Справа № 404/5750/14-ц
Номер провадження 2/404/2400/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року Кіровський
районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді
Кулінка Л.Д.

при секретарі Гусак А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_2, про
стягнення безпідставно отриманих
коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_2 безпідставно
набутих коштів в розмірі 1000,00 дол. США,
що в еквіваленті становить 11833,40 грн.

Заявою (вх. № 39118 від 24.10.2014 року) позовні
вимоги збільшено та заявлено до
стягнення 1000,00 дол. США, що в
еквіваленті становить 12950,50 грн. (а.с. 30).

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що 13.03.2014 року сторони за
участю ріелтора агентства нерухомості
«Особняк» домовилися про купівлю
будинку АДРЕСА_1 в м. Кіровограді за
34000,00 дол. США. Сторони домовилися, що як
тільки позивач продасть власну
квартиру, то відразу буде укладено
угоду купівлі-продажу вказаного
будинку. При цьому, 13.03.2014 року
підписано угоду про завдаток, згідно
якої позивач передав відповідачу суму
грошей в розмірі 1000,00 дол. США в рахунок
майбутніх платежів за договором
купівлі-продажу. Проте відповідач не
дочекавшись вирішення питання з
продажем квартири позивача заявив, що
передумав продавати будинок за ціну,
про яку була домовленість, а повернути
передані йому гроші відмовився. На
даний час договір купівлі-продажу
будинку укладений з іншими особами.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві
та наполягали на їх задоволенні.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнали та заперечили проти їх
задоволення, посилаючись на те, що
договір купівлі-продажу будинку не
укладено з вини позивача, а тому
завдаток позивинен залишитися у
відповідача.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача та його
представника, допитавши свідка,
оцінивши наявні в матеріалах справи та
досліджені в судовому засіданні
докази, суд встановив наступне.

Між ОСОБА_1 (далі - завдаткодавець) та
ОСОБА_2 (далі - завдаткоотримувач) 13.03.2014
рок укладено угоду про завдаток (далі -
угода) (а.с. 5). Згідно п.п. 1.1. угоди для
забезпечення належного виконання
зобов'язань по купівлі-продажу будинку
, що знаходиться за адресою: м.
КіровоградАДРЕСА_1, завдаткоотримувач
отримав від завдаткодавця завдаток у
розмірі 1000 дол. США., що входить до
вартості об'єкта нерухомого майна.
Вартість об'єкта нерухомого майна
складає 34000,00 дол. США., що узгоджено в
пункті 3 угоди. Відповідно до п.п. 6.1., 8.1.,
8.2. вищевказаної угоди сторони
визначили, що остаточна передача
об'єкта нерухомості буде проведена
01.05.2014 року. У випадку відмови
завдаткодавця, що дав завдаток від
взятих на себе зобов'язань щодо
вказаного об'єкту нерухомого майна на
умовах цієї угоди, або їх невиконання,
завдаток завдаткодавцю не
повертається незалежно від того, було
ним придбано об'єкт нерухомості, чи ні.
У випадку відмови завдаткоотримувача
від взятих на себе зобов'язань щодо
вказаного об'єкту нерухомого майна на
умовах цієї угоди, або їх невиконання
він сплачує завдаткодавцю подвійну
суму завдатку протягом 2 днів з дати
відмови від угоди чи з дати закінчення
терміну вказаному в п. 4. При
простроченні цих термінів
завдаткоотримувач сплачує пеню в
розмірі 2 % від суми угоди за кожен день
прострочення.

За частинами 1, 2 статті 635 Цивільного
кодексу України, попереднім є договір,
сторони якого зобов'язуються протягом
певного строку укласти договір в
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором. Сторона, яка необґрунтовано
ухиляється від укладення договору,
передбаченого попереднім договором,
повинна відшкодувати другій стороні
збитки, завдані простроченням, якщо
інше не встановлено попереднім
договором або актами цивільного
законодавства.

У відповідності до частини 1 статті 570
Цивільного кодексу України, завдатком
є грошова сума або рухоме майно, що
видається кредиторові боржником у
рахунок належних з нього за договором
платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

Завдаток відрізняється від усіх інших
способів забезпечення виконання
зобов'язання тим, що може забезпечувати
лише договірні зобов'язання. Тобто він
слугує доказом укладення договору,
який він одночасно і забезпечує, а
також виступає одночасно і способом
платежу, і способом забезпечення.

Таким чином, внесення завдатку як
способу виконання зобов'язання може
мати місце лише у випадку наявності
зобов'язання, яке б мало випливати із
договору, укладеного між сторонами.

Частина 2 статті 570 Цивільного кодексу
України встановлює презумпцію авансу,
якщо в правочині не визначено, що така
сума є завдатком. На відміну від
завдатку аванс - це лише спосіб платежу.
Він не виконує забезпечувальної
функції. Аванс сплачується боржником у
момент настання обов'язку платежу,
тобто виконує функцію попередньої
оплати. Крім того, боржник, який видав
аванс, має право вимагати його
повернення в усіх випадках невиконання
чи неналежного виконання договору
кредитором.

Проте, сторони на забезпечення
виконання зобов'язання по укладенню
договору-купівлі продажу уклали саме
угоду про завдаток, тобто визначили, що
сума в 1000 дол. США є завдатком, а також
визначили умови належного виконання
основного зобов'язання та наслідки
неналежного його виконання.

В судовому засіданні з'ясовано, що
сторони не уклали договір
купівлі-продажу будинку, що належав
відповідачу в зв'язку з тим, що у
позивача станом на 01.05.2014 року (дата
визначена сторонами щодо укладення
договору купівлі-продажу) не вистачало
коштів, так як його квартира до цієї
дати не була продана.

Допитаний в судовому засіданні свідок,
ОСОБА_3, яка є ріелтором агентства
нерухомості «Особняк» та яка надавала
послуги ОСОБА_2 з продажу будинку,
пояснила, що до неї звернувся
відповідач з проханням допомогти
продати йому будинок по АДРЕСА_1 в м.
Кіровограді. Згодом було знайдено
покупця на даний будинок, ОСОБА_1, який
висловив бажання придбати будинок,
після продажу своєї двокімнатної
квартири. Між позивачем та
відповідачем укладено угоду про
завдаток, під час укладання якої
сторонам роз'яснено наслідки
невиконання угоди. Даною угодою
встановлено остаточну дату передачі
об'єкта нерухомості більшу, ніж
зазвичай встановлюється, а саме до
01.05.2014 року, для того, щоб позивач мав
змогу отримати кошти за продаж своєї
квартири. Проте, ціна на квартиру була
позивачем встановлена завищена,
покупців на неї не було, тому агентство
нерухомості вбачаючи те, що угода про
завдаток не виконується, в зв'язку з
відсутність коштів у завдаткодавця
почало шукати інших покупців на
будинок відповідача. Станом на 01.05.2014
року угода про завдаток не виконана, а
тому 02.05.2014 року ОСОБА_2 уклав договір
купівлі-продажу будинку з іншою особою.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Стаття 571 Цивільного кодексу України
визначає правові наслідки порушення
або припинення зобов'язання з вини
боржника. Загальним наслідком
порушення зобов'язання з вини боржника
є залишення вартості завдатку у
кредитора. Цей наслідок і зумовлює
віднесення завдатку до засобів
цивільно-правової відповідальності,
адже у разі порушення боржником
зобов'язання з його вини він втрачає
вартість завдатку.

Отже, завдаток не повертається у разі
наявності вини боржника у порушенні
зобов'язання.

Однак відповідачем доведено, що сума,
сплачена в рахунок належних з позивача
платежів, є завдатком, оскільки в угоді
про завдаток від 13.03.2014 року визначено,
що така сума є завдатком, а укладення
договору купівлі-продажу не відбулося
з вини позивача, що підтверджується
умовами угоди про завдаток,
показаннями свідка. Обґрунтованих
заперечень щодо доводів відповідача
представником позивача не наведено,
доказів на їх підтвердження не подано,
а відтак позовні вимоги є
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до вимог статті 88
Цивільного процесуального кодексу
України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 526, 570, 571, 635 Цивільного кодексу
України; статтями 3, 4, 10, 11, 15, 57, 60, 88, 212-215,
218, 292 Цивільного процесуального
кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову відмовити в
повному обсязі.

Судові витрати залишити по фактично
понесеним позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Кіровського
Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда