У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Маляренка А.В.,
Нагорняка В.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
процентів, нарахованих за користування
кредитом та пені; за зустрічним позовом
ОСОБА_5 до Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк», третя особа
−? ОСОБА_4, про визнання припиненим
договору поруки, за касаційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду м.
Києва

від 22 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2010 року Публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ
«УкрСиббанк») звернулося до суду з
позовом, у якому зазначало, що 07 вересня
2007 року між ним та ОСОБА_4 укладений
договір про надання споживчого кредиту
№ 0, відповідно до умов якого
останній отримав кредит у розмірі 105
тис. доларів США зі сплатою 11,3 % річних
строком до 07 вересня 2037 року.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 07
вересня 2007 року між банком та ОСОБА_5
укладений договір поруки від № 139470.

ОСОБА_4 свої зобов'язання належним
чином не виконав, у зв'язку з чим станом
на 02 липня 2013 року утворилася
заборгованість у розмірі

112 041,64 доларів США, що за курсом НБУ
еквівалентно 895 548 грн 82 коп.;
заборгованість зі сплати пені за
порушення строків повернення кредиту
та процентів за кредитом станом на 02
липня 2013 року склала

2696,86 доларів США, що за курсом НБУ
еквівалентно 21 556 грн 03 коп.

ПАТ «УкрСиббанк» просило стягнути
солідарно з відповідачів вказану
заборгованість.

ОСОБА_5 звернулася до суду із
зустрічним позовом, у якому зазначала,
що на порушення вимог договору, банк
додатковою угодою № 1 до договору про
надання споживчого кредиту від 07
вересня 2007 року № 0, в
односторонньому порядку без згоди
поручителя збільшив відсоткову ставку
за основним зобов'язанням, тому просила
визнати припиненим договір поруки від
07 вересня 2007 року № 139470.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 08 квітня

2014 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 114 738,50
доларів США, що за курсом НБУ станом на
02 липня 2013 року еквівалентно 917 104 грн 85
коп. Вирішено питання про розподіл
судових витрат. У іншій частині позову
відмовлено. Зустрічний позов
ОСОБА_5 задоволено частково. Визнано
договір поруки від 07 вересня 2007 року №
139470, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_5, припиненим.

Рішенням апеляційного суду м. Києва 22
липня 2014 року рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 08 квітня 2014
року скасовано в частині відмови у
задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до

ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та
ухвалено нове рішення, яким позов
«УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь
ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 114 738,50
доларів США, що за курсом НБУ станом на
02 липня 2013 року еквівалентно 917 104 грн 85
коп. У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_5 відмовлено. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Апеляційний суд обґрунтовано відмовив
у задоволенні зустрічного позову
відповідно до вимог ст. 554 ЦК України,
оскільки відповідно до договору поруки
від 07 вересня 2007 року № 139470 поручитель

ОСОБА_5 взяла на себе обов'язок
солідарно відповідати перед банком за
виконання ОСОБА_4 усіх його зобов'язань
перед кредитором, що виникли з
кредитного договору від 07 вересня 2007
року № 0, укладеного між
кредитором та боржником, в повному
обсязі як існуючих в теперішній час,
так і тих, що можуть виникнути в
майбутньому.

Кредитний договір, додаткова угода № 1
до кредитного договору та договір
поруки укладені в один день - 07 вересня
2007 року, і доказів укладення додаткових
договорів після укладення договору
поруки ОСОБА_5 не надано.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків суду не
впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при
розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а рішення апеляційного суду
залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
22 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Маляренко А.В.,
Нагорняк В.А.