АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/3626/143
інстанції: Марків Т.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 року грудня місяця 18 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Бездрабко
В.О.Суддів:Приходько Л.А. Борка А.Л.при
секретарі:Сидоренко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 29 жовтня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6 про встановлення факту
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, визнання майна
спільною сумісною власністю та
визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ОСОБА_5
звернулася до суду з вищезазначеним
позовом, посилаючись на те, що з 1986року
по 1996 рік перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі. За час
перебування у шлюбі, 05 лютого 1990року
ними був придбаний житловий будинок
АДРЕСА_1, який після розірвання шлюбу за
судовим рішенням був поділений між
подружжям та визначений порядок
користування земельною ділянкою.

Протягом 1997- 2014 років вона разом з
ОСОБА_6 проживали однією сім'єю без
реєстрації шлюбу. За час перебування у
фактичних шлюбних відносинах, у 2008
році, ними було здійснено прибудови до
житлового будинку літ. «а, а-1» та
збудовано літню кухню літ. «Б», на які
згідно рішення Каховського
міськрайонного суду Херсонської
області від 25 липня 2008року було визнано
право власності за відповідачем.

На підставі ст.ст. 69, 70, 74 СК України
ОСОБА_5 просила суд встановити факт
проживання її та ОСОБА_6 однією сім'єю
без реєстрації шлюбу з 1997 року по
травень 2014року; визнати спільною
сумісною власністю сторін літню кухню
літ. «Б» та прибудови літ. «а, а-1»,
розташовані за адресою АДРЕСА_1 та
визнати за нею право власності на ?
частину літньої кухні літ.»Б»,
прибудову літ. «а-1».

В ході розгляду справи ОСОБА_5 частково
змінила позовні вимоги, зазначивши, що
прибудова літ. «а» та літня кухня літ.
«Б» були збудовані за її особисті
кошти, а тому остаточно просила визнати
за нею право власності на ці об'єкти;
визнати прибудову літ.

«а-1» та споруду №9 спільною сумісною
власністю подружжя.

Рішенням Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 29 жовтня
2014 року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким позов задовольнити.

У письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_6, вказуючи на законність
та обґрунтованість рішення суду,
просить скаргу відхилити, а рішення
суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, сторони,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що сторони з 1986 по 1996
роки перебували у зареєстрованому
шлюбі.

05 лютого 1990 року за нотаріально
посвідченим договором купівлі-продажу
ОСОБА_6 був придбаний житловий будинок
АДРЕСА_1.

Ухвалою Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 18 серпня
2000року затверджена мирова угода щодо
поділу вказаного домоволодіння між
подружжям та визначення порядку
користування земельною ділянкою.

Опитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 пояснили, що
після розірвання шлюбу, з 1999 року по
травень 2014року, сторони проживали
разом однією сім'єю, вели спільне
господарство, мали спільний бюджет.
Незважаючи на наявність судового
рішення щодо поділу будинку та
визначення порядку користування
земельною ділянкою, сторони
користувалися усім будинком та
земельною ділянкою, надали частину
будинку для проживання своєму синові
та його родині, за спільні кошти
побудували прибудови літ. «а, а-1», літню
кухню літ. «Б».

Під час розгляду справи відповідач
ОСОБА_6 також не заперечував щодо
визнання за позивачкою права власності
на прибудову літ. «а», ? частину літньої
кухні літ. «Б».

Згідно рішення Каховського
міськрайонного суду Херсонської
області від 25 липня 2008 року за ОСОБА_6
визнано право власності на самочинно
збудовані, у тому числі: прибудову літ.
«а», площею 11,3 кв м; прибудову літ. «а-1»,
площею 21,5 кв м; літню кухню літ. «Б»,
площею 19,5 кв м. Рішення суду набрало
законної сили, а право власності ОСОБА_6
на вказані господарські споруди
зареєстровано відповідним органом
державної реєстрації (а.с.8).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що оскільки існує рішення суду
від 25 липня 2008 року про визнання за
відповідачем права власності на
прибудову літ. «а» та літню кухню літ.
«Б», то захист прав позивачки можливий
лише шляхом оскарження цього рішення
та в подальшому визнання за нею права
власності на ці споруди. Прибудова «а-1»
та споруда №9, розташовані на земельній
ділянці, що надавалася у користування
ОСОБА_6 згідно ухвали суду від 18 серпня
2000року, та є приналежністю до головної
речі - житлового будинку «А1», а тому
позивач має право вимагати лише
відшкодування своїх затрат на їх
будівництва, а не визнання за нею права
власності.

Проте погодитися з висновком суду не
можна.

Відповідно до вимог ст. 74 СК України,
якщо жінка та чоловік проживають
однією сім'єю, але не перебувають у
шлюбі між собою, майно набуте ними за
час спільного проживання, належить їм
на праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено письмовим
договором між ними. На майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою,
поширюються положення глави 8 цього
Кодексу.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу,
згідно з вимогами ч.1 ст. 60 СК
України, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини (навчання,
ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба тощо)
самостійного заробітку (доходу).

За правилами ч. 1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Факт проживання сторін з 1999року
по травень 2014 років однією сім'єю без
реєстрації шлюбу був підтверджений
показами свідків.

Сторонами не заперечується, що
протягом 2004-2008 років ними збудовані
споруди літ. «а, а-1», літня кухня літ.
«Б». При цьому встановлено, що
будівництво велося на усій земельній
ділянці, наданій для обслуговування
домоволодіння АДРЕСА_1.

З огляду на наведене колегія суддів
вважає, що побудовані сторонами спірні
споруди в силу положень ст.74, 60 СК
України слід визнати спільним сумісним
майном подружжя, з часткою кожного з
подружжя, що дорівнює ? ідеальної
частини у майні.

При цьому, доводи позивачки про те, що
прибудова літ. «а» та літня кухня літ.
«Б» збудовані за її особисті кошти,
колегія суддів визнає неприйнятними, у
зв'язку з їх недоведеністю.

Також колегія суддів вважає, що не
підлягають задоволенню позовні вимоги
про визнання споруди №9 спільною
сумісною власністю сторін, оскільки
матеріали справи не містять будь-яких
об'єктивних даних щодо цієї споруди,
дозволу на будівництво та введення її
сторонами до експлуатації.

На підставі викладеного, рішення суду
першої інстанції в порядку ст.309 ЦПК
України підлягає скасуванню з
ухваленням нового про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_5

Керуючись ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 29 жовтня
2014 року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_5 до
ОСОБА_6 задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з 1999 року по травень
2014року.

Визнати прибудови літ. «а-1», «а», літню
кухню літ. «Б» домоволодіння АДРЕСА_1
спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та
ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на ?
частину прибудов літ. «а», «а-1», літньої
кухні літ. «Б» домоволодіння АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржено
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: