АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого: Саліхова В.В.

суддів: Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі: Бережняк Н.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 на ухвалу
Деснянського районного суду м. Києва
від 16 жовтня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя. Виділити та
визнати право власності за ОСОБА_2 на:

- 4-кімнатну квартиру площею 110,2 кв.м.
за адресою: АДРЕСА_1;

- Нежитлове приміщення площею 87,6
кв.м. за адресою: АДРЕСА_4:

- Автомобіль Hyundai Getz 2007 р.в. Д.Н.НОМЕР_1;

- майнові права на 1-кімнатну квартиру
площею 53,29 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2.

Всього майно на суму 4 895 100,00 грн., що
еквівалентно 378 000,00 доларів США.
Виділити та визнати право власності за
ОСОБА_3 на:

- Гараж (ангар) площею 105,7 кв.м. за
адресою: АДРЕСА_5, орієнтовною вартістю
15 000,00 доларів СЩА;

- Цех з виготовлення ювелірних
виробів площею 532,5 кв.м. за адресою
АДРЕСА_6, орієнтовною вартістю 76 000,00
доларів США;

- Приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1»
площею 24,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_7
орієнтовною вартістю 15 000,00 доларів США;

- Промтоварний магазин площею 68,0 кв.м.
за адресою: АДРЕСА_8, орієнтовною
вартістю 30 000,00 доларів США;

- Промтоварний магазин площею 105,0 кв.м.
за адресою: АДРЕСА_9 орієнтовною
вартістю 50 000,00 доларів США;

Справа №754/16627/14 № апеляційного
провадження:22-ц/796/13909/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Панченко
О.М.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Саліхов В.В.- Зблокований
торговий павільйон і кіоск площею 33,6
кв.м. за адресою: АДРЕСА_11 орієнтовною
вартістю 20 000,00 доларів США;

- Автомобіль Toyota Corolla 2012 р.в.
Д.Н.НОМЕР_2 орієнтовною вартістю 18 000,00

доларів США;

- Автомобіль Mitsubishi Galant 2007 р.в.
Д.Н.НОМЕР_3 орієнтовною вартістю 13 000,00
доларів США;

- Автомобіль Mitsubishi Galant 2009 р.в.
Д.Н.НОМЕР_4 орієнтовною вартістю 15 000,00
доларів CШA;

- майнові права на 1-кімнатну квартиру
площею 45,40 кв.м. за адресою: АДРЕСА_10
вартістю 57 000,00 доларів США;

Всього майно на суму 4 001 550,00 грн., що
еквівалентно 309 000,00 доларів США.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 16.10.2014 року позовну заяву
повернуто позивачу, роз'яснено, що для
вирішення даного спору необхідно
звернутися в суд за місцем знаходження
основної частини спірного майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалу суду та направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції. Апелянт
посилається на невідповідність ухвали
суду нормам матеріального права. В
обґрунтування своїх доводів
посилалась на те, що вартість майна в м.
Києві та кількість більша за вартість
майна в м. Броди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника позивача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів прийшла до
висновку, що остання підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення
позовної заяви позивачу, суд першої
інстанції виходив з того, що основна
частина спірного майна знаходиться за
адресою: Львівська обл., Бродівський
район, м. Броди та керувався ч. 1 ст. 114,115
ЦПК України.

З таким висновком суду колегія суддів
погодитись не може.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
позов виник з приводу поділу
нерухомого майна подружжя, частина
якого знаходиться в м. Києві, ачастина в
м. Броди Львівської обл., Бродівського
району.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України,
позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцем знаходження майна або основної
її частини.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ЦК України до
нерухомих речей (нерухоме майно,
нерухомість) належать земельні
ділянки, а також об'єкти, розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни
їх призначення.

Відповідно до п. 41 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ»від 01.03.2013
року №3 перелік позовів, для яких
визначено виключну підсудність (стаття
114 ЦПК) є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає. Відповідно до
п.42 виключну підсудність встановлено
для позовів, що виникають із приводу
нерухомого майна (частина перша статті
114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181
ЦК до нерухомого майна належать:
земельні ділянки, а також об'єкти,
розташовані на них, переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни
їх призначення. Відповідно до п. 43 якщо
пред'явлено позов про право власності
на кілька жилих приміщень (квартир),
розташованих у різних районах міста чи
в різних містах, або позов про поділ
спадкового майна, яке складається з
кількох квартир (об'єктів нерухомості)
у різних місцевостях, тобто вимоги, для
кожної з яких частиною першою статті 114
ЦПК встановлено виключну підсудність,
то позов пред'являється до одного із
судів за вибором позивача, але за
місцезнаходженням основної частини
нерухомого майна, яка за своєю вартістю
перевищує ті, що знаходяться в інших
районах чи місцевостях.

Враховуючи наведені обставини суду
першої інстанції при вирішенні питання
щодо підсудності справи необхідно було
витребувати у позивача документи на
підтвердження вартості нерухомого
майна, а потім на підставі цих
документів, вирішувати питання, щодо
підсудності позову та відповідно до
вимог п.3 ч.1 ст.210 ЦПК України, зазначити
в ухвалі суду мотиви, з яких суд дійшов
таких висновків.

Разом з тим, матеріали справи свідчать,
що в порушення вимог процесуального
законодавства, суд першої інстанції
своє рішення не мотивував, в зв'язку з
чим колегія суддів вважає його
висновки передчасними.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.311 ЦПК
України підставою скасування ухвали
суду є порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели для
неправильного вирішення справи по
суті.

Зважаючи на вищевикладене, ухвала суду
підлягає скасуванню, а питання щодо
відкриття провадження по справі
направленню на новий розгляд.

Що стосується клопотання апелянта про
направлення справи на продовження
розгляду справи по суті, то колегія
суддів вважає його таким, що не
підлягає задоволенню, оскільки суд
першої інстанції розгляд справи по
суті не починав.

Таким чином, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312
ЦПК України, апеляційний суд скасовує
ухвалу і передає питання на новий
розгляд до суду першої інстанції, якщо
останній порушив порядок, встановлений
для його вирішення.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Києва від 16 жовтня 2014 року скасувати, а
питання передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
В.В. Саліхов

Судді:
Т.О. Невідома

А.А. Пікуль