Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2995/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Степанов С. В.
Спори, що виникають із договорів
Доповідач Потапенко В. І.
УХВАЛА

Іменем України

17.12.2014
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді - Потапенка В.І.

суддів - Кодрула М.А., Черненко В.В.

секретар
- Животовська С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засідання в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на заочне рішення Долинського
районного суду Кіровоградської
області від 17.10.2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу, -

В С Т А Н О В И Л А :

28.08.2014 року ОСОБА_2 звернулася у суд з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Заочним рішенням Долинського
районного суду Кіровоградської
області від 17.10.2014 року у задоволенні
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу, відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати заочне рішення Долинського
районного суду Кіровоградської
області від 17.10.2014 року та постановити
нове рішення про задоволення позовних
вимог, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу,
ОСОБА_2 посилалася на те, що суд не в
повному обсязі дослідив усі обставини
справи, не взяв до уваги обставини
справи, які мали суттєве значення.

Суд не врахував ті обставини, що
відповідач, згідно укладеного між ними
договору від 28.09.2007 року та його
розписки, написаної власноручно також
28.09.2007 року, отримав від неї гроші та
передав їй у користування земельну
ділянку, яка належить йому на праві
власності згідно Державного акту про
право власності на земельну ділянку КР
№ 018202 від 23.05.2007 року. Крім того судом не
враховано домовленість, зазначену в
договорі на випадок відмови
відповідача від укладеного договору, а
саме про повернення коштів в розмірі
40000 грн.

У судове засідання сторони не з'явилися
, повідомлені належним чином.
Заслухавши доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та дослідивши матеріали справи ,
колегія суддів вважає , що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін, з підстав передбачених ст. 308
ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.
Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_3 є власником земельної ділянки
площею 7,07 га, розташованої у межах
Лаврівської сільської ради на підставі
державного акту КР № 018202 (копія а.с.4)

28.09.2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
укладено Договір наміру здійснення
купівлі-продажу земельної ділянки
(копія а.с. 5).

15.12.2009 року між ОСОБА_3 та ВАТ
«Долинський хлібозавод» укладено
договір оренди належної йому земельної
ділянки (копія а.с.7-8).

Крім того, ОСОБА_3 надав ОСОБА_2
розписку, у якій підтверджував факт
отримання грошей від неї згідно
укладеного договору наміру здійснення
купівлі-продажу належної йому
земельної ділянки (копія а.с.9).

ОСОБА_3 28.09.2007 року надав Довіреність
терміном на п'ять років ОСОБА_2 на
укладення від його імені договору
оренди на належну йому земельну
ділянку починаючи з 2008 по 2012 роки, який
був посвідчений секретарем
Лаврівської сільської ради
Долинського району Кіровоградської
області.

Показаннями свідка ОСОБА_5
підтверджено факт підписання між
сторонами договору наміру здійснення
купівлі-продажу земельної ділянки та
передачу грошей.

З урахуванням встановлених обставин
справи, суд першої інстанції дійшов
висновку про відсутність правових
підставі у задоволенні позову.

При цьому суд зазначив, що попередній
договір укладено сторонами під час дії
мораторію на продаж земельної ділянки,
дія якого на час розгляду справи не
скасована, а отже відповідач не міг і не
повинен був вживати заходів щодо
виконання попереднього договору ,
укладеного всупереч встановленої
законом заборони.
Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, а
апеляційну скаргу вважає
необґрунтованою враховуючи наступне.

Постановляючи рішення, суд першої
інстанції посилався на п. 15 перехідних
положень Земельного кодексу України,
яким визначено, що до набрання чинності
законом про обіг земель
сільськогосподарського призначення,
але не раніше 01.01.2016 року, не
допускається:

а) купівля-продаж земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення державної та комунальної
власності, крім вилучення (викупу) їх
для суспільних потреб; б)
купівля-продаж або іншим способом
відчуження земельних ділянок і зміна
цільового призначення (використання)
земельних ділянок, які перебувають у
власності громадян та юридичних осіб
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
земельних ділянок, виділених в натурі
(на місцевості) власникам земельних
часток (паїв) для ведення особистого
селянського господарства, а також
земельних часток (паїв), крім передачі
їх у спадщину, обміну земельної
ділянки на іншу земельну ділянку
відповідно до закону та вилучення
(викупу) земельних ділянок для
суспільних потреб.

Угоди (у тому числі довіреності),
укладені під час дії заборони на
купівлю-продаж або іншим способом
відчуження земельних ділянок та
земельних часток (паїв), визначених
підпунктами "а" та "б" цього пункту, в
частині їх купівлі-продажу та іншим
способом відчуження, а так само в
частині передачі прав на відчуження
цих земельних ділянок та земельних
часток (паїв) на майбутнє є недійсними
з моменту їх укладення (посвідчення).

Відповідно до ст. 11 ЦП України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Як вбачається зі змісту позовної
заяви ОСОБА_2 просила суд стягнути борг
та збитки з ОСОБА_3 з підстав ,
визначених у договорі про наміри. ( ас. 5)

Відповідно до п. 15 перехідних положень
Земельного кодексу України - Угоди (у
тому числі довіреності), укладені під
час дії заборони на купівлю-продаж або
іншим способом відчуження земельних
ділянок та земельних часток (паїв),
визначених підпунктами "а" та "б" цього
пункту, в частині їх купівлі-продажу та
іншим способом відчуження, а так само в
частині передачі прав на відчуження
цих земельних ділянок та земельних
часток (паїв) на майбутнє є недійсними
з моменту їх укладення (посвідчення).

Отже , договір про наміри , на підставі
якого позивач вимагає від відповідача
грошові суми є недійсним з моменту його
укладення в силу вимог закону , і
будь-яких прав та обов'язків у сторін,
зазначених в ньому, не виникло.
Доводи
апеляційної скарги стосовно того , що
договір оренди земельної ділянки було
укладено між позивачем та ВАТ
«Долинський хлібозавод»
спростовуються змістом договору ,
згідно якого Орендодавцем є ОСОБА_3 ( ас.
6-8) Є
необгрунтованими і доводи скарги щодо
неотримання позивачем орендної плати
по договору , оскільки відповідно до
змісту довіреності ОСОБА_3 уповноважив
ОСОБА_2 отримати орендну плату за
період з 2008 по 2012 роки. ( ас. 10)
Суд першої інстанції правильно
врахував наявність мораторію на
купівлю-продаж землі в Україні до 01.01.2016
року та дійшов обґрунтованого висновку
про відсутність правових підстав для
задоволення позову.
Виходячи з вище
наведеного, колегія суддів дійшла
висновку, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
його висновки відповідають фактичним
обставинам справи, а тому підстави для
його скасування в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1
ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313-315, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити. Заочне
рішення Долинського районного суду
Кіровоградської області від 17.10.2014 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого Спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя:

Судді: