АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/3211/2014р.
Головуючий в І інстанції Сіянко В.М.
Доповідач: Вербицька Л.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року грудня місяця 10 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого Вербицької Л.І.

Суддів Колісниченка А.Г.

Капітан І.А.

При секретарі Грицак А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Бериславського
районного суду Херсонської області від
20 грудня 2010 року у справі за заявою
Раківської сільської ради
Бериславського району Херсонської
області про визнання спадщини
відумерлою,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2010 року Раківська сільська
рада Бериславського району
Херсонської області звернулася до суду
з заявою про визнання спадщини, яка
залишилася після смерті ОСОБА_3,
відумерлою.

В обґрунтування заявлених вимог
сільська рада посилалася на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3, якому
згідно сертифіката на право на
земельну частку (пай) серії ХС №0070435 від
23 вересня 1997 року належало право на
земельну частку (пай), площею 12,75
умовних кадастрових гектарів, з земель
колективної власності КСП «Зоря» в
адміністративних межах Раківської
сільської ради Бериславського району
Херсонської області. Оскільки у
передбачені законом строки спадщина
ніким не прийнята, заявник просив суд з
підстав, визначених ст.1277 ЦК України,
визнати відумерлою спадщину, що
залишилася після смерті ОСОБА_3, та
передати у власність територіальної
громади (комунальна власність)
Раківської сільської ради
Бериславського району Херсонської
області зазначену земельну частку
(пай).

Рішенням Бериславського районного
суду Херсонської області від 20 грудня
2010 року заяву Раківської сільської
ради задоволено. Вирішено: визнати
відумерлою спадщину, що залишилася
після смерті ОСОБА_3, та передати у
власність територіальної громади
Раківської сільської ради
Бериславського району Херсонської
області право на земельну частку (пай)
із земель колективної власності КСП
«Зоря», площею 12,75 умовних кадастрових
гектарів, згідно сертифіката на право
на земельну частку (пай) серії ХС №0070435
зареєстрованого 23 вересня 1997 року за
№145, виданого на підставі
розпорядження голови Бериславської
районної державної адміністрації від 24
червня 1997 року №230, розташовану на
території Раківської сільської ради
Бериславського району Херсонської
області, що належала померлій особі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка не
була залучена до участі у справі,
вважаючи рішення суду незаконним,
необґрунтованим та таким, що ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове про відмову у задоволенні заяви.

Письмових заперечень на скаргу до
апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явились в судове засідання,
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву Раківської
сільської ради, суд першої інстанції
виходив з того, що оскільки відсутні
спадкоємці за законом і за заповітом
після смерті ОСОБА_3, то спадщину, у
відповідності до ст.1277 ЦК України, слід
визнати відумерлою з переходом у
власність територіальної громади
спадкового майна за місцем відкриття
спадщини.

Проте такого висновку суд дійшов з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що відповідно до
п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, є підставою для
скасування рішення і ухвалення по
справі нового рішення.

Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла до інших осіб. До
складу спадщини входять усі права
та обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст.1277 ЦК України
у разі відсутності спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття орган місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини зобов'язаний подати до суду
заяву про визнання спадщини
відумерлою. Заява про визнання
спадщини відумерлою подається після
спливу одного року з часу відкриття
спадщини.

Розгляд справи про визнання спадщини
відумерлою проводиться судом
відповідно до вимог ст.ст.274-278 ЦПК
України, згідно яких у поданій до суду
заяві мають бути зазначені
заінтересовані особи, з обов'язковим
повідомленням яких розглядається
справа.

Відповідно до ч.6 ст.235 ЦПК України якщо
під час розгляду справи у порядку
окремого провадження виникає спір про
право, який вирішується в порядку
позовного провадження, суд залишає
заяву без розгляду і роз'яснює
заінтересованим особам, що вони мають
право подати позов на загальних
підстав.

Однак судом зазначені вимоги закону
дотримані не були, вирішуючи питання
про відкриття провадження у справі суд
не звернув уваги на те, що у заяві
органу місцевого самоврядування не
зазначені заінтересовані особи, і,
розглянувши справу без їх участі, суд
неповно встановив обставини справи та
дійшов передчасних висновків про
відумерлість спадщини.

Так, судом встановлено, що згідно копії
сертифіката на право на земельну
частку (пай) серії ХС №0070435,
зареєстрованого 23 вересня 1997 року за
№145, ОСОБА_3 на підставі розпорядження
голови Бериславської районної
державної адміністрації від 24 червня
1997 року №230 належало право на земельну
частку (пай) із земель колективної
власності КСП «Зоря», площею 12,75
умовних кадастрових гектарів, що
розташована на території Раківської
сільської ради Бериславського району
Херсонської області (а.с.5,24).

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 від 28 квітня 1998 року ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.21).
Зазначене також підтверджується
наданою сільською радою довідкою
№390/02-21 від 19 жовтня 2010 року (а.с.6), а
також витягом з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян щодо
актового запису про смерть (а.с.12,13).

Із відповіді Бериславської державної
нотаріальної контори від 16 грудня 2010
року вбачається, що після смерті
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
спадкова справа не заводилася за
відсутністю заяв спадкоємців про
прийняття спадщини (а.с.10).

Згідно ч.2 ст.303 ЦПК України апеляційний
суд досліджує нові докази, неподання
яких до суду першої інстанції було
зумовлено поважними причинами.

Враховуючи, що апелянт не був залучений
судом першої інстанції до участі у
розгляді справи, що позбавило його
можливості подати докази суду першої
інстанції, судом апеляційної інстанції
були досліджені докази, надані
апелянтом на підтвердження доводів
апеляційної скарги.

Так, згідно свідоцтва про народження
апелянт ОСОБА_2 є донькою померлого
ОСОБА_3.(а.с.22,23), тобто є спадкоємцем
першої черги після смерті останнього.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги,
Раківська сільська рада посилалася на
те, що за місцем відкриття спадщини
відсутні відомості про спадкоємців,
які б її прийняли, а тому є визначені
ст.1277 ЦК України підстави для визнання
спадщини, що відкрилась після смерті
ОСОБА_3, у вигляді права на земельну
частку (пай), відумерлою.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги апелянтом також надано
апеляційному суду витяг про реєстрацію
в Спадковому реєстрі, виданого
приватним нотаріусом Бериславського
району ОСОБА_4 17 липня 2014 року №37901038, з
якого вбачається факт реєстрації
спадкової справи після спадкодавця
ОСОБА_3 (а.с.25).

Крім того, 30 липня 2014 року ОСОБА_2
отримала свідоцтво про право на
спадщину за законом на право на
земельну частку (пай) в КСП «Зоря» с.
Раковка, Бериславського району
Херсонської області, розміром 12,75
умовних кадастрових гектарів без
визначення меж цієї частки в натурі (на
місцевості), яке належало померлому на
підставі сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії ХС №0070435
(а.с.26).

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд
сприяє всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення про відумерлість
спадщини у вигляді права власності на
земельну частку (пай) на підставі
сертифіката на право на земельну
частку (пай), що належав померлому
ОСОБА_3, суд першої інстанції належним
чином не з'ясував всіх обставин справи
та не обговорив питання про
необхідність залучення
заінтересованих осіб до участі у
справі, що має значення для правильного
вирішення цього спору.

Також судом першої інстанції не
враховано, що відповідно до п.п. 4, 5
Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України 2003 року цей кодекс
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності,
тобто після 01 січня 2004 року. Правила
книги шостої ЦК України застосовуються
також до спадщини, яка відкрилася, але
не була прийнята ніким із спадкоємців
до набрання чинності цим Кодексом.
Правила ст. 1277 ЦК України щодо визнання
спадщини відумерлою застосовуються
також до спадщини, від дня відкриття
якої до набрання чинності цим кодексом
пройшло не менше одного року.

Відповідно до роз`яснень, викладених у
п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року № 7 «Про
судову практику в справах про
спадкування», відносини спадкування
регулюються правилами Цивільного
кодексу України, якщо спадщина
відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У
разі відкриття спадщини до зазначеної
дати застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема, відповідні
правила Цивільного кодексу
Української РСР, у тому числі щодо
прийняття спадщини, кола спадкоємців
за законом тощо.

Розглянувши заяву сільської ради суд
першої інстанції не врахував, що на час
виникнення спірних правовідносин був
чинним Цивільний кодекс Української
РСР 1963 року (на день смерті спадкодавця
в 1998 році) та в порушення вимог закону
справу було розглянуто на підставі
Цивільного кодексу України 2004 року.
Крім того, норми Цивільного кодексу
Української РСР 1963 року не
передбачають обраний позивачем
порядок визнання спадщини відумерлою.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає доводи апеляційної скарги
обґрунтованими, а висновки суду про
визнання спадщини відумерлою
безпідставними, у зв'язку із чим
рішення суду першої інстанції на
підставі ст.309 ЦПК України підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні заявлених
вимог.

При цьому колегія суддів виходить із
того, що суд апеляційної інстанції
позбавлений повноважень щодо
залучення до участі у справі осіб, які
не були залучені судом першої
інстанції, та вирішувати спір по суті
за правилами цивільного
процесуального закону. В тому числі і
застосовувати наслідки встановлення
наявності спору про право, оскільки
апелянт, права і інтереси якого були
вирішені судом першої інстанції при
розгляді заяви в порядку окремого
провадження, не був залучений до участі
у справі і у суду не було підстав
залишати заяву без розгляду відповідно
до ч.6 ст.235 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Бериславського районного суду
Херсонської області від 20 грудня 2010
року скасувати, ухвалити нове.

У задоволенні заяви Раківської
сільської ради Бериславського району
Херсонської області про визнання
спадщини відумерлою відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді