Дата документу 31.10.2014
Справа № 0814/7525/2012
Провадження № 2/334/11/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2014р. Ленінський
районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого
судді Мусієнко Н.М.,

при
секретарі Петракей Р.С.

за участю
адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення
перешкод у користуванні квартирою та
встановлення порядку користування,
суд, -

в с т
а н о в и в

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів про встановлення порядку
користування квартирою, та визначення
ідеальної частки власності.

У судовому засіданні уточнив позовні
вимоги та просив усунути перешкоди у
користуванні квартирою та
встановлення порядку користування.

В уточненій позовні заяві зазначив, що
21.01.2010р. йому приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 було видано свідоцтво
про придбання майна з прилюдних торгів,
якщо прилюдні торги не відбулись
відповідно до ст.61 Закону України «Про
виконавче провадження» та на підставі
постанови ВП №12332108 від 13.01.2010р.,
затвердженої начальником Ленінської
ВДВС ЗМУЮ та акта державного виконавця
про передачу майна стягувачу в рахунок
погашення боргу, затвердженого
начальником Ленінського ВДВС ЗМУЮ
13.01.2010р.

Згідно вказаного свідоцтва ОСОБА_3 став
власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.
Вказане свідоцтво зареєстровано в
орендному підприємстві Запорізьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації та видано технічний
паспорт.

Іншими 2/3 частин квартири АДРЕСА_1
сумісно володіють відповідачі ОСОБА_4
та ОСОБА_5

Квартира №21 має площу 66,19кв.м. Житлова
площа складає 41,6кв.м. Квартира
складається з трьох кімнат розмірами:
14,6 кв.м., 16,6 кв. м, 10,4 кв.м. Згідно
розрахунку ідеальних часток ОСОБА_3 в
квартирі належить 13,87кв.м. житлової
площі.

У позивача з відповідачами склалися
неприязні стосунки. Відповідачі по
справі - подружжя ОСОБА_5 не дають своєї
згоди на вселення ОСОБА_3 в спірну
квартиру. Вони займають в квартирі дві
суміжні кімнати площею 16,6 кв.м. та 10,4
кв.м., третю ізольовану кімнату - площею
14,6 кв.м. займає їхній син ОСОБА_7 зі
своєю сім'єю.

Просить суд усунути перешкоди у
користуванні квартирою шляхом
вселення, встановити порядок
користування квартирою наступним
чином: виділити у користування ОСОБА_3
ізольовану кімнату загальною площею 14,6
кв. м., виділити у користування ОСОБА_4
та ОСОБА_5 суміжні кімнати площею 10,4 кв.
м та 16,6 кв.м.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
просив їх задовольнити в повному
обсязі. Також додав, що рішенням
Ленінського райсуду №2/334/834/2013 від
29.05.2013р. в задоволенні позову ОСОБА_7 до
ОСОБА_3, Ленінського ВДВС, 3-ті особи
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_9 про визнання
недійсними постанови про передачу
майна стягувану та свідоцтва про
придбання нерухомого майна з прилюдних
торгів було відмовлено, рішення
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Запорізької області №22-ц778/3626/13, та
набуло законної сили 09.07.2013р.

Відповідачі позов не визнали, проти
позову заперечували, просили суд
відмовити у його задоволенні, пояснили
суду, що їх син ОСОБА_7 скоїв злочин, в
наслідок якого ОСОБА_3 була причинена
матеріальна шкода. Згодом ОСОБА_3, в
порядку відшкодування спричиненої
йому шкоди, придбав 1/3 спірної квартири.

Крім того вони мають похилий вік, різні
хронічні захворювання, та хочуть
дожити в своїй квартирі без сторонніх
осіб та яких-небудь змін їхнього
становища. Запропонований позивачем
порядок користування їх квартирою їм
не підходить, оскільки в кімнаті, якою
бажає користуватися позивач,
знаходиться балкон, без якого в побуті
вони не можуть обходитися, оскільки
зберігають там овочі, сушать білизну,
дихають свіжим повітрям. Крім того в їх
квартирі зареєстровані та проживають
їх син ОСОБА_7 та маленька онука ОСОБА_11
які займають кімнату з балконом, на яку
претендує позивач. Впускати сторонню
особу в свою квартиру категорично
заперечують.

У судовому засіданні представник
відповідачів адвокат ОСОБА_2 проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_3
заперечувала з підстав викладених в
письмових запереченнях., просила суд в
його задоволенні відмовити у повному
обсязі.

