АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

06 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого - судді Кирилюк
Г.М.

суддів: Панченка М.М., Вербової І.М.,

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Київської міської ради,
Департаменту будівництва та житлового
забезпечення виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації),
третя особа: Головне управління
юстиції у м. Києві про усунення
перешкод у користуванні власністю та
скасування арешту, за апеляційною
скаргою представника Департаменту
будівництва та житлового забезпечення
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) - ОСОБА_2 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 13 серпня 2014 року,

встановила:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом, в якому просив
усунути перешкоди у користуванні та
розпорядженні власністю шляхом
зняття арешту з житлового будинку,
розташованого в АДРЕСА_3.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
вказаний будинок належить йому на
праві власності відповідно до
свідоцтва про право на спадщину,
виданого Дванадцятою київською
державною нотаріальною конторою 21
лютого 1992 року, дублікат якого виданий
27.10.2005 р. Вказаний будинок підлягав
знесенню у зв'язку з забудовою
житлового масиву Біличі. В подальшому
відповідне рішення Київради було
скасовано. На даний час він є
власником земельної ділянки площею
0,1000 га , розташованої у АДРЕСА_3.
Оскільки він має бажання подарувати
належний йому житловий будинок, проте
після звернення до державного
нотаріуса йому стало відомо про
наявність зареєстрованого обтяження
на підставі листа Головного
управління капітального будівництва
Київської міської державної
адміністрації від 06.03.1997 р. №046-201,
просив позов задовольнити.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 13серпня 2014 року
позов задоволено. Скасовано заборону
на відчуження будинку АДРЕСА_3,
накладену Першою київською державною
нотаріальною конторою на підставі
листа Головного управління
капітального будівництва Київської
міської державної адміністрації №
046-201 від 06 березня 1997 року.

В апеляційній скарзі представник
Департаменту будівництва та житлового
забезпечення виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
ОСОБА_2 просить скасувати рішення
Святошинського районного суду м.
Києва від 13 серпня 2014 року та ухвалити
нове, яким відмовити ОСОБА_1 у
задоволені позовних вимог.

Посилається на порушення норм
матеріального та процесуального
права, не врахування судом всіх
обставин, що мають значення для
справи.

Зазначив, що на момент набуття права
власності на житловий будинок по
АДРЕСА_3 позивач не був власником
земельної ділянки, на якій він був
розташований.

Відповідно до рішення виконкому
міськради від 14 квітня 1972 року №587
«Про відведення земельної ділянки
управлінню капітального будівництва
виконкому міськради під житлове та
культурно-побутове будівництво»
управлінню капітального будівництв
виконкому міськаради відведено
земельну ділянку під житлове та
культурно-побутове будівництво.

Рішенням виконавчого комітету
Київської міської ради народних
депутатів від 26 січня 1989 року № 57 «Про
відселення громадян з будинків, що
підлягають знесенню у зв'язку з
комплексною забудовою XVI кварталу
житлового масиву Біличі та надання їм
жилих приміщень» зобов'язано
управління по обліку, розподілу
житлової площі і керівництву ЖБК
відселити громадян з будинків, що
підлягають знесенню у зв'язку з
забудовою XVI мікрорайону житлового
масиву Біличі, які дали згоду на
відселення.

Відповідно до розпоряджень
Київської міської державної
адміністрації від 16 червня 1993 року
№649 «Про надання жилих приміщень
громадянам, будинки яких підлягають
знесенню за планом реконструкції м.
Києва або переобладнуються в нежилі»
та від 22 липня 1993 року №782 «Про
надання жилих приміщень громадянам,
будинки яких підлягають знесенню за
планом реконструкції м. Києва або
переобладнуються в нежилі» проведено
відселення сім'ї позивача з будинку
АДРЕСА_3 з наданням однокімнатної
квартири АДРЕСА_1 та двокімнатної
квартири №156 в цьому ж будинку з
видачею ордерів.

У зв'язку з отриманням іншого житла
позивач втратив право на свій будинок
та на користування земельною
ділянкою, яка була виділена для
обслуговування будинку та
прибудинкової території.

