Ухвала

іменем україни

24 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М.,
Ступак О.В.,

Парінової І.К.,
Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, МКП
«Основаніє» Департаменту ЖКГ
Запорізької міської ради про зміну
договору найму житлового приміщення,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 6 березня 2014 року та
рішення апеляційного суду Запорізької
області від 14 травня 2014 року

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що він і ОСОБА_4
постійно проживають та зареєстровані
за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 займає кімнату № 6, а позивач
кімнату № 2 в указаній квартирі.

Посилаючись на те, що між ним та ОСОБА_4
склались неприязні стосунки з приводу
недомовленості по сплаті
житлово-комунальних послуг, просив
змінити договір найму житлового
приміщення, в якому він проживає,
виділивши йому у користування кімнату
площею 17,35 кв. м під № 2 за вказаною
адресою та зобов'язати МКП «Основаніє»
укласти з ним окремий договір найму для
проживання в кімнаті № 2.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 6 березня

2014 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено.

Змінено договір найму в житловому
приміщенні: в квартирі АДРЕСА_1,
закріплено за ОСОБА_3 окрему кімнату №
2, площею 17,35 кв. м.

Зобов'язано МКП «Основаніє»
Департаменту ЖКГ Запорізької
міськради укласти з ОСОБА_3 окремий
договір найму на окрему кімнату № 2,
площею17,35 кв. м в квартирі АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 14 травня

2014 року рішення Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 6 березня 2014 року
змінено, доповнено абз. 2 резолютивної
частини після слів «площею 17,35 кв. м»
наступним: залишивши в загальному
користуванні приміщення коридорів,
кухні,туалету, ванної.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати судові рішення і ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 відмовити,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Судами встановлено, що згідно довідки
МКП «Основаніє» від

22 березня 2013 року № 1009, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
постійно зареєстровані та проживають в
квартирі АДРЕСА_1.

Загальна площа вказаної квартири - 60,95
кв. м, житлова площа -

34,7 кв. м.

Квартира № 69 складається із двох
ізольованих кімнат № 2 та № 6 і кожна з
них має площу по 17,35 кв. м.

Департамент ЖКГ Запорізької міської
ради МКП «Основаніє» є
балансоутримувачем вказаної квартири.

Відповідно до ст. 104 ЖК України член
сім'ї наймача вправі вимагати, за
згодою інших членів сім'ї, які
проживають разом з ним, укладення з ним
окремого договору найму, якщо жилу
площу, що припадає на нього, може бути
виділено у вигляді приміщення, яке
відповідає вимогам статті 63 цього
Кодексу.

У разі відмови членів сім'ї дати згоду
на укладення окремого договору найму, а
також у разі відмови наймодавця в
укладенні такого договору спір може
бути вирішено в судовому порядку.

Згідно ст. 63 ЖК України, предметом
договору найму жилого приміщення в
будинках державного і громадського
житлового фонду є окрема квартира або
інше ізольоване жиле приміщення, що
складається з однієї чи кількох кімнат,
а також одноквартирний жилий будинок.

Також, згідно з ст. 104 ЖК України суд
вправі задовольнити вимоги члена сім'ї
наймача про поділ жилого приміщення,
якщо жилу площу, що припадає на нього
(або з урахуванням укладеної угоди про
порядок користування жилим
приміщенням), може бути виділено у
вигляді ізольованого приміщення, яке
складається з однієї або кількох
кімнат, розмір якого не менше
встановленого для надання одній особі.

У пункті 16 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» від 12 квітня 1985 року № 2
роз'яснено, що в силу ст. 104 ЖК суд вправі
задовольнити вимоги члена сім'ї
наймача про поділ жилого приміщення,
якщо жилу площу, що припадає на нього
(або з урахуванням укладеної угоди про
порядок користування жилим
приміщенням), може бути виділено у
вигляді ізольованого приміщення, яке
складається з однієї або кількох
кімнат, розмір якого не менше
встановленого для надання одній особі.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3
суд першої інстанції обґрунтовано
виходив із вищевказаних норм закону та
з того, що укладенням договору найму
окремого ізольованого приміщення є
правом позивача.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи
резолютивну частину рішення суду
першої інстанції, дійшов правильного
висновку про її доповнення, оскільки
задовольняючи позовні вимоги про зміну
договору найму зазначеної квартири,
суд першої інстанції не визначив
порядок користування сторонами іншими
приміщеннями квартири - коридорами,
кухнею, туалетом, ванною, що
знаходяться в їх спільному
користуванні,

Залишивши в загальному користуванні
приміщення коридорів, кухні, туалету,
ванної апеляційним судом було
правомірно доповнено рішення суду
першої інстанції, а в іншій частині
залишено без змін.

Доводи касаційної скарги про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими не
заслуговують на увагу, оскільки їх
оцінка проведена з дотриманням вимог
ст. 212 ЦПК України.

Отже, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що судами
правильно встановлено та належно
перевірено обставини, які мають
значення для правильного вирішення
справи, судові рішення ухвалені із
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для їх зміни чи скасування немає.

З огляду на те що судові рішення
ухвалені з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
касаційна скарга підлягає відхиленню
згідно із положеннями ст. 337 ЦПК
України.

Керуючись статтями 332, 336, 337, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 6 березня

2014 року та рішення апеляційного суду
Запорізької області від 14 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді: В.М.
Коротун І.К. Парінова О.В. Ступак С.П.
Штелик