Справа № 364/189/14-ц
Провадження № 2/364/92/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2014 року, Володарський районний суд
Київської області, в складі:

головуючого судді
Моргун Г. Л.,

за участю секретаря
Сіваченко Л. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Володарка справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

Позивач у лютому 2014 року звернувся до
суду з названим позовом, в якому
вказував, що 10 липня 2012 року він
зареєстрував шлюб з ОСОБА_2. Від шлюбу
вони дітей не мають. Спільне життя не
склалося і подальше спільне
проживання є неможливим,
сімейно-шлюбні відносини між ними
припинено з лютого 2013 року.

Позивач просить суд розірвати шлюб між
ним - ОСОБА_1 , та ОСОБА_2, зареєстрований
10.07.2012 року Центральним відділом
державної реєстрації шлюбів міста
Києва з державним Центром розвитку
сім'ї , про що в книзі реєстрації актів
цивільного стану зроблено запис за №
1299.

В судовому засіданні позивач
підтримав свої позовні вимоги ,
посилаючись на обставини викладені у
позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася , у своїх письмових
поясненнях адресованих суду
вказувала , що сімейно-шлюбні відносини
між ними припиненні з березня 2013 року ,
однак просила суд надати строк на
примирення.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача, взявши
до уваги пояснення відповідача , що
викладені у письмовій заяві ( а.с. 78-79),
та дослідивши письмові докази, вважає,
що позов підлягає задоволенню.

По справі встановлено, що 10.07.2012 року
сторони уклали шлюб , який
зареєстровано Центральним відділом
державної реєстрації шлюбів міста
Києва з державним Центром розвитку
сім'ї , про що в книзі реєстрації актів
цивільного стану зроблено запис за №
1299 ( а.с.4). Від шлюбу дітей не має.

Позивач вказав суду , що з самого
початку сімейні стосунки між ними не
склалися. Відповідач почала
використовувати його для задоволення
своїх матеріальних потреб. Окрім того
відповідач уникала фактичних шлюбних
відносин , та не бажала мати спільних
дітей. Всі вихідні дні відповідач
проводила у матері та сестри . В
результаті між ними почали виникати
сварки . У лютому 2013 року вони почали
проживати окремо, припинили шлюбні
відносини. Позивач вважає, що
збереження шлюбу та примирення є
неможливим і просив шлюб між ними
розірвати.

Відповідач у своїх поясненнях
адресованих суду вказала , що з
позивачем вони знайомі з січня 2010 року ,
прожили разом тривалий час . Після
реєстрації шлюбу відносини між ними
погіршилися . Позивач став зловживати
спиртними напоями , влаштовував сварки
, застосовував до неї фізичну силу .
Вона зверталася до правоохоронних
органів та позивача було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст.173-2 ч.1 КУпАП . Всі її спроби зберегти
сім'ю шляхом вмовляння позивача
перестати зловживати спиртним не
допомогли. З березня 2013 року вони з
позивачем проживають окремо ,
сімейно-шлюбні відносини між ними
припиненні , спільне господарство вони
не ведуть, дітей не мають, між собою
вони не спілкуються. Просить суд
надати їм строк для примирення .

Встановлені судом обставини вказують,
що спільне життя у сторін не склалося:
починаючи з лютого 2013 року вони не
підтримують сімейно- шлюбні відносини,
проживають у різних населених пунктах,
не ведуть спільне господарство, дітей
не мають . Наведене свідчить , що сім'я
фактично розпалася, та про
неможливість відновлення сімейного
життя подружжя. За таких обставин суд
вважає , що примирення сторонам
надавати недоцільно і подальше
сумісне проживання подружжя неможливе
, збереження шлюбу суперечить
інтересам сім'ї .

Вирішуючи справу про розірвання шлюбу
по суті суд дотримується вимог п.10
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 11 від 21.12.2007 року "Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб , розірвання шлюбу ,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» , згідно якої
проголошена Конституцією України
охорона сім»ї державою полягає ,
зокрема в тому , що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови , якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей .

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них .

Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК
України слід стягнути з відповідача на
користь позивача.

Таким чином , встановлені судом
обставини вказують , що позовна заява є
обґрунтована і така, що підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 115 СК
України, ст.ст. 88, 209, 213 - 215, 218 ЦПК
України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ,
зареєстрований 10.07.2012 року Центральним
відділом державної реєстрації шлюбів
міста Києва з державним Центром
розвитку сім'ї , про що в книзі
реєстрації актів цивільного стану
зроблено запис за № 1299 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити
прізвище - « ОСОБА_2 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі -243,60 грн.

Рішення суду після набрання законної
сили надіслати до Володарського
районного управління юстиції
Київської області для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
поставлення відмітки в актовому записі
про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
надати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Г. Л. Моргун