Ухвала

іменем україни

19 листопада 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Журавель В.І.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
посилаючись на те, що 14 червня 2007 року
між ТОВ «КБ «Дельта», правонаступником
якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_1
укладено договір на відкриття
карткового рахунка та обслуговування
платіжної карти, за яким відповідачу
надано кредит шляхом відкриття
кредитної лінії на загальну суму 30 тис.
грн з встановленням ліміту на день
укладання договору в сумі 3 тис. грн.

Позичальник неналежним чином
виконував свої зобов'язання, внаслідок
чого виникла заборгованість, яка
станом на 20 лютого 2013 року становить 11
589 грн 25 коп., у тому числі: 4 867 грн 67 коп. -
заборгованість за тілом кредиту; 2 642
грн 96 коп. - заборгованість за
відсотками; 4 078 грн 62 коп. -
заборгованість за комісією.

Рішенням Новобузького районного суду
Миколаївської області від 14 червня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 22 вересня 2014 року, позов
задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Дельта Банк» 11 589 грн 25 коп. в рахунок
відшкодування заборгованості за
кредитним договором.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1
просить зазначені судові рішення
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, зазначав, що
позичальник неналежно виконував свої
обов'язки за кредитним договором,
своєчасно не погашав кредит, не
сплачував відсотки за користування ним
та комісію, внаслідок чого у нього
перед банком виникла заборгованість за
кредитом.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено й це вбачається з
матеріалів справи, що зазначені судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права;
наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів cудової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Новобузького районного суду
Миколаївської області від 14 червня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 22 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П.
Євграфова

судді:
В.І. Журавель

Ю.Г. Іваненко