Справа № 346/5704/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 року
м. Коломия

Коломийський
міськрайонний суд

Івано-Франківської
області

в складі головуючого судді
Калинюка О.П.

з участю: секретаря
Томин О.А.

позивачки
ОСОБА_1

представника позивачки
адвоката ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі судових
засідань в місті Коломиї цивільну
справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну
розміру аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

в обґрунтування позовних
вимог ОСОБА_1 зазначає, що вона
перебувала відповідачем у фактичних
шлюбних відносинах. Від спільного
проживання у них народилася дочка
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з
позивачкою. На утримання цієї дитини
рішенням Коломийського міськрайонного
суду від 11.02.2013 року присуджено з
відповідача на користь позивачки
аліменти в розмірі 1/3 частки усіх
видів щомісячного заробітку (доходу)
відповідача. Однак, на час звернення з
даним позовом відповідач не працює,
проте він є людиною матеріально
забезпеченою, систематично виїжджає за
кордон, має на праві власності
нерухоме майно ( квартиру, житловий
будинок, торговий комплекс). Тому
позивачка зазначає, що вона вправі
ставити вимоги про зміну розміру
аліментів та стягувати їх в твердій
грошовій сумі, При цьому позивачка
просить взяти до уваги, що вказана
дочка сторін в липні 2014 року
перенесла тяжку операцію та потребує
значних коштів на оздоровлення.
Позивачка, здійснюючи постійний догляд
за дитиною, не має можливості
працювати, що призводить до погіршення
її матеріального становища. Тому
позивачка просить змінити розмір
стягуваних аліментів та стягувати з
відповідача на її користь на утримання
їх дочки аліменти в розмірі 2 000 грн.

В судовому засіданні позивачка
та її представник адвокат ОСОБА_2
позовні вимоги підтримали з
вищевказаних підстав. Позивачка також
пояснила, що вона фактично самостійно
несе витрати на утримання та лікування
дочки. Щомісячний розмір аліментів,
які стягуються з відповідача,
становить 680 грн., які останній
сплачує нерегулярно, про що свідчать
дані наявної в матеріалах справи
довідки відділу ДВС Коломийського
міськрайонного управління юстиції.
Зокрема, в довідці зазначено, що
державним виконавцем скасовано
тимчасове обмеження відповідача у
праві виїзду за межі України, оскільки
відповідачем погашено заборгованість
по сплаті аліментів в загальному
розмірі, який перевищує 7 000 грн. При
вирішення даного позову позивачка та
її представник просять також
врахувати наявні в матеріалах справи
відомості про належні відповідачу
об'єкти нерухомого майна та
автомобіль. Тому сторона позивачки
просить позовні вимоги задовольнити
в повному обсязі. .

Відповідач в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечив. Він визнав, що

щомісячний розмір стягуваних з нього
аліментів становить 680 грн. та
пояснив, що на даний час він не працює,
майна, про яке стверджує позивачка у
його власності не має, а наявні в
матеріалах справи документи про
належність йому об'єктів нерухомого
майна та автомобіля не відповідають
дійсності. Відповідач також зазначив,
що позивачка неправдиво повідомляє
суду про те, що вона не працює, оскільки
вона щоденно працює продавцем в
магазині «Юнна» (м.Коломия). Тому
відповідач вважає, що для збільшення
розміру аліментів відсутні
передбачені законом підстави, так як з
часу ухвалення рішення про стягнення з
аліментів матеріальне становище
відповідача не покращилось, а, навпаки,
погіршилось. На день ухвалення
рішення відповідач працював, однак, з
18.02.2013 року він звільнений з роботи, що
стверджується записами в його трудовій
книжці. Він також зазначає, що з 07.02.2014
року за кордон він не їздить, що
стверджується відомостями в його
закордонному паспорті. Крім того,
ухвалою Коломийського міськрайонного
суду від 19.02.2014 року його обмежено у
праві виїзду за межі України, тобто з
того часу доходу від не має. Зазначає
також відповідач, що він має іншу
сім'ю, в якій ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народилася дочка ОСОБА_5, яку, а також
її матір він теж зобов'язаний
утримувати. Відповідач не зміг
пояснити з яких доходів він проживає,
однак зазначив, що він зобов'язаний
сплачувати аліменти в розмірі не
більше 30 %: прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6-ти років, однак,
сплачує аліменти щомісячно в більшій
сумі. Тому відповідач в задоволенні
позову просить відмовити.

Суд, заслухавши пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи, та, оцінюючи
досліджені докази в сукупності,
приходить до наступних висновків.

Відповідно до копії свідоцтва про
народження, сторони є батьками
неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.4).

Згідно з рішенням Коломийського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 11.02.2013
року з відповідача на користь
позивачки присуджено аліменти на
утримання вказаної дочки щомісячно в
розмірі 1/3 частки від усіх видів
щомісячного доходу до досягнення цієї
дитиною повноліття (а.с.5).

Відповідно до копії
інформаційної довідки з Реєстру прав
власності на нерухоме майно, виданої
11.11.2014 року реєстраційною службою
Коломийського міськрайонного
управління юстиції Івано-Франківської
області, відповідачу станом на
вказану дату належать на праві
власності житловий будинок, 2
квартири, торговий комплекс, гараж та
земельна ділянка (а.с.50-54).

Із наданої позивачкою копії
виписки із медичної карти
стаціонарного хворого №2361 вбачається,
що дочка сторін ОСОБА_4 перебувала на
стаціонарному лікуванні в
Коломийській дитячій лікарні з 30.07 по
08.08.2014 року з діагнозом: Гострий
апендицит, перитоніт (а.с.8).

Судом також встановлено, що
відповідач є батьком неповнолітньої
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується
копією свідоцтва про її народження
(а.с.72).

Згідно з положеннями ч.1 ст.192
Сімейного кодексу України, розмір
аліментів визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено, або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів, у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось з них.

Відповідно до вимог ст.184 Сімейного
кодексу України якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів в твердій грошовій
сумі.

Згідно з положеннями ч.1 ст.182
вказаного Кодексу при визначенні
розміру аліментів суд враховує стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

В п.23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 року
№3 "Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
роз'яснено, що відповідно до ст.192 СК
розмір аліментів, визначений судовим
рішенням або за домовленістю між
батьками, суд може змінити за позовом
платника або одержувача аліментів у
зв'язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до висновків
Верховного Суду України, викладених у
постановах, ухвалених за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1
ст. 355 Цивільного процесуального
кодексу України, за І півріччя 2014 року,
з огляду на відсутність імперативної
заборони змінювати розмір аліментів
шляхом зміни способу їх присудження за
положеннями ст. 192 СК України зміна
розміру аліментів може мати під собою й
зміну способу їх присудження (зміна
розміру аліментів, стягнутих за
рішенням суду, у частці від заробітку
(доходу) матері, батька дитини на розмір
аліментів у певній твердій грошовій
сумі та навпаки). Під час розгляду
позовів, заявлених із зазначених
підстав, застосуванню підлягає не
тільки ст. 192 СК України, але й низка
інших норм щодо обов'язку батьків
утримувати своїх дітей (ст. 182
«Обставини, які враховуються судом при
визначенні розміру аліментів», ст. 183
«Визначення розміру аліментів у частці
від заробітку (доходу) матері, батька
дитини», ст. 184 «Визначення розміру
аліментів у твердій грошовій сумі»)
(постанова Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 5
лютого 2014 р. у справі № 6-143цс13).

Згідно із вказаною
постановою Верховного Суду України
від 05.02.2014 року в справі право
вимагати заміни розміру аліментів
шляхом зміни способу присудження
аліментів не може заперечуватися, адже
можливість вибору способу присудження
аліментів з огляду на мінливість
життєвих обставин, зазначених ст.ст.
182-184 СК України, не може обмежуватися
разовим її здійсненням. З огляду на
відсутність імперативної заборони
змінювати розмір аліментів шляхом
зміни способу їх присудження, за
положеннями ст.192 СК України зміна
розміру аліментів може може мати під
собою зміну способу їх присудження (
зміна розміру аліментів, стягнутих за
рішенням суду у частці від заробітку
(доходу) матері, батька дитини на розмір
аліментів, визначений у певній твердій
грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до правил ч.1 ст.360-7 ЦПК
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

На підставі наведеного,
враховуючи вік дитини сторін та
пов'язані з цим витрати на її
харчування, забезпечення найбільш
необхідними речами, враховуючи різке
підвищення вартості життя протягом 2014
року, звільнення відповідача з роботи,
його непрацевлаштованість на час
розгляду даної справи, майновий стан
платника аліментів, наявність на його
утриманні іншої малолітньої дочки та
інші обставини, вказані в ч.1 ст.182 СК
України, суд вважає, що розмір
стягуваних аліментів явно
недостатній для забезпечення вказаних
потреб. Тому цей розмір слід збільшити
до 1000 грн. щомісячно.

Отже, позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Згідно з положеннями ст.88 ЦПК
України з відповідача слід стягнути в
дохід держави судовий збір, від сплати
якого звільнена позивачка.

На підставі ст.ст. 180-184, 192 СК України
та, керуючись ст.ст.213-215, 88 ЦПК України
суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково.

Змінити розмір стягуваних
аліментів.

Стягувати із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_1, жителя
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки АДРЕСА_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_2, аліменти на
утримання неповнолітньої дитини:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 1 000
(одна тисяча) гривень щомісячно.
Вказана сума підлягає індексації
відповідно до закону.

В решті позовних вимог
відмовити.

Виконавчий лист по справі
№346/146/13-ц, виданий Коломийським
міськрайонним судом
Івано-Франківської області на
виконання рішення цього суду від
11.02.2013 року року, відкликати після
набрання рішенням законної сили.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави
243 гривні 60 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до Апеляційного суду
Івано-

Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текст
рішення виготовлено 19 грудня 2014
року.

Суддя
Калинюк О. П.