Справа № 152/2061/14-ц
Шаргородський районний суд Вінницької
головуючого - Строгого І.Л.,
секретаря - Палій М.Д.,
позивача - ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
у листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, у якому зазначила, що
вона перебуває у зареєстрованому шлюбі
з відповідачем з 13.02.1999 року.
Від спільного шлюбу у них народився син
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_1 просить шлюб розірвати,
посилаючись на те, що спільне життя з
відповідачем не склалось, через різні
характери та погляди на сімейне життя,
у зв'язку із цим між ними виникають
суперечки та непорозуміння, що
негативно впливає на здоров'я позивача.
Позивач та відповідач перестали
поважати один одного.
У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримала, просила їх
задовольнити з підстав, зазначених у
позові. Пояснила, зокрема, що спільне
життя з відповідачем не склалось, через
різні характери та погляди на сімейне
життя, у зв'язку із цим, між ними
виникають суперечки та непорозуміння,
що негативно впливає на здоров'я
позивача. Окрім того, відповідач
неодноразово бив її та зраджував їй.
Миритися з відповідачем вона не бажає,
оскільки подальше перебування з ним у
шлюбі суперечить її інтересам.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позовні вимоги не визнав. Пояснив,
зокрема, що він декілька разів бив
позивача, також він зраджував їй.
Зазначив також, що якщо позивач
відшкодує йому вартість майна,
набутого ними у шлюбі, він не проти
Розглянувши подані документи та
матеріали справи, заслухавши пояснення
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються вимоги позивача та
заперечення відповідача, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи та
вирішення спору по суті, суд встановив.
Сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 13.02.1999 року, що підтверджується
свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 (а.с. 5).
Від спільного шлюбу у них народився син
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження НОМЕР_2 (а.с. 6).
Позивач наполягає на розлученні,
миритися не бажає. Причиною її рішення
розірвати шлюб з відповідачем стало те,
що спільне життя з відповідачем не
склалось, через різні характери та
погляди на сімейне життя, у зв'язку із
цим, між ними виникають суперечки та
непорозуміння, що негативно впливає на
здоров'я позивача. Окрім того,
відповідач неодноразово бив її та
Отже, у сторін відсутнє
взаєморозуміння, має місце відмінність
характерів та поглядів на сімейне
життя. Шлюб сторін існує лише
Установленим судом обставинам
відповідають сімейні правовідносини,
які регулюються Конституцією України
та Сімейним кодексом України.
Так, згідно ст. 51 Конституції України,
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має
рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.
Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є
сімейний союз жінки та чоловіка,
зареєстрований у державному органі
реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно ч. 1 ст. 36 СК України, шлюб є
підставою для виникнення прав та
обов'язків подружжя.
Статтею 55 СК України встановлено, що
дружина та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина
та чоловік відповідальні один перед
одним, перед іншими членами сім'ї за
свою поведінку в ній. Дружина та
чоловік зобов'язані спільно дбати про
матеріальне забезпечення сім'ї.
Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено,
що кожен з подружжя має право припинити
Згідно ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України,
шлюб припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України,
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.
Згідно ст. 112 СК України, суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
Відповідно до ст.ст. 10, 57-60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана за допомогою
належних та допустимих доказів довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог та
Згідно положень ст.ст. 11 та 212 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених сторонами вимог, на
підставі доказів, які він оцінює за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», виходячи з принципу
процесуального рівноправ'я сторін та
враховуючи обов'язок кожної сторони
довести ті обставини, на які вона
посилається, необхідно в судовому
засіданні дослідити кожний доказ,
наданий сторонами на підтвердження
своїх вимог або заперечень, який
відповідає вимогам належності та
допустимості доказів.
Доказів, які б свідчили про можливість
зберегти сім'ю, відповідач не надав,
окрім того, відповідач визнав, що
неодноразово бив дружину та зраджував
їй, що суперечить моральним засадам
суспільства, а отже, на переконання
суду, примирення між сторонами є
Отже, з урахуванням зазначеного вище,
слід дійти до висновку, що збереження
шлюбу та подальше спільне проживання
подружжя суперечить інтересам
позивача, а відтак позов підлягає
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК
України, суд
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований
Кипистиринською сільською радою
Шаргородського району Вінницької
області 13 лютого 1999 року, актовий запис
за № 1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243
(двісті сорок три) гривні 60 коп.
судового збору.
Згідно ст.ст. 223, 294, 296 ЦПК України,
рішення суду може бути оскаржене у
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Вінницької області через
Шаргородський районний суд Вінницької
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
І.Л.Строгий