АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1260/2014
Головуючий в І інстанції Булах
Доповідач: Колісниченко
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області
в складі:

Головуючого:Колісниченка
А.Г.,суддів:Капітан І.А., Радченка С.В.,
при секретарі:Сікорі О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 18.02.2014
року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_5
до департаменту житлово-комунального
господарства Херсонської міської ради,
ОСОБА_7, інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській області, третя особа:
управління містобудування та
архітектури Херсонської обласної
державної адміністрації, про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, зобов'язання вчинити
певні дії, визнати неправомірним
нарахування плати за комунальні
послуги, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 18.02.2014 року позов ОСОБА_6,
ОСОБА_5 залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Суворовського
районного суду м. Херсона від 18.04.2014
року у задоволенні позовних вимог про
зобов'язання відповідачів вчинити
певні дії, визнати неправомірним
нарахування плати за комунальні
послуги - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на те, що суд першої
інстанції поверхово розглянув справу,
неправильно встановив відносини, які
виникли між сторонами, зібраним по
справі доказам дав невірну оцінку і
допустив порушення норм матеріального
та процесуального права, просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове,
яким заявлені позивачами вимоги
задовольнити у повному обсязі.

ОСОБА_5, у судовому засіданні на
задоволенні апеляції наполягав, з
підстав зазначених у скарзі.

Представниця ОСОБА_7 - ОСОБА_8,
представниця Управління регіонального
розвитку містобудування та
архітектури обласної державної
адміністрації - Саплєва О.В.,
представник Департаменту
житлово-комунального господарства
Херсонської міської ради - Верещака
О.М., та представниця інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Херсонській області у
судовому засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечували,
вважаючи рішення суду законним та
обґрунтованим.

Інші учасники процесу до суду не
з'явилися, про причини неявки не
повідомили, заяв про розгляд справи за
їх відсутності не подали. За таких
обставин, колегія суддів, вважає за
можливе розглянути справу без їх
участі на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК
України.

Заслухавши доповідача, учасників
процесу, які з'явилися до суду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, у визначених
цивільно-процесуальним законом межах,
колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_5
задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається та
судом першої інстанції правильно
встановлено, що позивачі є власниками
квартир №№7, 8, 14 по АДРЕСА_1.

З акту обстеження квартир №№ 7, 4, 6, 6а у
будинку по АДРЕСА_1 вбачається, що
вказаний будинок перебуває на балансі
в МЖУ м. Херсона, і його обслуговує ПП
«Жилтранс».Будинок 1895 року побудови та
відноситься до пам'яток містобудування
та архітектури Херсонської області
(охоронний номер 41-Хр). Власником
квартир №№ 7, 8 є позивач ОСОБА_5,
квартири № 14 - позивачка ОСОБА_6,
квартир №№ 4, 6, 6а - відповідач ОСОБА_7
Власник приміщення підвалу - ТОВ
«РВІК». Власник частини першого
поверху площею 51, 4 кв.м. - не
встановлений. Квартири ОСОБА_5 не
використовуються за призначенням як
жилі, перебувають у задовільному стані,
не опалюються(а.с.6-8).

Також з вказаного акту вбачається, що
відповідач ОСОБА_7 не санкціоновано,
без отримання дозволу сусідів,
управління регіонального розвитку,
містобудування та архітектури,
балансоутримувача, без проекту та
дозволу ДІК виконав демонтаж
конструктивних елементів будівлі літ.
«Г».

Згідно розпорядження Херсонської
міської ради від 27.04.2007 року № 453,
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7
надано дозвіл на проектування та
реконструкцію вищевказаних квартир із
надбудовою мансардного поверху під
магазин промислових товарів по АДРЕСА_1
за умови згоди співвласників та
отримання необхідних дозвільних
документів. Дане розпорядження ніким
не оскаржено та не скасовано і на даний
час є чинним.

