Провадження № 22-ц/779/2731/2014
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Шишко А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Шишка А.І.,

суддів:
Матківського Р.Й., Шалаути Г.І.,

секретаря Бойчука
Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про дослідження
висновку експерта, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Івано-Франківського міського суду від
04 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 17 листопада 2014 року залишено
без руху позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про дослідження висновку експерта,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, на підставі ст.119 ЦПК
України.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 04 грудня 2014 року позовну заяву
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про дослідження
висновку експерта, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
визнано неподаною та повернуто
позивачу через невиконання вимог
ухвали Івано-Франківського міського
суду від 17 листопада 2014 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на незаконність та
необґрунтованість ухвали суду, що
постановлена з порушенням норм
процесуального права. У зв'язку з цим,
просить ухвалу скасувати та ухвалити
рішення по суті позовних вимог.

Апелянт свої вимоги обґрунтовує тим,
що між ним та відповідачем був
укладений договір на виготовлення
надмогильного пам'ятника, про що
свідчить квитанція про оплату за №056435
від 07.06.2008 року, тобто він як споживач
оплатив послуги підприємця, а тому
наявний спір з приводу захисту прав
споживача, що в свою чергу, згідно вимог
ст.24 ЗУ "Про захист прав споживачів",
звільняє його від сплати судового
збору.

Крім того, суд не врахував, що ним 26.11.2014
року на виконання вимог ухвали суду від
17.11.2014 року направлено повторно позовну
заяву з відповідними копіями
документів, які суд вважав необхідними.

Вислухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з таких
підстав.

Визнаючи позовну заяву неподаною та
повертаючи її позивачу, суд першої
інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 не
усунув недоліки позовної заяви,
зазначені в ухвалі Івано-Франківського
міського суду від 17.11.2014 року.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду першої інстанції.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 17 листопада 2014 року залишено
без руху позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про дослідження висновку експерта,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, на підставі ст.119 ЦПК
України. Зокрема, суд вказав, що
позивачем не сплачено судовий збір за
подачу позовної заяви, не чітко
сформульовано зміст позовних вимог та
не долучено всіх документів, що вказані
у додатках до позовної заяви.

На думку колегії суддів, такі вимоги
суду є помилковими та
необгрунтованими.

Згідно з ч.2 ст.119 ЦПК України позовна
заява повинна містити: 1) найменування
суду, до якого подається заява; 2) ім'я
(найменування) позивача і відповідача,
а також ім'я представника позивача,
якщо позовна заява подається
представником, їх місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст
позовних вимог; 4) ціну позову щодо
вимог майнового характеру; 5) виклад
обставин, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги; 6) зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування; 7) перелік документів, що
додаються до заяви.

Виписані у зазначеній статті вимоги до
форми та змісту позовної заяви є
вичерпними і розширеному тлумаченню не
підлягають.

За змістом зазначеної норми саме
позивач обґрунтовує свої вимоги з
викладом відповідних обставин та
зазначенням доказів, що підтверджують
такі обставини.

Позов - це вимога позивача до
відповідача, звернена через суд про
захист порушеного чи оспорюваного
суб'єктивного права , який здійснюється
в певній, визначеній законом,
процесуальній формі. Для того щоб позов
міг виконати роль засобу порушення
судової діяльності, він повинен
містити в собі певні складові частини
(елементи), до яких слід віднести:
предмет, підстави та зміст.

Під змістом позову, викладення якого у
позовній заяві є обов'язковим,
необхідно розуміти вид судового
захисту, за яким позивач звертається до
суду, а це можуть бути вимоги: про
присудження певної речі; про
поновлення порушеного права; про
визнання наявності чи відсутності
суб'єктивних прав; про зміну чи
припинення існуючого між сторонами
правовідношення, про присудження,
визнання чи перетворення певних
правовідносин і є змістом кожного
позову.

Зміст позову допомагає визначити
підвідомчість даної справи суду, а
також встановити межі дослідження
справи в судовому засіданні, обсяг
відповідальності боржника і
постановити конкретне, повне і
доступне рішення, що є підставою для
швидкого і правильного відновлення
порушеного права.

Суд нагадує, що зміст позову - це
частина позову, яка відображає
звернену до суду вимогу про здійснення
певних дій, пов'язаних із застосуванням
конкретних способів захисту
порушеного, оспорюваного чи
невизнаного права. Отже, під змістом
позову необхідно розуміти вид судового
захисту, за яким позивач звертається до
суду.

Колегія суддів, вважає, що позовна
заява містила необхідні відомості про
права та обов'язки сторін, вимоги про
здійснення судом певних дій із
зазначенням способу судового захисту
їх інтересів. У ній позивач, в міру
своєї юридичної грамотності, виклав
обставини, якими обґрунтовував свої
вимоги; зазначив докази, що
підтверджують кожну обставину; навів
перелік документів, що додаються до
заяви.

Недоліки, які в ній існували, могли і
повинні були усуватися у судовому
засіданні.

Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_2,
він заявив вимогу до ОСОБА_3 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди через неякісне виготовлення
надмогильного пам'ятника, тобто він як
споживач має претензії до якості
наданих йому послуг з боку ОСОБА_3 При
цьому, вимога позивача до суду про
дослідження висновку судового
експерта Чащина В.В. може рахуватись, як
вимога щодо дослідження доказу, а
безпосередніми вимогами є стягнення
саме матеріальної та моральної шкоди.

Не міг суд повернути позовну заяву
ОСОБА_2 і з підстав несплати ним
судового збору, оскільки з її тексту
вбачається, що вона заявлена за
правовідносинами, які випливають із
Закону України "Про захисти прав
споживачів", а згідно ст.24 названого
закону, споживачі звільняються від
сплати судового збору за позовами, що
пов'язані з порушенням їх прав.

Також, хибним є висновок суду про те, що
позовна заява не відповідає вимогам
ст.119 ЦПК України та підлягає
поверненню через не долучення всіх
документів, що вказані у додатках до
позовної заяви.

Відповідно до пунктів 3, 5, 6, 7 частини
другої статті 119 ЦПК України позовна
заява повинна містити зміст позовних
вимог, виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує вимоги, зазначення
доказів, що підтверджують кожну
обставину, перелік документів, що
додаються до заяви.

Зі змісту цієї норми вбачається, що
саме позивач на власний розсуд обирає
позовні вимоги, обґрунтовує їх
викладом відповідних обставин та
зазначенням доказів, що підтверджують
такі обставини.

Подання доказів можливе на всіх
стадіях цивільного процесу, тому суд не
вправі через неподання доказів при
пред'явленні позову залишати заяву без
руху та повертати заявнику (пункт 7
постанови Пленуму Верховного Суду
України, від 12.06.2009 року №2 "Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції").

Обов'язок сторін подавати докази чи
повідомити про них суд міститься в ст.131
ЦПК України і відноситься до стадії
провадження у справі до судового
розгляду.

Згідно з положеннями ст. ст. 130, 131 ЦПК
України, сторони зобов'язані подати
свої докази чи повідомити про них суд
до або під час попереднього судового
засідання у справі, в ході якого суд
з'ясовує, якими доказами кожна сторона
буде обґрунтовувати свої доводи чи
заперечення, та встановлює строки їх
подання. Також, як це передбачено ст. 137
ЦПК України, на цій же стадії суд
вирішує питання про витребування
доказів за клопотанням осіб, які беруть
участь у справі.

Звертаючись до суду, ОСОБА_2 у заяві
зазначив зміст позовних вимог, виклав
обставини, якими обґрунтовує свої
вимоги, додав до позовної заяви докази,
які вважав за потрібне надати для
розгляду спору, а в подальшому
додатково надіслав копії відповідних
документів на вимогу суду.

Відсутність у позовній заяві чи
додатках до неї допустимих (в тому
числі належним чином завірених)
доказів на підтвердження позовних
вимог не перешкоджає розгляду справи,
оскільки є підставою для відмови у
задоволенні позову по суті, а не для
визнання позовної заяви неподаною.

У разі, якщо позовна заява
необґрунтована, то це є підставою для
відмови у позові, а не для визнання
неподаною та повернення позовної
заяви, що фактично є відмовою у
судовому захисті й суперечить
положенням ст. ст. 55, 124 Конституції
України.

З наведеного вбачається, що висновок
суду про наявність підстав для
визнання позовної заяви неподаною та
повернення її позивачу є помилковим,
фактично позбавлено позивача права на
справедливий суд, передбаченого ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод.

Виходячи з викладеного, оскільки
оскаржувана ухвала постановлена з
порушенням вимог процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання про можливість відкриття
провадження у справі, вона підлягає до
скасування на підставі п.4 ч.1 ст.311 ЦПК
України з надісланням справи до суду
першої інстанції для вирішення питання
про відкриття провадження у справі.

Одночасно, колегія суддів зазначає, що
при перегляді ухвали суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
позбавлений процесуальної можливості
щодо розгляду справи по суті позовних
вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського
суду від 04 грудня 2014 року скасувати, а
справу направити до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і у касаційному
порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.І. Шишко

Судді: Р.Й.
Матківський

Г.І. Шалаута