АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:
головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Мазурик О.Ф., Семенюк Т.А.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Оболонського районного суду
міста Києва від 02 грудня 2014 року по
справі за скаргою Публічного
акціонерного товариства «Кредит
Європа Банк» на дії та рішення старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві Васильєва
СергіяСергійовича, заінтересована
особа ОСОБА_1, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року заявник звернувся зі
скаргою, на обґрунтування якої
зазначив, що рішенням Оболонського
районного суду міста Києва від 24 травня
2012 року звернуто стягнення на предмет
іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що належить
на праві власності ОСОБА_1 на погашення
заборгованості у сумі 1 513 585.37 грн., на
підставі заяви стягувача, державним
виконавцем було відкрито виконавче
провадження.

22 вересня 2014 року державний виконавець
повернув виконавчий документ
стягувачеві з посиланням на Закон
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті».

Зазначаючи про те, що державним
виконавцем не встановлено обставин
неможливості звернення стягнення на
предмет іпотеки, передбачених
вищевказаним Законом, просив визнати
постанову від 22 вересня 2014 року
незаконною, а дії щодо повернення
виконавчого листа неправомірним та
зобов'язати державного виконавця
відновити виконавче провадження.(т. 2
а.с. 186-189)

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подав
письмові заперечення проти скарги. (т. 2
а.с. 218-220)

Ухвалою Оболонського районного суду
міста Києва від 02 грудня 2014 року скаргу
ПАТ «Кредит Європа Банк» задоволено,
визнано неправомірною постанову
старшого державного виконавця ВДВС
Оболонського РУЮ у місті Києві
Васильєва С.С. від 22 вересня 2014 року ВП
№41062694 про повернення виконавчого
документа стягувачеві, зобов'язано
ВДВС Оболонського РУЮ у місті Києві
відновити виконавче провадження ВП
№41062694 та вжити заходів щодо усунення
виявлених порушень. (т.2 а.с.225-226)

В апеляційній скарзі
ОСОБА_1посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права просила ухвалу суду скасувати. На
обґрунтування скарги зазначила, що суд
не звернув уваги на обставини та
докази, якими апелянт обґрунтовувала
заперечення проти поданої скарги і
дійшов помилкового висновку про її
задоволення. (т. 1 а.с. 229-233)

В судовому засіданні представник
апелянта ОСОБА_5 підтримала скаргу і
просила її задовольнити. Представник
заявника Євченко В.Є. заперечувала
проти скарги і просила її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, причини
неявки не повідомили, про час та місце
розгляду справи були сповіщені
належним чином про що у справі є
докази.(т.2 а.с. 238-241)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305
ЦПК України, колегія суддів визнала
повідомлення належним, а неявку такою,
що не перешкоджає апеляційному
розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, обговоривши
доводи скарги, перевіривши законність
і обґрунтованість ухвали суду, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Оболонського районного суду
міста Києва від 24 травня 2012 року
звернуто стягнення на предмет іпотеки -
квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_1 на погашення
заборгованості у сумі 1 513 585.37 грн., на
підставі заяви стягувача, державним
виконавцем було відкрито виконавче
провадження. (т.1 а.с.279-280 т.2 а.с.190)

22 вересня 2014 року державний виконавець
повернув виконавчій документ
стягувачеві з посиланням на Закон
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті».(т. 2 а.с. 201)

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» від 3
червня 2014 року N 1304-VII, протягом дії
цього Закону:

1) не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України "Про заставу" та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України "Про іпотеку", якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання позичальника / майнового
поручителя або є об'єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника або
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно;

загальна площа такого нерухомого
житлового майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку.

Дія цього Закону не поширюється на
осіб, які є суб'єктами Закону України
"Про засади запобігання і протидії
корупції"(ст. 6 цього Закону).

Застосовуючи вищевказані норми, суд
першої інстанції мав перевірити із
отриманням із органу реєстрації прав
власності на об'єкти нерухомого майна
відомостей про наявність (відсутність)
у майнового поручителя ОСОБА_1 у
власності іншого нерухомого житлового
майна, розмір загальної площі
нерухомого житлового майна та яким
правовстановлюючим документом цей
розмір підтверджується. Крім того,
перевірці підлягає наявність
(відсутність) умов застосування цього
Закону, встановлених положеннями ст. 6
вищевказаного Закону.

Поряд з цим, поза увагою районного суду
залишились посилання державного
виконавця на положення п. 9 ч. 1 ст. 47, ст.
50 Закону України «Про виконавче
провадження» як підстави повернення
виконавчого документа стягувачеві.

Доказів з'ясування цих обставин та їх
оцінки мотивувальна частина
оскаржуваної ухвали не містить.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов передчасного висновку про
задоволення скарги, оскаржувана ухвала
не може бути визнана законної і
обґрунтованою і підлягає скасуванню.

Інші доводи апеляційної скарги цих
висновків суду не спростовують, тому
колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст.
315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Ухвалу Оболонського районного суду
міста Києва від 02 грудня 2014 року
скасувати і повернути питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва:
Б.Б. Левенець

О.Ф. Мазурик

Т.А.Семенюк

Справа № 22-ц/796/16500/2014

Унікальний номер 756/14303/14-ц

Головуючий у першій інстанції - Шевчук
А.В.

Доповідач Левенець Б.Б.