Допитаний судом свідок ОСОБА_7 суду
пояснив, що зі своїми батьками -
відповідачами він проживає однією
сім'єю, ведуть спільне господарство,
батьки тривалий час хворіють,
потребують сторонньої допомоги, в
кімнаті, яку просить виділити собі
позивач, на теперішній час мешкає він,
його дружина та їх неповнолітня донька;
батьки мешкають та тривалий час
користуються двома суміжними
кімнатами, проживання сторонньої особи
- ОСОБА_3 в їх квартирі призведе до
смерті батьків.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін та їх
представників, свідка ОСОБА_7,
дослідивши докази в їх сукупності, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав:

Судом встановлено, що 21.01.2010р. ОСОБА_3
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_6
було видано свідоцтво про придбання
майна з прилюдних торгів, при умові що
прилюдні торги не відбулись відповідно
до ст.61 ЗУ «Про виконавче провадження»
та на підставі постанови ВП №12332108 від
13.01.2010р., затвердженої начальником
Ленінської ВДВС ЗМУЮ та акта
державного виконавця про передачу
майна стягувачу в рахунок погашення
боргу, затвердженого начальником
Ленінського ВДВС ЗМУЮ 13.01.2010р.

Вказане свідоцтво зареєстровано в
орендному підприємстві Запорізьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації та видано технічний
паспорт. Згідно цього свідоцтва ОСОБА_3
на праві власності належить 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1.

Відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві
власності належить 2/3 частини квартири
АДРЕСА_1.

Рішенням Ленінського райсуду м.
Запоріжжя №2/334/834/2013 від 29.05.2013р. в
задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_3,
Ленінського ВДВС, 3-ті особи ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_9 про визнання недійсними
постанови про передачу майна стягувану
та свідоцтва про придбання нерухомого
майна з прилюдних торгів було
відмовлено, рішення залишено без змін
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області №22-ц778/3626/13, та набуло законної
сили 09.07.2013р.

Згідно довідки центра обслуговування
споживачів міського комунального
підприємства «Основаніє» від 21.10.2013р. в
спірній квартирі зареєстровані
відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 їх син
ОСОБА_7 та онука ОСОБА_11

Згідно технічному паспорту спірна
квартира складається з трьох кімнат:
житлова кімната 14,6кв.м. - ізольована
кімната, житлові кімнати площею 16,6кв.м,
10,4кв.м. суміжні між собою.

Встановлено, що між позивачем і
відповідачами склалися неприязні
відносини, які перешкоджають
загальному спільному користуванню
спірною квартирою. Відповідачі не
дають позивачу ключ від квартири,
категорично заперечують проти його
вселення та проживання в квартирі, а
також перешкоджають вселенню.

Згідно з ст.319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджується
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна будь
які дії, які не суперечать закону. Також
у ст.321 ЦК України, зазначено, що право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права, чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має
право на виділ в натурі частки з майна,
яке знаходиться в сумісній частковій
власності.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №20 від 22
грудня 1995р. «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності», суд вправі
поділити в натурі квартиру, яка є
спільною сумісною чи спільною
частковою власністю, на вимогу
учасника (учасників) цієї власності,
якщо можливо виділити сторонам
ізольовані жилі та інші приміщення з
самостійними виходами. У протилежному
випадку судом може бути встановлено
порядок користування приміщенням
квартири, якщо про це заявлено позов.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 04 жовтня
1991р. «Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок», суд вправі визначити порядок
користування ізольованими
приміщеннями у квартирі, яка належить
на праві приватної власності. Службові
приміщення у вищевказаній квартирі
залишити в загальному користуванні
співвласників.

Керуючись ст. ст. 10,60,212-215 ЦПК України,
ст.ст.319,364,383,391 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_3 перешкоди в
користуванні квартирою АДРЕСА_1 та
вселити його в зазначену квартиру.

Встановити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1 наступним чином:

Виділити у користування ОСОБА_3
приміщення №6 - ізольовану житловою
кімнатою площею 14,6 кв.м.;

Виділити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 приміщення
№7 та № 8 - дві суміжні житлові кімнати
площею - 16,6 кв.м. та 10,4 кв. м. в зазначеній
квартирі.

У загальному користуванні
співвласників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
залишити: службові приміщення №1-
коридор площею 9,6 кв.м., №2 - ванну
кімнату площею 2,2кв.м, №3 - туалет
площею 2,12кв.м., №4 - комору площею 0,4
кв.м., №5 - кухню - площею 9,6 кв.м.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через Ленінський районний суд
м.Запоріжжя. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Мусієнко Н. М.