Справа № 202/5315/14-ц
Провадження № 2/0202/4179/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 грудня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Слюсар
Л.П.

при секретарі
Фісун К.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи ОСОБА_3, виконавчий комітет
Індустріальної районної у місті
Дніпропетровську ради,
Дніпропетровська міська рада про
усунення перешкод в користуванні
власністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у травні 2014 року звернувся до
суду із позовною заявою до відповідача
ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, виконавчий
комітет Індустріальної районної у
місті Дніпропетровську ради про
усунення перешкод в користуванні
власністю.

Ухвалою Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2014
року в якості третьої особи було
залучено Дніпропетровську міську
раду.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що на підставі
договору купівлі-продажу від 11.12.2013
року, на праві спільної часткової
власності, Позивачу належить нежитлова
будівля, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, та складається з: будівля
складу ВГМ № 2 з прибудовою М-1, М1-1,
загальною площею 52 кв.м. Іншим
співвласником нерухомого майна є
ОСОБА_3 - третя особа по справі. Право
спільної часткової власності на
Нерухоме майно було зареєстроване
11.12.2013 року в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно по 1/2
частини кожному, реєстраційний номер
нерухомого об'єкта № 01.

Позивач також зазначив, що приймаючи
від продавця Нерухоме майно, вони
з'ясували, що поруч з фасадною стіною
нежитлового приміщення М-1 та М1-1, на
відстані менш ніж 0,10 м., з виходом на
АДРЕСА_1 розташовані металеві
конструкції малої архітектурної форми
(далі - МАФ). Як було з'ясовано, ці МАФи
належали відповідачці, це стало
зрозумілим з того що саме вона
користувалась МАФами для ведення
торгівельної діяльності. Відповідачка
підтвердила факт належності цих МАФ
саме їй, про що написала власноручну
розписку.

24.01.2014 року між Позивачем ОСОБА_1,
третьою особою ОСОБА_3 та відповідачем
ОСОБА_2 була укладена угода, за умовами
якої відповідачка брала на себе
зобов'язання в термін до 1 травня 2014
року закінчити використання МАФів, та
прибрати МАФи, оскільки дозвільних
документів на їх розташування за
місцем де вони встановлені у неї
відсутні. МАФи встановлені з грубим
порушенням будівельних та
протипожежних норм.

Кінцевим терміном виконання
зобов'язання про закінчення
використання МАФів визначено саме
01.05.2014 року. Угода була підписана
власноручно сторонами та
відповідачкою в присутності свідків.

Станом на теперішній час відповідачка
не виконує умови угоди. Крім того
володіє та користується МАФами за
відсутності у неї відповідних
дозвільних документів від органів
місцевого самоврядування,
підтвердження права на користування
чи володіння земельною ділянкою на
якій розташовані МАФи.

Просили суд: усунути перешкоди в
користуванні власністю, а саме
зобов'язати ОСОБА_2 знести самовільно
встановлені малі архітектурні форми -
кіоски, які розташовані впритул до
фасадної стіни приміщення М1-1 за
адресою: м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_1.

Представник позивача у судове
засідання з'явився, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, та просив
суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання
з'явилася, позовні вимоги не визнала,
просила суд у задоволенні позову
відмовити.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився. Про час і місце слухання
справи повідомлявся належним чином.
Про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи Виконавчого
комітету Індустріальної районної у
місті Дніпропетровську ради в судове
засідання не з'явилися. Відповідно до
клопотання представник просив суд
розглядати справу без участі
представника. Вказав про те, що за
період з 2007 року по даний час
Дніпропетровською міською радою були
прийняті ряд нормативних актів, які
регулюють порядок розташування малих
архітектурних форм, оформлення та
отримання дозвільних документації
суб'єктами підприємницької діяльності.
Право надання дозволу на видачу
відповідної дозвільної документації
віднесено до компетенції компетентних
управлінь Дніпропетровської міської
ради.

Представник третьої особи
Дніпропетровської міської ради в
судове засідання не з'явився. Про час і
місце слухання справи повідомлялись
належним чином. Про причину неявки суд
не повідомили.

Суд, вислухавши представника позивача,
відповідача, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, на підставі
договору поділу нерухомого майна від 06
березня 2014 року посвідченого
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, та
зареєстрованим в реєстрі за №355
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 домовилися про
поділ нерухомого майна, яке
складається з об'єкту нерухомого майна:
будівлі та споруди, які розташовані за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Калинова, №8, які належать на праві
спільної часткової власності, які в
цілому складаються з будівлі
прохідної та диспетчерської літ. Н-2, н,
н1,н2, загальна площа 47,5 кв.м., убиральня
літ. Д, гаражі літ. У,Ф,Х склад ділянки
№6 літ.С-1, загальною площею 76,3 кв.м.,
центральний склад літ.Л-1, л-1, л1,л2,л3,л4,
загальною площею 929,9 кв.м.

86/100 частин вищевказаного майна
належить ОСОБА_5 та 14/100 частин
вищевказаного майна належить (в рівних
частинах 7/100 частин кожному) ОСОБА_1,
ОСОБА_3 .

Відповідно до п.6 Договору у власність
ОСОБА_1, ОСОБА_3 переходить в рівних
частинах тобто по ? частині кожному: а)
нежитлові будівлі: будівля прохідної
та діспечерської літ.Н-2, н, н1, н2 ,
загальна площа 47, убиральня літ.Д,
гаражі літ.У, Ф,Х, склад ділянки №6
літ.С-1, загальною площею 76,3 кв.м., які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (
а.с.26-27).

Згідно до витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності ОСОБА_1
належить на праві спільної часткової
власності ? частина нежитлових
будівель: будівля прохідної і
діспечерської літ Н-2, н, н1,н2, загальна
площа 47,5 кв.м., убиральня літ. Д, гараж
літ. У, Ф, Х, склад ділянки №6 літ. С-1,
загальною площею 76,3 кв.м. ( а.с.28-29)

На підставі рішення Дніпропетровської
міської ради №70/2 від 19.06.2002 року гр.
ОСОБА_2 отримала в оренду дві земельні
ділянки площею 0,0009 га. та 0,0009 га. по
АДРЕСА_1. Відповідно до договорів
оренди №2836 та №№2838 від 27.01.2003 року,
строк дії договорів оренди до 31.12.2004
року ( а. с.87-92).

Відповідно до п. 4.1 даного договору
оренди відповідачу надано право
розміщати на орендованій земельній
ділянці кіоск.

ОСОБА_2 є приватним підприємцем, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця №563381 ( а.с. 84).

ОСОБА_2 неодноразово надавала до
Дніпропетровської міської ради заяви
про оформлення права користування
частини території по АДРЕСА_1 - 2
кіосків з продажу продовольчих і
непродовольчих товарів. Так остання
заява прийнята Департаментом
споживчого ринку і сфери послуг
Дніпропетровської міської ради 10.12.2014
року вхідні №38,№39.

Судом встановлено, що металеві кіоски
розміщені на земельній ділянці, яка
прилегла до нежитлової будівлі по
АДРЕСА_1, відповідно до плану-схеми
земельної ділянки. Земельний податок
за землю не сплачується. Використання
земельної ділянки для розміщення
тимчасової споруди для здійснення
підприємницької діяльності за
відсутністю рішення органу місцевого
самоврядування чи виконавчої влади є
порушенням діючого законодавства
України.

Згідно до п.1 Рішенням виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради від 20.11.2013 року №523 про усунення
наслідків порушень Тимчасових правил
благоустрою території міста
Дніпропетровська заплановано протягом
2014 року демонтування самовільно
встановлених торгівельних кіосків за
адресою: АДРЕСА_1. Вирішено: усунути
наслідки порушень Тимчасових правил
благоустрою території міста
Дніпропетровська шляхом припинення
функціонування та демонтування
самовільно встановлених торговельних
кіосків у місцях загального
користування, у тому числі на зупинках
громадського транспорту, а саме: 1.1 вул.
Калиновій ( Амур-Нижньодніпровський
район, Індустріальний район) ( а.с. 74-77).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 386 ЦК
України, власник який має підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Згідно ст.391 ЦК України власник має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Суд критично відноситься до укладеної
між сторонами угоди №24/01/2014 від 24.01.2014
року щодо демонтажу кіосків до 01
травня 2014 року, оскільки в даному
договорі не тільки переплутані сторони
договору, але й як вбачається із
матеріалів справи ОСОБА_1 не є
власником нежитлового приміщення М-1 та
М1-1, біля яких розташовані металеві
конструкції малої архітектурної форми,
а є власником ? частини приміщень
нежитлових будівель: будівля прохідної
і діспечерської літ Н-2, н, н1,н2,
загальна площа 47,5 кв.м., убиральня літ.
Д, гараж літ. У, Ф, Х, склад ділянки №6
літ. С-1, загальною площею 76,3 кв.м., що і
підтверджується Витягом з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності, тому
права позивача не порушуються і він не
є належним позивачем по справі.

Виходячи із вищевикладеного та
оцінюючи докази в їх сукупності суд не
вбачає законних підстав для
задоволення позовних вимог та
вимушений в позові відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України
оскільки позивачу відмовлено в
задоволені позовних вимог то судові
витрати не відшкодовуються.

Керуючись: ст. ст. 15, 16, 391 ЦК України, ст.
ст. 3, 7, 11, 15, 30, 60, 88, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
відповідача ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3,
виконавчий комітет Індустріальної
районної у місті Дніпропетровську
ради, Дніпропетровська міська рада про
усунення перешкод в користуванні
власністю - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі протягом
десяти днів з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Л.П. Слюсар