Провадження № 2/127/6183/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року Вінницький міський суд
Вінницької областів складі:
головуючого - судді Воробйова В.В.,

при секретарі Шведа О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, мотивуючи
позовні вимоги тим, що 05 лютого 1997 року
сторони зареєстрували шлюб у відділі
державної реєстрації актів цивільного
стану Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області, актовий
запис за № 201.

Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5 Сергійовича, ІНФОРМАЦІЯ_2, які
проживають з матір'ю.

Сімейне життя у сторін не склалось,
оскільки у них різні погляди на уклад
подружнього життя, щодо виховання
дітей, щодо сімейних обов`язків. Між
сторонами часто виникають
непорозуміння та сварки. Шлюб фактично
припинений, оскільки сторони тривалий
час проживають окремо. Тому, позивач
дійшов висновку про необхідність
розірвання шлюбу, оскільки подальше
спільне життя і збереження шлюбу
суперечить його інтересам та інтересам
дітей.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав у повному обсязі та
просив суд позов задовольнити. Судові
витрати просив залишити за ним.
Додатково суду пояснив, що конфлікти та
сварки з відповідачем траплялись
кожного дня, що негативно впливає на
психіку дітей, оскільки вони
відбуваються у їх присутності. Крім
того, відповідач сама зібрала його речі
і викинула їх з будинку в якому вони
проживали. З 17 серпня 2014 року позивач
проживає окремо від відповідача.
Згодом позивачу стало відомо, що у
відповідача з'явився інший чоловік, з
яким вона проживає у їх спільному
будинку. Тому вважає, що подальше
формальне збереження шлюбу є
недоцільним, а примирення сторін –
неможливим.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечила проти позову з
підстав викладених у письмових
запереченнях. Додатково суду пояснила,
що відповідач не бажає розривати шлюб з
позивачем та вважає, що примирення
сторін та збереження шлюбу є можливим,
оскільки позивач став частіше забирати
дітей та спілкуватись з ними,
добровільно сплачує аліменти на їх
утримання та визначився у своїй
позиції щодо управління спільним
майном подружжя. Представник
відповідача у своїх поясненнях
заперечувала наявність у відповідача
іншого чоловіка. Зазначила, що сторони,
ще у червні 2014 року, всією сім’єю
їздили на відпочинок у Болгарію і
нічого не вказувало на можливість
звернення позивача із позовом про
розірвання шлюбу, а тому представник
відповідача вважає, що ця обставина
свідчить про можливість збереження
шлюбу між сторонами. Крім того,
відповідач перебуває на лікуванні та
оформлює інвалідність. Тому
представник відповідача просила суд у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов слід задовольнити з
таких підстав.

Судом вживались заходи щодо примирення
подружжя та ухвалою суду від 17.09.2014 року
сторонам був визначений строк на
примирення, проте примирення сторонами
після закінчення призначеного судом
строку не було досягнуто.

Згідно роз’яснень, що містяться у п. 10
постанови Пленуму Верховного Суду
України №11 від 21 грудня 2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», якщо після
закінчення призначеного судом строку
примирення подружжя не відбулося і
хоча б один з них наполягає на
припиненні шлюбу, суд вирішує справу по
суті.

Згідно з вимогами ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Частиною 1 ст. 61 ЦПК України визначено,
що обставини, визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлені та не заперечуються
сторонами обставини про те, що 05 лютого
1997 року сторони зареєстрували шлюб у
відділі державної реєстрації актів
цивільного стану Вінницького міського
управління юстиції Вінницької області,
актовий запис за № 201 (а.с. 3).

Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5 Сергійовича, ІНФОРМАЦІЯ_2, які
проживають з матір'ю (а.с. 4-6).

З пояснень сторін вбачається, що
сімейне життя у сторін не склалось,
оскільки у них різні погляди на уклад
подружнього життя, щодо виховання
дітей, щодо сімейних обов`язків. Між
сторонами часто виникають
непорозуміння та сварки, які негативно
впливають на психологічний стан дітей.
Шлюб має формальний характер, оскільки
сторони тривалий час проживають окремо
та не пов’язані спільним побутом, а
саме з 17 серпня 2014 року.

Приймаючи до уваги викладене вище, суд
дійшов висновку про те, що подальше
збереження шлюбу між сторонами
суперечить інтересам позивача та
інтересам дітей сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Виниклі правовідносини між сторонами
регулюються ст.ст. 110, 112 СК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 57, 60, 174,
209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1
(дошлюбне прізвище – «Бугаєва») ОСОБА_6,
зареєстрований 05 лютого 1997 року у
відділі державної реєстрації актів
цивільного стану Вінницького міського
управління юстиції Вінницької області,
актовий запис за № 201.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Вінницької області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення через Вінницький
міський суд Вінницької області, а
особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: