АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9364/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Єлісєєва Т. Ю. Доповідач -
Болтунова Л.М.Категорія 51
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 року Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів: - Макарова М.О.,
Тамакулової В.О.

при секретарі - Куць О.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу
ОСОБА_4 на рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
05 вересня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Відокремленого підрозділу
«Дніпропетровські магістральні
електричні мережі» Державного
підприємства «Національна енергетична
компанія «Укренерго», третя особа -
директор Плахтій Євген Михайлович, про
визнання незаконним та скасування
наказу про звільнення, поновлення на
роботі, стягнення середньомісячного
заробітку та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року позивач звернувся в
суд із позовом, зазначаючи, що наказом
директора Відокремленого підрозділу
«Дніпропетровські магістральні
електричні мережі» Державного
підприємства «Національна енергетична
компанія «Укренерго» № 14-к від 20 січня
2014 року він був звільнений у зв'язку з
виявленою не відповідністю його
займаній посаді внаслідок стану
здоров'я, за п.2 ст. 40 КЗпП України.
Вважає своє звільнення незаконним,
проведеним із порушенням вимог
трудового законодавства, а тому просив
визнати незаконним та скасувати наказ
про припинення трудового договору,
поновити його на роботі на посаді водія
автотранспортних засобів служби
механізації та транспорту
Відокремленого підрозділу
«Дніпропетровські магістральні
електричні мережі», стягнути середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
сумі 25 996,84 грн. та відшкодувати
моральну шкоду в розмірі 25 000 грн. ( а.с
.1-6)

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 05 вересня
2014 року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

З таким рішенням не погодився позивач,
звернувся з апеляційною скаргою, в
якій, посилаючись на його незаконність
та необґрунтованість, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просив його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким його позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі. (а.с.181-187)

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
наказом №32к від 03.08.1998 року, ОСОБА_4 був
прийнятий на роботу по переводу до
Відокремленого підрозділу
«Дніпропетровські магістральні
електричні мережі» Державного
підприємства «Національна енергетична
компанія «Укренерго» на посаду
тракториста 6-го розряду в службу
механізації і транспорту.

Згідно наказу №4к від 04.01.2000 року ОСОБА_4
переведений на посаду машиніста
бульдозера 5-го розряду служби
механізації і транспорту, а наказом
№64-к від 18.04.2000 року - на посаду водія
автомобіля 2-го класу зазначеного
підрозділу. 01.08.2002 року позивачеві
присвоєно перший клас водія,
відповідно до наказу № 96-к.(а.с.18-19)

У 2004 році на підприємстві була
проведена атестація робочих місць з
узгодженням з територіальною
державної інспекцією з питань праці у
Дніпропетровській області та умови
праці на робочому місці водія були
визнані шкідливими. Через ці шкідливі
умови праці позивач часто хворів. (
а.с.22-26)

За результатами проходження ОСОБА_4
періодичного медичного огляду у
Відокремленому структурному
підрозділі «Клініка медичної
академії» Дніпропетровської медичної
академії, 01.04.2013р. позивачеві видано
медичну довідку про його придатність
для роботи за професією водія до
01.09.2013р. з рекомендацією повторного
медогляду. (а.с.51)

У жовтні 2013р. ОСОБА_4 пройшов медичний
огляд повторно у цьому ж закладі
охорони здоров'я, який 07.10.2013р. видав
медичну довідку про непридатність його
для роботи за професією водія, з
рекомендацією, що на період до
встановлення групи інвалідності,
пов'язаної з профзахворюванням, він
може працювати без шкідливих умов
праці.(а.с.52)

З цих підстав, директором
Відокремленого підрозділу
«Дніпропетровські магістральні
електричні мережі» були видані накази:
«Про недопуск до роботи ОСОБА_4 водієм
автотранспортних засобів СМтаТ», з
яким він був ознайомлений під підпис та
№ 341 «Про результати медогляду», згідно
з якого встановлено допускати
працівника до роботи лише згідно
рекомендацій, визначених у медичній
довідці, тобто до роботи без шкідливих
умов праці. (а.с.59,60) Позивачеві
пропонувались наявні на підприємстві
вакансії, про що були складені
відповідні протоколи. (а.с.61-65)

Відповідно до ст.43 КЗпП України,
розірвання трудового договору з
підстав, передбачених п.2 ст.40 КЗпП
України, може бути проведено лише за
попередньою згодою виборчого органу
(профспілкового представника)
первинної профспілкової організації,
членом якої є працівник.

Згідно протоколу засідання
профспілкового комітету № 52 від 20
січня 2014 року, була надана згода на
звільнення ОСОБА_4 за п.2 ст.40 КЗпП
України - у зв'язку із виявленою
невідповідністю працівника
виконуваній роботі внаслідок стану
здоров'я, перешкоджаючого продовженню
цієї роботи (з виплатою вихідної
допомоги у розмірі не менш
середньомісячного заробітку). (а.с.67)

Наказом Відокремленого підрозділу
«Дніпропетровські магістральні
електричні мережі» від 20.01.2014р. № 14-к
позивач був звільнений за п.2 ст.40 КЗпП
України - у зв'язку з виявленою
невідповідністю займаній посаді
внаслідок стану здоров'я.(а.с.8)

Згідно акту перевірки додержання
суб'єктами господарювання
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування № 04-01-103/52 від
04.02.2014 року, складеного Територіальною
державною інспекцією з питань праці у
Дніпропетровській області, порушень
законодавства при звільненні ОСОБА_4 не
виявлено.(а.с.111-123)

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того,
позивача було звільнено правомірно, з
дотриманням процедури і порядку,
передбаченого чинним законодавством.

Однак з таким висновком колегія суддів
не погоджується.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме позовної заяви, звертаючись до
суду, ОСОБА_4 відповідачем зазначив
Відокремлений підрозділ
«Дніпропетровські магістральні
електричні мережі» Державного
підприємства «Національна енергетична
компанія «Укренерго», з якого просив
стягнути, як середню заробітну плату за
час вимушеного прогулу, так і моральну
шкоду.( а.с.1)

Розглядаючи спір по суті, суд першої
інстанції не з*ясував і не перевірив чи
є такий відповідач належним і чи
являється він юридичною особою.

В матеріалах справи відсутня
довіреність від 31 листопада 2013 року,
яка посвідчена приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу за реєстром № 2530 і, якою
Державне підприємство «Національна
Енергетична компанія «Укренерго»,
уповноважило директора відокремленого
підрозділу «Дніпропетровська
електроенергетична система» ОСОБА_6
представляти його інтереси.

При розгляді справи, в судовому
засіданні, в суді першої інстанції
приймала участь в якості представника
відповідача ОСОБА_7 згідно довіреності,
яка була видана директором
відокремленого підрозділу
«Дніпропетровська електроенергетична
система» ОСОБА_6 від 04 лютого 2014 року та
посвідчена приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_8 ( а.с. 132)

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що оскаржуване рішення суду не
може залишатися в силі, являється
передчасним, оскільки судом першої
інстанції були допущені порушення норм
процесуального права, що є підставою
для його скасування та ухвалення
нового рішення про відмову з позові.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
задовольнити частково

Рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
05 вересня 2014 року скасувати і в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4
відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржене
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

Судді: