановлюючих
документів на вказаний житловий
будинок з господарськими будівлями
виданих на ім'я померлої ОСОБА_2 (а.с. 41)

Згідно висновку звіту про технічний
стан об'єкту нерухомого майна по
АДРЕСА_1 Вінницької області,
встановлено його задовільний стан. (а.с.
22-36).

Рішенням виконавчого комітету
Жмеринської міської ради № 138 від 17.07.2014
р. змінено поштову адресу
домоволодінню з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1, яке
належить ОСОБА_2 згідно договору
передачі у безстрокове користування
земельною ділянкою для будівництва
житлового будинку від 15.09.1970 р. № 4093.
(а.с. 21)

В судовому засіданні судом оглянуто
матеріали інвентаризаційної справи №
(5689) 1294 на домоволодіння по АДРЕСА_1,
згідно яких встановлено, що:

- рішенням виконкому Жмеринської
міської ради депутатів трудящих від
10.09.1970 р. № 391 вирішено виділити
земельну ділянку під будівництво
індивідуального житлового будинку гр.
ОСОБА_2 по АДРЕСА_1, площею 500 кв.м
(а.інв.спр. 8.),

- актом Жмеринського міського БТІ від
14.09.1970 р. на підставі вищезазначеного
рішення виконкому Жмеринської міської
ради проведено в натурі відвід
земельної ділянки площею 500 кв.м під
індивідуальне будівництво будинку
ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 (після зміни назви
АДРЕСА_1), загальною площею 500,0 кв.м
(а.інв.спр. 9);

- 15.09.1970 р. між ОСОБА_2 та комбінатом
комунальних підприємств Жмеринської
міської ради укладено нотаріально
посвідчений договір про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки площею 500 кв.м по АДРЕСА_1 для
будівництва індивідуального житлового
будинку на право особистої власності з
кількістю кімнат від однієї до п'яти
включно (а.інв.спр. 6-7)

- ОСОБА_2 10.09.1970 р. у Жмеринському
комбінаті комунальних підприємств
отримано дозвіл на проведення робіт на
земельній ділянці АДРЕСА_1 на підставі
рішення № 391 від 10.09.1970 р. Технічна
документація затверджена у складі
типового проекту та акту відводу
(а.інв.спр. 10-11).

На а.інв.спр. 25 міститься заява
ОСОБА_2 від 18.02.1993 р. з проханням вислати
техніка для інвентаризації будинку у
зв'язку із завершенням будівництва. На
вказаній заяві також міститься
відмітка техніка про те, що роботу
виконано 24.02.1993 р.

Копія технічного паспорту,
виготовленого 24.02.1993 р., на спірне
домоволодіння міститься на а.с. 18-20. В
даному технічному паспорті зазначено,
що акт приймання в експлуатацію
відсутній. Есплікація внутрішніх площ
до плану житлового будинку від 24.02.1993
року міститься на а.19
інвентаризаційної справи. Самочинних
споруд у вказаному технічному паспорті
та інвентаризаційній справі станом на
24.02.1993-24.03.1993 року не встановлено та
спірний будинок складається із:
житловий будинок «А», 1980 року побудови,
загальною площею 61,1 кв.м, житловою
площею 45.9 кв.м., веранда «а» 1980 року
побудови, підвал «П/А», к - крильцо, Б
-вбиральня, огорожа № 1, ворота № 2,
хвіртка №3, що розташовані в АДРЕСА_1.
При визначенні площ спірного будинку
станом на 24.02.1993 року суд бере до уваги
саме матеріали інвентаризаційної
справи (а.інв.спр. 15-19), оскільки вони є
первинними документами, а наданий суду
для огляду технічний паспорт від 24.02.1993
року містить незастережені
виправлення, а саме виправлено: кладову
ІІ на кухню, а кімнату 1-4 на житлову
кімнату, що не відповідає технічному
паспорту 2014 року, у якому вбачається
самовільну зміну назви кімнати 1-6
(раніше 1-4) з кухні на кімнату
(а.інв.спр.41)

Відповідно до довідки КП «ВООБТІ» та
копії технічного паспорту від 21.05.2014 р.
ОСОБА_2 є забудовником житлового
будинку 1980 року побудови з
господарськими будівлями та спорудами
по АДРЕСА_1 (а.с. 37-39, 40), наявні самочинно
збудовані: прибудова «а1» загальною
площею 14,5 кв.м, підвал «п/а1», літня
кухня з сараєм «В» та самочинно
переобладнана кухня в кімнату 1-6 площею
15,2 кв.м, інвентаризаційна вартість
спірного будинку із надвірними
спорудами становить 145237 грн. Крім того,
після інвентаризації 1993 року на
території домоволодіння побудовано у
1995 році цегляна вбиральня під літ «Г».
Встановлені наявні самочинні побудови
та переобладнання також
підтверджуються повідомленням
(а.інв.справи 44) КП ВООБТІ №42 від 30.05.2014
року на ім»я начальника інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області про
виявлення відхилень від затвердженого
проекту будівництва житлового будинку
по вул. Відродження б. 83 в м.Жмеринка.

