Справа №2/489/2700/14
УХВАЛА

19 грудня 2014 р. Ленінський районний суд
м. Миколаєва в складі: головуючого –
судді Губницького Д.Г., при секретарі
Антоненко А.С,, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права
власності на частку у спільному майні,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 р. ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом, яким просила припинити
право спільної часткової власності
другого співвласника ОСОБА_2 на ?
частину однокімнатної квартири
АДРЕСА_1, посилаючись на неможливість
її поділу, не користування квартирою
відповідачем понад два роки та
несплату ним комунальних послуг.

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала, відповідач позов визнав і
подали суду на затвердження мирову
угоду відповідно до умов якої право
власності відповідача на ? частини
вказаної квартири припиняється і право
власності на дану частину квартири
набуває позивачка, а відповідач
сплачує їй домовлену ціну 72537 грн.

Сторони просили затвердити мирову
угоду. Підтвердили, що
взаєморозрахунок між ним відбувся, на
підтвердження чого суду була надана
розписка. Наслідки їм закриття
провадження у справі роз’яснені.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, встановив
наступні обставини.

На підставі свідоцтва про право
власності на житло від 16 липня 2001 р.
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 мали у власності кожне ?
частину квартири АДРЕСА_1 загальною
площею 31,5 кв.м. Квартира є спільного
заселення.(а.с.7)

За рішенням Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 17 березня 2008 р. у
цивільній справі №2-342/2008 р. право
власності ОСОБА_4 на ? частини квартири
спільного заселення №14 по вул. Чигрина,
248 в м. Миколаєві загальною площею 31,5
кв.м., житловою площею 18,4 кв.м. було
припинено і право власності на дану
частини вказаної квартири визнано за
ОСОБА_2 Рішення суду пройшло державну
реєстрацію (а.с.5,6).

На підставі дублікату від 27 червня 2014 р.
нотаріального свідоцтва №348 від 19
липня 2012 р. ОСОБА_1 набула з прилюдних
торгів ? частини квартири АДРЕСА_1
загальною площею 31,5 кв.м., житловою
площею 18,4 кв.м., яка раніше належала
ОСОБА_2 (а.с.8). Свідоцтво пройшло
державну реєстрацію 19 грудня 2014 р.
(а.с.79).

Дотепер за ОСОБА_2 рахується право
власності на ? частину вказаної
квартири згідно довідки з Реєстру прав
власності на нерухоме майно від 24
листопада 2014 р. на підставі рішення
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 17 березня 2008 р. у справі
№2-342/2008 р. (а.с.64) Відомості про заборону
відчуження вказаної квартири у
відповідному реєстрі відсутні (а.с.78).

Відповідно до копії технічного
паспорту квартира спільного заселення
складається з однієї житлової кімнати
площею 18,4 кв.м. і має загальну площу 31,5
кв.м. (а.с.74).

Відповідно до копій квитанцій наявних
у справі, комунальні послуги з 2012 р.
оплачує ОСОБА_1 одноособово (а.с.11-21).
Позивачка зареєстрована в даній
квартирі з 2006 р. і проживає в ній.
Сторони, як встановлено судом,
приходяться один до одного як донька та
батько відповідно (а.с.31 зворот).

Відповідач згідно його письмових
пояснень вказаною квартирою для
проживання не користується, хоча і
зареєстрований в ній з 1991 р. (а.с.39).

Згідно акту про не проживання від 24
серпня 2014 р., підписаного сусідами і
засвідченого паспортисткою ЖЕК №7 ЖКП
«Південь» 24 серпня 2014 р. ОСОБА_2 у
вказаній квартирі не проживає понад 2
роки (а.с.46).

Відповідно до статті 365 ЦК України
право особи на частку у спільному майні
може бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо: 1) частка є незначною і не може
бути виділена в натурі; 2) річ є
неподільною; 3) спільне володіння і
користування майном є неможливим; 4)
таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім’ї.

Судовими рішеннями, зокрема рішенням
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 19 серпня 2014 р. у справі
№2/489/1170/14, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 20 листопада 2014 р.,
встановлено, що квартира спільного
заселення №14 на теперішній час є
фактично чотирикімнатною загальною
площею 84,6 кв.м. і житловою площею 52,1
кв.м. внаслідок проведеної самовільно
ОСОБА_2 у 2002-2004 р.р. реконструкції
(а.с.70-73). Цими рішеннями встановлено, що
власником житлової кімнати площею 11,3
кв.м., загальною площею 19,4 кв.м. в цій
самій квартирі спільного заселення №14
по вул. Чигрина, 248 в м. Миколаєві є
ОСОБА_5 і ОСОБА_2 реконструював належну
ОСОБА_5 квартиру, об’єднавши її зі
своєю.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним.

У відповідності до ст. 349 ЦК України
право власності на майно припиняється
в разі його знищення. У разі знищення
майна, права на яке підлягають
державній реєстрації, право власності
на майно припиняється з моменту
внесення за заявою власника змін до
державного реєстру.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК
України суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо сторони
уклали мирову угоду і вона визнана
судом.

Згідно ч. 1, 5 ст. 175 ЦПК України мирова
угода укладається сторонами з метою
врегулювання спору на основі взаємних
поступок і може стосуватися лише прав
та обов'язків сторін та предмета
позову. Закриваючи провадження у
справі, суд за клопотанням сторін може
постановити ухвалу про визнання
мирової угоди. Якщо умови мирової угоди
суперечать закону чи порушують права,
свободи чи інтереси інших осіб, суд
постановляє ухвалу про відмову у
визнанні мирової угоди і продовжує
судовий розгляд.

Право власності кожної сторони на ?
частину квартири спільного заселення
№14 по вул.. Чигрина, 248 в м. Миколаєві
загальною площею 31,5 кв.м. зареєстровано
у відповідному реєстрі, не припинено і
може бути предметом мирової угоди.

Оскільки припинення права власності не
завдасть відповідачу істотної шкоди,
що ним визнано, то мирову угоду на
думку суду можливо визнати. Також у
припиненні права власності
відповідача на належну йому частину
квартири суд не вбачає порушень прав та
інтересів будь-яких осіб.

Оскільки розрахунок щодо сплати
відповідачу грошової компенсації
вартості ? частини квартири АДРЕСА_1,
яка має загальну площу 31,5 кв.м. і
житлову площу 18,4 кв.м. між сторонами вже
відбувся, то про це слід лише зазначити
в резолютивній частині ухвали.

Керуючись ст. 175, 205 ч. 1 п. 4 ЦПК України,
суд

УХВАЛИВ:

Визнати мирову угоду подану ОСОБА_1 і
ОСОБА_2, відповідно до умов якої:

Право власності ОСОБА_2 на ? частину
квартири АДРЕСА_1, яка має загальну
площу 31,5 кв.м. і житлову площу 18,4 кв.м.,
припиняється і право власності на дану
частку набуває ОСОБА_1.

В свою чергу, ОСОБА_1 сплачує ОСОБА_2
вартість ? частини квартири АДРЕСА_1,
яка має загальну площу 31,5 кв.м. і
житлову площу 18,4 кв.м., в сумі 72537 грн.
яка отримана ним.

Закрити провадження у справі.

Ухвала може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом 5 днів з дня її
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - в тому
ж порядку і в той самий строк, який
обраховується з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя

Д.Г. Губницький