При вирішенні даного спору суд
першої інстанції вищевказаних
обставин справи не врахував та
помилково застосував при вирішенні
даного спору положення ст.71, 72, 116 ЖК
Української РСР.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
просив відмовити у задоволенні
апеляційної скарги, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь у справі,
в судове засідання не з'явились, про
час та місце розгляду справи
повідомлені судом належним чином.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення позивача, перевіривши
законність та обґрунтованість
ухваленого судового рішення в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив
з положень ст.316, 317, 321 ЦК України та
тієї обставину, що незважаючи на
відселення сім'ї позивача з будинку,
розташованому на земельній ділянці по
АДРЕСА_3 в м. Києві, останньому
рішенням Київської міської Ради від
27 жовтня 2011 р. №578/6814 вказану земельну
ділянку було передано у приватну
власність. Оскільки право власності
є абсолютним правом, то власник на
підставі ст.391 ЦК України не може бути
визнаний таким, що втратив право
користування своїм майном, зокрема
жилим приміщенням або виселений з
нього, оскільки це не відповідає
характеру спірних правовідносин, й
такі вимоги регулюються, зокрема,
статтями 71,72,109,110,116 ЖК Української
РСР.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду, оскільки він не
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, ОСОБА_1 замість
втраченого оригіналу від 21 лютого 1992
року, 27 жовтня 2005 року державним
нотаріусом Дванадцятої київської
державної нотаріальної контори
видано дублікат свідоцтва про право
на спадщину за заповітом на житловий
будинок, розташований по АДРЕСА_3
(а.с.19).

Рішенням Київської міської Ради
народних депутатів від 05 березня 1992
року №35 «Про збереження
малоповерхової садибної забудови в м.
Києві та вдосконалення порядку
використання її території» із змінами
та доповненнями, внесеними рішенням
Київської міської Ради від 18 грудня
1997 №280, вирішено вилучити для
державних і суспільних потреб, у
відповідності до чинного
законодавства, з дотриманням
затвердженого Київрадою порядку,
земельні ділянки, перелік яких
приведений у додатку 3. Дозволити
знесення на цих ділянках і
територіях жилих будинків, будівель і
зелених насаджень. Після вилучення
земельних ділянок надати їх у
встановленому Київрадою порядку для
нового будівництва житла і об'єктів
соціально-побутового та
комунально-господарського
призначення (п.6).

Відповідно до додатку 3 до вказаного
рішення, до переліку земельних
ділянок, що підлягають вилученню,
віднесено також ділянку, розташовану
за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 52).

Відповідно до п.4 додатку 6 цього
рішення, під терміном «знесення»
мається на увазі, як правило,
відселення мешканців існуючої
забудови та заміна її на інші види
будівництва на основі затвердженого
проекту детального планування. При
цьому можливе збереження окремих
будинків, придатних для проживання, та
їх груп з земельними ділянками
нормативних розмірів, встановлених
для м. Києва, будівництво необхідних
об'єктів обслуговування, впорядкування
мережі вулиць та їх проїздів,
прокладка необхідних інженерних мереж
та комунікацій, озеленення та
благоустрій території.

Пунктом 7.18 вказаного рішення
передбачено вирішити в установленому
законодавством порядку питання про
відселення з будинків, які
розташовані на земельних ділянках і в
районі садибної забудови, що
підлягають вилученню для державних і
громадських потреб (додаток 3),
власників будинків, які отримали
ордери на квартири у будинках, що були
відведені в експлуатацію на час дії
ордера; після цього вирішити питання
про відселення інших осіб з цих
будинків або повернення в ці будинки
осіб, які отримали квартири.

Відповідно до ст. 171 ЖК Української
РСР у разі знесення жилих будинків, що
є у приватній власності громадян, у
зв'язку з вилученням земельних ділянок
для державних або громадських потреб,
зазначеним громадянам, членам їх
сімей, а також іншим громадянам, які
постійно проживають у цих будинках,
надаються за встановленими нормами
квартири у будинках державного або
громадського житлового фонду.