Відповідно до матеріалів
спадкової справи № 267/2013 щодо майна
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (а.с. 52-65)
встановлено, що спадкування після
смерті ОСОБА_2 здійснюється за
заповітом від 17.03.2009 року, що є чинним та
не скасованим. Єдиним спадкоємцем за
вказаним заповітом є позивачка -
ОСОБА_1, яка у встановлений законом
строк прийняла спадщину, звернувшись
до Жмеринської міської нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини та прийняла частину спадщини
у виді земельної ділянки, на якій
розташований спірний будинок та
вкладів в «Ощадбанку». Наявності осіб,
які б мали право на обов'язкову частку у
спадщині не встановлено, наявності
інших спадкоємців не встановлено.

Відповідно до ст. 25 ЦК України -
цивільна правоздатність фізичної
особи виникає в момент її народження і
припиняється в момент її смерті; згідно
п.11 ч. 1 ст. 346 ЦК України - право
власності припиняється в разі смерті
власника; згідно ст. 1216 ЦК України -
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців); згідно із ст.
1217 ЦК України, спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом; відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК
України спадкоємцями за заповітом і за
законом можуть бути фізичні особи, які
є живими на час відкриття спадщини;
згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять всі права, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинились внаслідок
його смерті; відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК
України право на спадкування мають
особи, визначені у заповіті; заповітом
є особисте розпорядження фізичної
особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК
України).

У 1980 році державна реєстрація
права власності на житлові будинки,
споруди регулювалася підзаконними
нормативними актами, зокрема такими, як
Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року № 56. Зазначений нормативний
акт передбачав державну реєстрацію
будівель, споруд, державну реєстрацію
права власності на нерухоме майно, на
підставі зокрема і договорів про
надання у безстрокове користування
земельної ділянки для відбудови і
експлуатації будівель, проте
виникнення права власності на будинки,
споруди не залежало від державної
реєстрації до часу набрання чинності
ЦК та Законом України від 01 липня 2004
року «Про державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином судом встановлено, що
спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, на відведеній для
будівництва земельній ділянці,
відповідно до отриманого дозволу та
проекту, було у 1980 році завершено
будівництвом житловий будинок по
АДРЕСА_1, який пройшов інвентаризацію
24.02.1993 року з виготовленням відповідних
документів, однак в експлуатацію
прийнятий не був, також не отримано
свідоцтво про право власності, що стало
підставою для відмови нотаріуса у
видачі спадкоємцю ОСОБА_1 свідоцтва про
право власності на спадкове майно за
заповітом. Відповідно до
інвентаризаційної справи на спірне
домоволодіння та копії технічних
паспортів на це ж домоволодіння наявні
самочинно зведені у 1995 році будівлі та
переобладнання.

Представник відповідача по справі
позов визнав, не заперечував проти його
задоволення і згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК
України, у разі визнання відповідачем
позову, суд за наявності для того
законних підстав, ухвалює рішення про
задоволення позову. В даному випадку
визнання позову відповідачем не
суперечить закону, не порушує нічиїх
прав, свобод та законних інтересів.

Частинами 1 та 2 ст. 376 ЦК України
визначено, що житловий будинок,
будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи, чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.
Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього. Самочинно збудовані будівлі,
самочинно переобладнані приміщення не
можуть бути об»єктами спадкування.

За таких обставин суд вважає можливим
задовольнити позовні вимоги позивачки
частково, оскільки після завершення у
1980 році будівництва у спірному
домоволодінні було здійснено
самочинне, в розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК
України, будівництво прибудови «а1» до
будинку «А», підвалу «п/а1», літньої
кухні з сараєм «В» та самочинно
переобладнано кухню в кімнату 1-6 у
будинку «А», убиральню «Б» знесено, що
зафіксовано у акті поточних змін від
21.05.2014 р. (а.інв.спр. 41) та у технічному
паспорті 2014 року.

Відповідно до ст.ст. 25, п.11 ч.1 346, 376, 1216,
1217, 1218, ч.1 ст. 1222, 1258, 1262, 1273 ЦК України,
керуючись, ст.ст. 10, 11, 15, 30, 60, 61, 158, ч.4 174,
212-215 ЦПК України суд, -

в и
р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності в порядку спадкування за
заповітом на житловий будинок з
надвірними спорудами, що позначені в
інвентаризаційній справі №1294
домоволодіння по АДРЕСА_1, станом на
24.03.1993 року: житловий будинок «А», 1980
року побудови, загальною площею 61.1 кв.м,
житловою площею 45,9 кв.м., веранда «а» 1980
року побудови, підвал «П/А», огорожа № 1,
ворота № 2, хвіртка №3, що розташовані в
АДРЕСА_1, який рахується за ОСОБА_2,
померлою ІНФОРМАЦІЯ_2.

В решті позову - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок
позивачки ОСОБА_1

На рішення суду позивачкою протягом
десяти днів з дня його проголошення
може бути подано апеляційну скаргу до
апеляційного суду Вінницької області
через Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області, а особами, що не
були присутніми при його проголошенні -
у цей же строк з дня отримання копії
рішення.

Суддя