У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, акціонерного товариства
закритого типу «Кедр», третя особа -
ОСОБА_6, про усунення перешкод у
користуванні квартирою, вселення,
відшкодування збитків та моральної
шкоди; за зустрічним позовом
акціонерного товариства закритого
типу «Кедр» до ОСОБА_4 про
відшкодування збитків за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 2 квітня
2014 року та рішення апеляційного суду
м. Києва від 17 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2008 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним вище позовом,
посилаючись на те, що відповідачами
самовільно, без погодження з нею та
місцевими органами влади було
побудовано перегородку з дверима у
місцях загального користування, а саме
у загальному коридорі перед квартирами
АДРЕСА_1, таким чином, що доступ до
вказаних квартир можливий лише через
встановлені двері.

Крім того, 11 серпня 2008 року між нею та
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7
було укладено договір оренди квартири
АДРЕСА_1 за вищевказаною адресою, за
умовами якого вона мала отримувати
орендну плату в розмірі 4 900 грн
щомісячно, проте внаслідок
протиправних дій відповідачів орендар
не зміг потрапити до орендованої
квартири, тому в односторонньому
порядку розірвав договір оренди, що
завдало їй збитків.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4,
уточнивши позовні вимоги, просила суд
зобов'язати ОСОБА_5 усунути перешкоди
ОСОБА_4 у користуванні квартирою
АДРЕСА_1 шляхом знесення ОСОБА_5 за
власний рахунок перегородки з дверима
на загальному коридорі перед
квартирами АДРЕСА_1 за вказаною
адресою; стягнути з акціонерного
товариства закритого типу «Кедр» (далі
- АТЗТ «Кедр») на її користь 58 800 грн
(1/2 від 117 600грн) збитків (упущеної
вигоди) та 505 тис. грн на відшкодування
моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_5 на
її користь 58 800 грн (1/2 від 117600,00 грн.)
збитків (упущеної вигоди) та 505 тис. грн
на відшкодування моральної шкоди;
вселити її в квартиру АДРЕСА_1 та
зобов'язати відповідачів не чинити їй
перешкоди у користуванні квартирою
АДРЕСА_1.

АТЗТ «Кедр» звернулося до суду із
зустрічним позовом, в якому, з
урахуванням уточнених вимог, просило
відшкодувати збитки в розмірі 55 тис.
грн, пославшись на те, що ОСОБА_4 своїми
діями завдала та продовжує завдавати
товариству збитки, а саме забрала з
приміщень квартир АДРЕСА_2, належні
АТЗТ «Кедр» люстру, ліжко; закрила
доступ до архіву товариства та
частково знищила бухгалтерську
документацію, відмовилась передати
документацію новому головному
бухгалтеру; пошкодила двері офісу та
організувала антирекламу проти
товариства, внаслідок чого до 2011 року
підприємство фактично було змушене
припинити свою діяльність.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 2 квітня 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, АТЗТ «Кедр»,
третя особа - ОСОБА_6, про зобов'язання
ОСОБА_5 усунути перешкоди ОСОБА_4 у
користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом
знесення за власний рахунок
перегородки з дверима на загальному
коридорі перед квартирами АДРЕСА_1 за
вказаною адресою; про стягнення з АТЗТ
«Кедр» на користь ОСОБА_4 58 800 грн
збитків та 505 тис. грн. на відшкодування
моральної шкоди; про стягнення з ОСОБА_5
на користь ОСОБА_4 58 800 тис. грн
збитків та 505 тис. грн на відшкодування
моральної шкоди відмовлено. Вселено
ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1 та
зобов'язано АТЗТ «Кедр» не чинити
перешкоди ОСОБА_4 у користуванні
вказаною квартирою. У задоволенні
зустрічного позову відмовлено.
Стягнуто з АТЗТ «Кедр» на користь
ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 8
601 грн 80 коп.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
17 вересня 2014 року рішення суду першої
інстанції в частині розміру судових
витрат скасовано, ухвалено в цій
частині нове рішення, яким стягнуто з
АТЗТ «Кедр» на користь ОСОБА_4 судовий
збір у розмірі 151 грн 80 коп. У решті -
рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права,
та передати справу на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення суду
першої інстанції в незміненій частині
та рішення апеляційного суду ухвалені
з додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Частково задовольняючи позов та
відмовляючи у вимогах до ОСОБА_5 про
зобов'язання знести перегородку з
дверима у загальному коридорі квартир,
суди, на підставі належним чином
оцінених доказів, поданих сторонами
(ст. 212 ЦПК України), дійшли до
правильного висновку про те, що ОСОБА_5
не є власником суміжних квартир і
відсутні належні та допустимі докази,
що саме він зводив перегородку. Тобто
позивач у цій частині своїх вимог не
довела, що є її процесуальним
обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити рішення
суду першої інстанції в нескасованій
частині та рішення апеляційного суду
без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 2 квітня 2014 року в
нескасованій частині та рішення
апеляційного суду м. Києва від 17
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта