АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

24 грудня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого -
Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І.,
Чобіток А.О.

при секретарі - Бабіч
К.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Інгосстрах», третя особа:
Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Приват банк», про
захист прав споживача, стягнення суми
страхового відшкодування, за
апеляційною скаргою представника
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Інгосстрах» -
Шуліки Аліни Володимирівни на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 14 жовтня 2014 року,

встановила:

у травні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив стягнути
з відповідача на користь третьої особи
ПАТ «КБ «Приват банк» 11 428 грн. 75 коп.
страхового відшкодування та стягнути
з відповідача на користь позивача 800
грн. витрат на проведення
автотоварознавчого дослідження,
посилаючись на те, що 23 травня 2012 року
між ПАТ «СК «Інгосстрах» та ПАТ «КБ
«Приват Банк» було укладено договір
страхування наземного транспортного
засобу, 29 грудня 2012 року стався
страховий випадок, однак відповідачем
було відмолено у виплаті страхового
відшкодування.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року позов
задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
представник відповідача подала
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивач посилався на те, що 23 травня 2012
року між ним та третьою особою по
справі ПАТ КБ «Приват Банк» було
укладено кредитний договір на
придбання автомобіля марки «Geely CK»,
держномер НОМЕР_2. 25 травня 2012 року між
ПАТ КБ «Приват банк» та відповідачем
ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах»
було укладено договір страхування
наземного транспортного засобу,
відповідно до умов якого майном, що
страхується, є вказаний автомобіль. 29
грудня 2012 року стався страховий
випадок. однак страховик відмовив
позивачу у виплаті страхового
відшкодування у зв'язку із ненаданням
страхувальником копії протоколу
медичного огляду.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року позов
задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що медичний
огляд позивача на стан сп'яніння не
проводився у зв'язку з тим, що
постраждалих при ДТП не було та у
працівників ДАІ не виникло сумнівів
щодо тверезості водія. Такий висновок
суду є законним та обґрунтованим,
відповідає встановленим по справі
обставинам.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 23
травня 2012 року між ПАТ «Страхова
компанія «Інгосстрах» та ПАТ
Комерційний банк «Приват Банк» був
укладений договір страхування
наземного транспорту № КІV0АХ.
Майном, яке підлягало страхуванню, є
автомобіль НОМЕР_1.

Згідно довідки ДАІ, яка міститься в
матеріалах справи, 29 грудня 2012 року по
вул. Клавдіївській, 36 в м. Києві
трапилась ДТП, внаслідок якої
застрахований автомобіль отримав
механічні ушкодження заднього бампера,
заднього лівого крила, заднього
правого колеса. Листом ПАТ "Страхова
компанія «Інгосстрах» від 18 січня 2013
року позивачу було відмовило у виплаті
страхового відшкодування у зв'язку з
ненаданням страхувальником копії
протоколу медичного огляду.

В своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що судом не було
враховано те, що надання протоколу
медичного огляду про встановлення
факту сп'яніння є обов'язковою умовою
для одержання страхового
відшкодування відповідно до
укладеного договору страхування.
Однак, такі доводи апелянта є
необґрунтованими та не можуть бути
підставою для скасування рішення суду.

Так, згідно п.1.1 Інструкції про порядок
направлення громадян для огляду на
стан сп'яніння в заклади охорони
здоров`я та проведення огляду з
використанням технічних засобів,
затвердженої Наказом Міністерства
внутрішніх справ України, Міністерства
охорони здоров`я, Міністерства юстиції
України від 24.02.1995р. №114/38/15-36-18,
встановлення у правопорушника стану
сп'яніння здійснюється на підставі
його огляду, який проводиться згідно з
вимогами цієї Інструкції працівниками
міліції з використанням індикаторних
трубок «Контроль тверезості» або інших
спеціальних технічних засобів та (або)
працівниками медичних закладів.
Проведення огляду на стан сп'яніння
водіїв, судноводіїв та інших осіб, які
керують транспортними засобами,
річковими і маломірними судами з
ознаками сп'яніння, а так само
зазначених осіб, незалежно від
наявності ознак сп`яніння, учасників
дорожньо-транспортних пригод,
внаслідок яких постраждали громадяни,
є обов'язковим.

В даному випадку, судом першої
інстанції вірно встановлено, що при
вказаній ДТП постраждалих не було, а
тому у зв'язку з тим, що у працівників
ДАІ не виникло сумнівів щодо
тверезості позивача на час ДТП,
медичний огляд не проводився.
Відсутність зазначеного протоколу не
може бути підставою для відмови у
задоволенні позову, оскільки всі інші
необхідні документи були подані
страховику, а з матеріалів ДАІ не
вбачається наявності стану сп'яніння у
позивача, працівники міліції не
направляли позивача на огляд на стан
сп'яніння.

Посилання апелянта на те, що
вигодонабувачем за договором
страхування є ПАТ КБ «Приват банк», а не
позивач, також не заслуговують на
увагу, оскільки оскаржуваним рішенням
було стягнуто суму страхового
відшкодування на користь третьої особи
ПАТ КБ «Приват Банк», а не на користь
ОСОБА_1 Крім того. ПАТ КБ «Приват Банк» є
засновником ПрАТ «Страхова компанія
«Інгосстрах».

За таких обставин, судом першої
інстанції було повно та всебічно
встановлено обставини справи,
перевірено їх доказами, правильно
застосовано норми матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, доводи, викладені в апеляційній
скарзі, висновків суду не спростовують,
а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Інгосстрах» -
ШулікиАліни Володимирівни відхилити, а
рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 14 жовтня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 759/5228/14-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/14837/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Петренко Н.О.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.