справа № 462/4526/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2014 року Залізничний районний
суд м. Львова у складі:

головуючого - судді
Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас
Н.М.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Друга Львівська
державна нотаріальна контора, про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини,

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом
про визначення їй додаткового
двохмісячного строку для подання заяви
про прийняття спадщини за законом
після смерті сина ОСОБА_5 Свої позовні
вимоги мотивує тим, що в грудні 2013 року
їй стало відомо про зникнення сина
ОСОБА_5, котрий проживав окремо, з 2009
року сам в квартирі по АДРЕСА_1.
Відомості про зникнення ОСОБА_5 за її
заявою від 07.12.2013 року були внесені в
ЄРДР, в подальшому 18.03.2014 року
кримінальне провадження було закрито,
так як згідно протоколу пред'явлення
трупа для впізнання від 28.02.2014 року вона
впізнала у трупі свого сина. Зазначає,
що з 16.12.2013 року по 17.03.2014 року її син
перебував в розшуку, а колишня дружина
сина - ОСОБА_6 забрала оригінал
свідоцтва про смерть ОСОБА_5 та інші
документи, тому вона змушена була
звертатися для отримання повторного
свідоцтва про смерть, яке одержала
05.06.2014 року. Проте, коли вона 26.06.2014 року
звернулась із заявою про прийняття
спадщини в нотаріальну контору, їй було
відмовлено, оскільки в свідоцтві про
смерть сина вказана приблизна дата
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому вона
пропустила встановлений законом
шестимісячний строк для прийняття
спадщини. Відтак, вона змушена
звертатись з даним позовом до суду,
просить визначити їй додатковий строк
для прийняття спадщини, бо вважає, що
такий, за наведених обставин,
пропущений нею з поважних причин.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала, покликаючись на мотиви
такого, і доповнила, що вона не змогла
своєчасно подати заяву до нотаріальної
контори про прийняття спадщини,
оскільки це пов'язано з об'єктивними,
істотними труднощами, через
психологічний стан в зв'язку з
обставинами смерті сина та відсутність
документів, тому просила позов
задовольнити і визначити їй додатковий
строк для прийняття спадщини. При
цьому, просила не стягувати із
відповідача понесених нею судових
витрат.

Відповідач та її представник проти
задоволення позову заперечили,
зазначивши, що померлий був батьком
відповідачки, проте вони з 2009 року
разом не проживали, так як після
розлучення батьків ОСОБА_2 мешкала
разом із матір'ю ОСОБА_6 в м.Збараж
Тернопільської області. Відмітили, що
позивачці стало відомо про смерть сина
28.02.2014 року, тоді ж вона бачила
свідоцтво про смерть ОСОБА_5 та
дізналась про дату його смерті. При
цьому, визнали, що дійсно після
похорону свідоцтво про смерть ОСОБА_5
забрала його колишня дружина ОСОБА_6
Вважають, що позивач мала можливість
звернутись до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини, жодних труднощів у
цьому не було, а тому шестимісячний
строк для звернення було пропущено без
поважних причин. Просять в позові
відмовити.

Третя особа - Друга Львівська державна
нотаріальна контора, будучи належним
чином повідомленою про час, день та
місце розгляду справи, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення, не направила в суд свого
представника, натомість подала заяву, в
якій просить розглядати справу за
відсутності такого, що суд вважає за
можливе.

Заслухавши пояснення сторін, показання
свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7, оглянувши
матеріали спадкової справи №270/2014
після смерті ОСОБА_5 та дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає до
задоволення частково з наступних
підстав.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини. Згідно ч.2
ст.1220 ЦК України часом відкриття
спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст.1269 цього Кодексу
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
особисто заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1272 ЦК України якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленогост.1270 ЦК України, не подав
заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її.
Згідно з ч.3 цієї статті за позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, після розлучення із
ОСОБА_6 (згідно свідоцтва про зміну
імені серії НОМЕР_1 від 14.02.2009 року
змінила прізвище на ОСОБА_6) з 2009 року
проживав сам в квартирі по АДРЕСА_1.
Його донька ОСОБА_2 з того часу по даний
час проживає разом з матір'ю в м.Збараж
Тернопільської області. Батько ОСОБА_5 -
ОСОБА_9 помер у 1989 році, а його мати
ОСОБА_1 - позивач у справі мешкала
окремо.

Зі свідоцтва про право власності на
квартиру № 22703-3 від 18.07.2007 року та
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно № 16093136 від 28.09.2007 року
вбачається, що квартира, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на
праві спільної сумісної власності
належить ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2

Як вбачається із довідки Залізничного
РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській
області №16/14-4774 від 01.07.2014 року, виданої
позивачу, в СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ
МВС України у Львівській області 07.12.2013
року за заявою ОСОБА_1 розпочато
досудове розслідування у
кримінальному провадженні, відомості
про яке внесено до Єдиного реєстру
досудових розслідувань № 0003830, за
фактом безвісті зниклого її сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказане
кримінальне провадження 18.03.2014 року
закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК
України, у зв'язку з тим, що згідно
протоколу пред'явлення трупа для
впізнання від 28.02.2014 року ОСОБА_1
впізнала труп №183/14 від 26.02.2014 року та
повідомила, що вказаний труп - це її син
ОСОБА_5 За період з 16.12.2013 року по 17.03.2014
року ОСОБА_5 перебував у розшуку.

Даною довідкою підтверджуються
пояснення позивача щодо обставин
зникнення і знайдення тіла сина ОСОБА_5
в лісопосадці в смт.Рудно.

Як видно зі свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_2 від 28.02.2014 року, в такому вказано
дату смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2.
Згідно пояснень сторін і показань
свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 це свідоцтво
після похорону 01.03.2014 року забрала із
собою ОСОБА_6 і зберігала за місцем
проживання в м. Збараж Тернопільської
області.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась
спадщина на його частку у квартирі по
АДРЕСА_1. Заповіту на випадок смерті
ОСОБА_5 не склав.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу
чергу на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Як встановлено, ОСОБА_1, 05.06.2014 року
отримала повторне свідоцтво про смерть
сина ОСОБА_5 (серія НОМЕР_3), після чого
26.06.2014 року звернулась в Другу
Львівську нотаріальну контору із
заявою про прийняття спадщини, проте
отримала відмову від 03.07.2014 року,
оскільки нею пропущений шестимісячний
строк для прийняття спадщини, їй
рекомендовано звернутись до суду в
порядку ст.1272 ЦК України.

Суд, враховуючи конфліктні відносини
ОСОБА_1 із колишньою невісткою та
онучкою, які забрали свідоцтво про
смерть ОСОБА_5, її вік (1941 р. народження),
психологічний стан після тривалого
розшуку сина, процедури впізнання
трупа, похорону, приймає до уваги
доводи позивача про те, що їй не було
достовірно відомо про дату смерті сина,
яка була вказана у документах.

Між тим, відповідач у справі донька
померлого ОСОБА_2 із заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину
звернулась ще пізніше - лише 15.08.2014 року.

Як вбачається із роз'яснень, даних в п.24
Постанови Пленуму Верховного суду
України №7 від 30.05.2008 року «Про судову
практику у справах про спадкування»
вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Зі змісту ст.3 ЦК України вбачається, що
загальними засадами цивільного
законодавства є судовий захист
цивільного права та інтересу,
справедливість, добросовісність та
розумність.

Відповідно до вимог ст.1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Враховуючи наведене, з огляду на
принцип справедливості, який
передбачає можливість адекватного
захисту порушеного цивільного права та
інтересу, суд приходить до переконання,
що ОСОБА_1, яка є матір'ю померлого,
пропустила строк для прийняття
спадщини з поважних причин - тривалий
розшук сина, який завершився більш ніж
через три з половиною місяці з вказаної
у документах дати смерті ОСОБА_5,
відсутність достовірних документально
підтверджених даних щодо дати смерті
спадкодавця, тяжкий психологічний стан
після розшуку, процедури впізнання
трупа, похорону сина, які з огляду на
моральні норми суспільства
виправдовують її поведінку як
спадкоємця, а тому вважає, що їй слід
визначити додатковий строк для подання
заяви про прийняття спадщини після
смерті сина, між тим, визначає такий
строк в один місяць, оскільки такого
строку буде достатньо для реалізації
нею своїх спадкових прав.

Оскільки позивач відмовилась від
вимоги щодо стягнення з відповідача
судових втрат, а тому, враховуючи
закріплений у ст.11 ЦПК України принцип
диспозитивності цивільного
судочинства, суд вважає, що підстави
для стягнення з ОСОБА_2 суми сплаченого
позивачем судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 3, 1261, 1268, 1269, 1272 ЦК
України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 додатковий місячний
строк, після набрання рішенням
законної сили, для подання заяви до
Другої Львівської державної
нотаріальної контори про прийняття
спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її
сина ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Залізничний районний суд м. Львова
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
(підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя:
Колодяжний С.Ю.