Відповідно до ст. 111 цього Кодексу
передбачено, що у разі знесення
будинку у зв'язку з вилученням
земельної ділянки для державних або
громадських потреб, громадянам,
виселюваним з цього будинку, інше
благоустроєне жиле приміщення
надається виконкомом місцевої Ради
народних депутатів, а у випадках, коли
земельна ділянка відводиться
державній, кооперативній або іншій
громадській організації - цією
організацією.

Відповідно до розпорядження
Київської міської державної
адміністрації від 16 червня 1993 року
№649 «Про надання жилих приміщень
громадянам, будинки яких підлягають
знесенню за планом реконструкції
м.Києва або переобладнуються в
нежилі» та розпорядження Київської
міської державної адміністрації від
22 липня 1993 року №782 «Про надання
жилих приміщень громадянам, будинки
яких підлягають знесенню за планом
реконструкції м.Києва або
переобладнуються в нежилі» проведено
відселення ОСОБА_1 з будинку АДРЕСА_3
та витрачено 96,49 кв.м. загальної площі
в будинку АДРЕСА_3: ОСОБА_3 (сину
позивача) надано однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею
42,55 кв.м., ОСОБА_1, його дружині та
дочці дружини надано двокімнатну
квартиру №156 в цьому будинку, що
підтверджується відповідними
ордерами (а.с.36 -38).

Листом від 20.06.2000 №046-758 управління
капітального будівництва звернулось
до Першої нотаріальної контори м.
Києва, Київського міського
управління земельних ресурсів та
інших уповноважених осіб з проханням
не проводити ніяких дій з
домовласниками будинків, в тому числі
будинку АДРЕСА_3, в частині дарування,
купівлі-продажу спадщини,
приватизації земельних ділянок та
інше, а також перепланування жилих
будинків, будівель та пристроїв,
прописки та перепрописки громадян.
Підставою звернення слугувало те, що
у зв'язку з відсутністю коштів процес
відселення набув тривалого
характеру, що призводить до зловживань
в питаннях укладення
цивільно-правових угод та прописки
сторонніх осіб громадянами, які
отримали житло у зв'язку зі знесенням,
а також грошову компенсацію за
будинковолодіння та зелені
насадження тощо (а.с. 14).

Розпорядженням Київської міської
державної адміністрації від 26.11.2001 р.
№2524 управління капітального
будівництво Київської міської
державної адміністрації ліквідовано
з 1 січня 2002 р. (а.с.39).

Відповідно до рішення Київської
міської ради від 27 жовтня 2011 р. №578/6814
«Про приватизацію земельних ділянок
для будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівель і споруд у Святошинському
районі м.Києва» ОСОБА_1 передано у
приватну власність земельну ділянку
АДРЕСА_3 (а.с. 16).

Зважаючи на те, що після прийняття
рішення про знесення житлових
будинків та вилучення земельних
ділянок для державних і суспільних
потреб родині позивача, будинок якого
також підлягав знесенню, були надані
інші благоустроєні жилі приміщення,
що повністю відповідає захисту права
власності, яке гарантується статтею 1
Протоколу № 1 до Європейської
конвенції прав людини та
основоположних свобод, у суду першої
інстанції були відсутні правові
підстави вважати порушеним право
власності позивача на житловий
будинок АДРЕСА_3.

Оскільки суд першої інстанції вирішив
спір з порушенням норм матеріального
права, його рішення не відповідає
вимогам ст. 213 ЦПК України щодо
законності та обґрунтованості, що в
силу ст. 309 ЦПК України є підставою для
його скасування та ухвалення нового
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 313, 314, 317, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

Вирішила:

Апеляційну скаргу представника
Департаменту будівництва та житлового
забезпечення Виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) -
ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 13 серпня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

ОСОБА_1 у задоволенні позову до
Київської міської ради, Департаменту
будівництва та житлового забезпечення
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), третя особа: Головне
управління юстиції у м. Києві про
усунення перешкод у користуванні
власністю та скасування арешту
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

судді:

Справа №22-ц/796/12003/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
ЛопатюкН.Г.

Головуючий у суді апеляційної
інстанції: Кирилюк Г.М