Провадження №2/592/2525/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10.12.2014 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в
особі судді Князєва В.Б., при секретарі
Кучерявій Т.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Суми цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Дочірнього
підприємства «Завод обважених
бурильних та ведучих труб» про
відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з
01.06.2000 р. по 01.03.2013 р. перебував у
трудових відносинах з відповідачем,
був звільнений за власним бажанням у
зв'язку з виходом на пенсію за віком на
пільгових умовах.

Внаслідок неналежних умов праці на
робочому місці позивач отримав
професійне захворювання: Хронічне
обструктивне захворювання легень
токсико-пилової етіології у фазі
нестійкої ремісії. Емфізема легенів II
ст. Легенева недостатність II ст.
Захворювання професійне. Хронічна
двобічна сенсоневральна
приглухуватість з помірним ступенем
зниження слуху (III ст.) професійного
характеру від тривалого впливу шуму на
виробництві. Основний діагноз.
Гіпертонічна хвороба II ст.
(гіпертонічна ангіопатія
сітківки+гіпертрофія міокарду лівого
шлуночка) СН І ст. Дисцикуляторна
енцефалопатія
(атеросклеротична+гіпертонічна) І-ІІ
ст. з ХНМК в вертебро-базилярному
басейні з астено-невротичним
синдромом. РОХП з полірадикулярним
синдромом. Хронічний фарингіт, ремісія.
Гіперметропія слабкого ст. обох очей.
Пресбіопія. Супутній діагноз.

Причиною виникнення професійного
захворювання згідно акту № 4 від
25.01.2013 р. є недосконалість технологій,
не ефективне використання засобів
індивідуального захисту, тривала
робота у шкідливих умовах праці.
Відповідно до довідки МСЕК від 19.03.2014 р.,
- ступінь втрати професійної
працездатності у позивача становить 60 %
та встановлено ІІІ групу інвалідності -
безтерміново. Тому позивач просить
стягнути з відповідача моральну шкоду
у розмірі 18000 грн.

Представник відповідача, будучи
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явився по невідомій суду
причині, ніяких заяв чи клопотань з
цього приводу не подав.

Судом встановлено, що з 01.06.2000 р. по
01.03.2013 р. позивач перебував у трудових
відносинах з відповідачем, був
звільнений за власним бажанням у
зв'язку з виходом на пенсію за віком на
пільгових умовах (а.с. 5-6).

Внаслідок неналежних умов праці на
робочому місці позивач отримав
професійне захворювання, що
підтверджується актом розслідування
хронічного професійного захворювання
№ 4 від 25.01.2013 р. (а.с. 7-8).

Відповідно до довідки МСЕК від 20.03.2013 р.,
- ступінь втрати професійної
працездатності у позивача встановлено
40 % - на 1 рік.

Згідно до довідки МСЕК від 19.03.2014 р., -
ступінь втрати професійної
працездатності у позивача становить 60
% та встановлено ІІІ групу інвалідності
- безтерміново.

Суд вважає, що відповідач не створив
належних умов праці на робочому місці
позивача, внаслідок чого позивач
отримав професійне захворювання.

В справі є достатні докази, які
свідчать про те, що небезпечні і
шкідливі умови праці призвели до
моральної втрати потерпілого,
порушення його нормальних життєвих
зв'язків, вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

На момент встановлення позивачеві
стійкої втрати професійної
працездатною набрав чинності Закон
України про внесення змін до абзацу 4
статті 1 (в частині відшкодування
моральної шкоди застрахованим і членам
їх сімей), виключено підпункт «е»
пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3
статті 28, частина 3 статті 34 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України, -
на вимогу про відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, позовна давність
не поширюється. Саме з позовними
вимогами про відшкодування моральної
шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я
звернувся позивач до суду, тому суд
вважає, що до цих вимог позовна
давність не застосовується.

При визначенні розміру відшкодування
моральної шкоди суд враховує обсяг
заподіяних позивачеві моральних
страждань, а також фізичних страждань,
характер і тривалість цих страждань;
стан здоров'я потерпілого та те, що йому
встановлено 60 % втрати професійної
працездатності та встановлено ІІІ
групу інвалідності - безтерміново, вік,
наслідки професійного захворювання,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках.

З урахуванням цих обставин суд
визначає моральну шкоду, яка підлягає
відшкодуванню позивачеві, в розмірі 9000
грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ДП
«Завод обважених бурильних та ведучих
труб» необхідно стягнути 243,60 грн.
судового збору.

Керуючись ст. ст. 10. 11, 15, 57-60, 64, 209, 212-215
ЦПК України, ст. 1167 ЦК України, ст. 2371
КЗпП України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Дочірнього
підприємства «Завод обважених
бурильних та ведучих труб» про
відшкодування моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства
«Завод обважених бурильних та ведучих
труб» на користь ОСОБА_1 9000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Дочірнього підприємства
«Завод обважених бурильних та ведучих
труб» судовий збір в доход держави в
сумі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Сумської області через Ковпаківський
районний суд м. Суми. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.Б. Князєв