Згідно відповіді Херсонської обласної
державної адміністрації від 18.04.2011
року, приміщення квартир №№ 4, 6, 6а
повністю зруйновані, знищено дах
будинку, розібрано підлогу,
міжквартирні перегородки та стіни,
демонтовано внутрішній водопровід
тощо; частина будинку, де розташовані
вказані квартири, знаходяться в
аварійному стані та потребує негайного
проведення протиаварійних робіт,
вказано на необхідність проведення
відповідних заходів для запобігання
подальшої руйнації будинку(а.с.9).

Згідно відповіді Херсонської обласної
державної адміністрації від 20.05.2011
року, повна руйнація приміщень квартир
№№ 4, 6, 6а виникла внаслідок дій ОСОБА_7
та несвоєчасного вжиття відповідних
заходів з боку власника будинку -
Херсонської міської ради(а.с.10).

Відповідно ст.1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених ч.2
цієї статті.

Як роз'яснено у п.2 Постанови № 6 від
27.03.92 р. Пленуму Верховного Суду України
«Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що шкода,
заподіяна особі і майну громадянина
або заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Відповідно до ст. 1190 ЦК України, особи,
спільними діями або бездіяльністю яких
було завдано шкоди, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілим. За
заявою потерпілого суд може визначити
відповідальність осіб, які спільно
завдали шкоди, у частці відповідно до
ступеня їхньої вини.

З огляду на приписи вказаних норм
матеріального права та з урахуванням
роз'яснень Пленуму ВСУ, обов'язок по
доказуванню неправомірності дій чи
бездіяльності, внаслідок яких було
завдано шкоди потерпілій особі, а також
наявності безпосереднього причинного
зв'язку між такими діями
(бездіяльністю) та завданою шкодою -
покладається на позивачів. Також, на
позивачів покладено обов'язок по
доказуванню розміру завданої
матеріальної та моральної шкоди, а
також ступеню вини та розміру
відповідальності кожного з
відповідачів у частці, якщо позов
заявлено до кількох відповідачів і
позивач заявив про це суду.

Відповідно до положень ст.ст.10, 60 ЦПК
України, сторони повинні довести суду
ті обставини, на які вони посилаються
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Обов'язок надати докази своєї
невинуватості, згідно норми ст.1166, ч.2
ст.1167 ЦК України, покладено на
відповідачів.

Як вбачається з повідомлення №369 від
02.12.2013р. Херсонського відділення
ОНДІСЕ, призначена ухвалою суду від
02.10.2013р. судова будівельно-технічна
експертиза залишена без виконання у
зв'язку з несплатою позивачами
передоплати вартості експертизи та
ненаданням витребуваних експертом
об'єктів на дослідження; призначена
експертиза мала вирішити питання про
наявність шкоди як такої, визначити
дії, якими така шкода була завдана,
наявність вини в діях відповідачів та
розмір шкоди.

01.10.2014 року ухвалою колегії суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області
на клопотання позивача ОСОБА_5 у даній
справі також була призначена судова
будівельно-технічна експертиза. Однак,
21.11.2014 року на адресу суду надійшов
супровідний лист від експерта ОСОБА_11,
в якому він зазначив, що ОСОБА_5 не
здійснив оплату вартості проведення
експертизи, і тому ухвала про
призначення експертизи залишається
без виконання.

Таким чином, ні в суді першої ні в суді
апеляційної інстанції позивачами не
було надано належних та допустимих у
даних правовідносинах доказів, які б
підтверджували сам факт заподіяння
шкоди, а також характеризували її
розмір щодо кожного з них. Також у ході
розгляду справи не було добуто
переконливих доказів ступеню вини
кожного з відповідачів до яких
звернуто позовні вимоги та причинного
зв'язку між їх діями та наслідками, які
настали. Наданий позивачами акт
обстеження, складений інспекцією з
нагляду за станом житлового фонду
Херсонської міської ради від 28.01.2011
року та відповідь Херсонської
облдержадміністрації № Р-1037 від 18.04.2011
року (а.с.8,9) не є допустимими та
достатніми доказами у спірних
правовідносинах.

Враховуючи наведене колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про необґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо
стягнення матеріальної та моральної
шкоди.

Окрім того, колегія суддів вважає
правильним висновок суду першої
інстанції щодо відмови у задоволенні
позовних вимог про зобов'язання
управління житлового господарства
Департаменту житлово-комунального
господарства Херсонської міської ради
замовити технічну документацію в НДІ
«Проект реконструкція», а також
демонтувати дерев'яні конструкції
стропильної системи та відновлення
даху, а також посилити огороджуючі
конструкції, оскільки вчинення
вказаних дій саме даним відповідачем
не перебуває у його безпосередній
компетенції.

Правильно також визначився суд
першої інстанції і з приводу позовних
вимог , звернутих до цього ж
відповідача про визнання
неправомірними нарахувань за житлово
комунальні послуги, оскільки ці
питання також не перебувають у
компетенції даного відповідача, а
обслуговуючою організацією цього
будинку є ПП «Жилтранс» до якого
позовні вимоги не пред'явлено. Окрім
того, така вимога як заборона
нарахування комунальних платежів не є
належним способом захисту порушеного
права.

Вірним вважає колегія суддів і
висновок суду першої інстанції про
відмову у позовних вимогах щодо
зобов'язання здійснити певні
ремонтно-відновлювальні роботи,
звернуті до ОСОБА_7, оскільки як
зазначалось вище його безпосередня
вина у заподіянні шкоди та її ступінь
належними доказами не підтверджено, як
не підтверджено і розмір заподіяної
шкоди та причинний зв'язок між його
діями та їх негативними наслідками.

Погоджується колегія суддів і з
висновком суду про необґрунтованість
позовних вимог щодо вчинення певних
дій, звернутих до інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській області, оскільки факти
невиконання чи неналежного виконання,
покладених на інспекцію обов'язків у
зв'язку із зверненнями позивачів не
встановлено.

Оскільки позивачами не було
доведено факту наявності перешкод у
доступі до конструкцій будинку з метою
здійснення ремонтно-відновлювальних
робіт, то суд першої інстанції
правомірно відмовив їм у задоволенні і
цих вимог.

Доводи апелянта ОСОБА_5 щодо
неправомірності розпорядження
Херсонської міської ради № 453 від 27.04.2007
року, яке мало наслідком здійснення
ОСОБА_7 неправомірних дій колегією до
уваги не беруться, оскільки позовні
вимоги до Херсонської міської ради не
заявлялись, правомірність вказаного
розпорядження будь-ким не
оскаржувалось і на даний час назване
розпорядження є чинним.

Доводи щодо неврахування судом вимог
облдержадміністрації до Херсонської
міської ради як власника будинку по
АДРЕСА_1 щодо вжиття заходів з
ліквідації аварійної ситуації
відхиляються, оскільки позовні вимоги
до Херсонської міської ради позивачами
не заявлялись, а самі по собі листи №
Р-1037 від 18.04.2011 року та від 20.05.2011 року не
можуть слугувати достатніми і
беззаперечними доказами на яких міг би
ґрунтуватись висновок суду про
задоволення заявлених позивачами
вимог.

Доводи щодо неврахування судом
наданих позивачами доказів у вигляді
кошторису вартості відновлювальних
робіт, колегія також відхиляє, оскільки
з огляду на обставини справи ( характер
та об'єм заявлених позовних вимог,
необхідність визначення ступеню
відповідальності кожного з
відповідачів, об'єм та характер
пошкоджень майна) кошторис не може
слугувати достатнім та належним
доказом у даній справі, а двічі
призначені судами експертизи у справі
не відбулись внаслідок відмови
позивача ОСОБА_5 оплатити їх вартість.

Доводи стосовно неврахування судом
позовних вимог про встановлення
сервітуту та ненадання їм оцінки,
колегія також відхиляє, оскільки ці
позовні саме щодо встановлення
сервітуту, належним чином заявлені не
були, а заявлені вимоги про
зобов'язання надання доступу до
конструкцій будинку з метою здійснення
ремонтних робіт були правильно оцінені
судом першої інстанції, що знайшло
відображення у мотивувальній частині
рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування чи зміни рішення суду
першої інстанції, а відтак і для
задоволення апеляційної скарги

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 18.02.2014 року залишити без
змін.

Ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: