АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у 1 й інстанції -
Руденко В.В. Доповідач - Куценко Т.Р.
10 грудня 2014 року Колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Дніпропетровської області в
Головуючого - Куценко Т.Р.
суддів - Демченко Е.Л., Лаченкової О.В.
при секретарі - Філіпповій К.Д.
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
на рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
20 лютого 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» про визнання
кредитного договору удаваним, -
У січні 2012 року до
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська звернулося
ПАТ КБ «Приватбанк» з позовом до
ОСОБА_2, посилаючись на те, що 21 травня
2007 року між сторонами було укладено
кредитний договір, за умовами якого
банк зобов'язався надати відповідачу
кредит у розмірі 11 639,65 доларів США на
строк до 21 травня 2012 року, а відповідач
зобов'язався повернути кредит та
сплатити проценти за користування
кредитом. На забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором з
відповідачем було укладено договір
застави, за умовами якого останній
передав банку в заставу автомобіль ВАЗ
номерний знак НОМЕР_1. Відповідач взяті
на себе зобов'язання належним чином не
виконував, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість. Враховуючи викладене,
позивач, уточнивши позовні вимоги,
просив суд стягнути з відповідача
заборгованість за спірним кредитним
договором станом 01 грудня 2011 року в
розмірі 11 723,21 доларів США.
У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ
«Приватбанк», посилаючись на те, що
укладений 21 травня 2007 року між
сторонами кредитний договір насправді
було вчинено у національній валюті
гривні й останній не має права надавати
кредити в іноземній валюті, тому просив
визнати удаваним вказаний кредитний
договорі та застосувати наслідки
удаваного правочину та визнати
кредитний договір таким, що укладений в
національній валюті України - гривні, а
саме вважати, що кредит був наданий у
розмірі 42 950 грн. на умовах, визначених у
Рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 20 лютого
2014 року позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
№ DNZOAK00000119 від 21 травня 2007 року в сумі
11723,21 доларів США, яка складається із:
заборгованості по кредиту в сумі 6508,18
доларів США, заборгованості по
процентам за користування кредитом в
сумі 2852,66 доларів США, заборгованості
по комісії за користування кредитом в
сумі 390,60 доларів США, пені в розмірі
1971,77 доларів США також вирішено питання
щодо судових витрат. В задоволені
зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ
«Приватбанк» відмовлено /том ІІ,
а.с.28-32/.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 28 травня
2014 року рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позову ПАТ КБ
«Приватбанк» скасовано, ухвалено нове
рішення, яким у задоволені позову
останнього відмовлено, в іншій частині
рішення суду залишено без змін /том ІІ,
а.с.64-66/.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільний і
кримінальних справ від 08 жовтня 2014 року
рішення суду апеляційної інстанції в
частині вирішення первісного позову
ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення
заборгованості за кредитом скасовано,
справу в цій частині передано на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції
/том ІІ, а.с.98-100/.

Перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу
необхідно відхилити, а рішення суду
залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 травня 2007 року
між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір №DNZ0AK00000119,
за умовами якого останній отримав
кредит у розмірі 11 639,65 доларів США на
строк до 21 травня 2012 року /том І, а.с.10-14/.

В забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним кредитним договором між
позивачем та відповідачем 21 травня 2007
року був укладений договір застави
рухомого майна №DNZ0AK00000119 відповідно до
умов якого відповідач надав в заставу
автомобіль ВАЗ 21112-125-51, 2007 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_2 /том І,
а.с.45-47/.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно з актом приймання-передачі від 01
жовтня 2009 року ОСОБА_2 передав позивачу
вищезазначений автомобіль та доручив
останньому реалізувати його за
ринковою вартістю, а виручені кошти
направити на погашення заборгованості
/том І, а.с.48/.

Крім того, відповідач після передачі
спірного автомобіля позивачу не
виконує умови кредитного договору, у
зв'язку з чим станом на 01 грудня 2011 року
заборгованість за кредитом складає в
розмірі 11723,21 доларів США, яка
складається із заборгованості по
кредиту в розмірі 6508,18 доларів США,
заборгованість по процентам за
користування кредитом в розмірі 2852,66
доларів США, заборгованість по комісії
за користування кредитом в розмірі 390,60
доларів США, пеня за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором в
розмірі 1971,77 доларів США /том І, а.с.6-8/.

Також судом встановлено, що крім
обтяження ПАТ КБ «Приватбанк» за
договором застави автомобіля ВАЗ
21112-125-51, 2007 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_2, зареєстровані
обтяження за постановою про відкриття
виконавчого провадження від 21 вересня
2011 року з виконання виконавчого листа,
виданого Амур-Нижньодніпровським
районним судом м. Дніпропетровська від
05 серпня 2011 року №2-1024 про стягнення з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість в
розмірі 188 890,55 грн. на користь ПАТ
«УкрСиббанк» та відповідно до
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження. У зв'язку з чим реалізація
спірного автомобіля на момент
ухвалення рішення судом першої
інстанції здійснена не була та
автомобіль відповідачу повернуто не
було.

Встановивши зазначені обставини, суд
першої інстанції, керуючись ст.ст. 525, 526,
530, 1054 прийшов до правильного висновку
про задоволення позовних вимог ПАТ КБ
«Приватбанк» щодо стягнення
заборгованості за спірним кредитним
договором.

Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами.

Посилання відповідача в апеляційній
скарзі на те, що після передачі
спірного автомобіля останнім ПАТ КБ
«Приватбанк» починаючи з 2009 року не
вчинив жодних дій по реалізації
заставного майна та погашення
заборгованості за кредитним договором
від 21 травня 2007 року, позивач не
повернув відповідачу заставний
автомобіль, внаслідок чого збільшився
розмір нарахованих процентів за
користування кредитом та розмір
штрафних санкцій у зв'язку з
невиконанням позичальником боргових
зобов'язань. Враховуючи зазначені дії
позивача та спираючись на положення
ст..613 ЦК України апелянт стверджує, що
відсутні підстави для задоволення
позову ПАТ КБ «Приватбанк» про
стягнення заборгованості з останнього,
оскільки позивач не виконав
зобов'язання визначенні спірним
договором.

Однак, з наведеними твердженнями
апелянта колегія суддів не може
погодитись, оскільки як вже
зазначалося, за автомобілем ВАЗ 21112-125-51,
2007 року випуску, державний номерний
знак НОМЕР_1, зареєстровані обтяження
за постановою про відкриття
виконавчого провадження від 21 вересня
2011 року з виконання виконавчого листа,
виданого Амур-Нижньодніпровським
районним судом м. Дніпропетровська від
05 серпня 2011 року №2-1024 про стягнення з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість в
розмірі 188 890,55 грн. на користь ПАТ
«УкрСиббанк» та відповідно до
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, ПАТ КБ «Приватбанк» звертався з
позовом до ПАТ «ОТП Банк», ОСОБА_4 про
звільнення заставного автомобіля ВАЗ
21112-125-51, 2007 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1 з-під арешту, який
рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 11 вересня 2013 року
було задоволено частково /том ІІ,
а.с.76-77/.

Тобто, зазначене свідчить про
неможливість реалізації спірного
автомобіля на підставі лише
позасудового порядку, визначено у
спірному договорі застави рухомого
майна від 21 травня 2007 року та у зв'язку з
чим ПАТ КБ «Приватбанк» звертався до
суду з позовом про зняття з-під арешту
заставного автомобіля, що вказує на
виконання позивачем покладених на
нього зобов'язань щодо реалізації
предмету застави.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог закону, інших актів
цивільного законодавства у
встановлений договором строк, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язань не допускається.
Договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Так у відповідності до ст.ст. 549, 550 ЦК
України, на підставі умов кредитного
договору нараховується до стягнення
пеня за несвоєчасне погашення кредиту,
а також пеня за несвоєчасну сплату
процентів за кредитним договором.

Висновки суду підтверджені належними,
дослідженими в судовому засіданні
доказами, яким суд дав правильну оцінку
відповідно до норм ЦПК України та є
такими, що відповідають нормам
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують і не містять
посилання на нові факти чи засоби
доказування, які б вказували на
незаконність ухваленого в справі
рішення, а тому підлягають відхиленню.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які б могли
призвести до скасування або зміни
рішення суду, судом апеляційної
інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необґрунтовані, рішення суду
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Амур - Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
20 лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

Головуючий:
Куценко Т.Р.

Судді:
Демченко Е.Л.

Лаченкова О.В.