АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22/791/3465/14
Доповідач : Бездрабко В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 року грудня місяця 25 дня колегія
суддів Судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого : Бездрабко В.О.

Суддів : Приходько Л.А.

Кутурланової О.В.

при секретарі : Павловській Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
заочне рішення Комсомольського
районного суду м.Херсона від 24 жовтня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, треті особи: Управління
державної міграційної служби України в
Херсонській області, Комсомольський
районний відділ Управління державної
міграційної служби у м.Херсон про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом, в
обґрунтування якого зазначив, що йому
на праві власності згідно договору
купівлі-продажу від 03 листопада 1998 року
належить житловий будинок,
розташований за адресою м. Херсон, вул.
Громадянська, 62/а.

В листопаді 2010 року до нього
звернувся ОСОБА_4 з проханням тимчасово
прописати його в будинку на період
часу, поки він отримає своє власне
житло. Відповідач запевняв, що буде
сплачувати за себе комунальні послуги
та надавати матеріальну допомогу для
підтримки будинку.

У грудні 2010 року, за його згодою,
відповідач був зареєстрований у
належному йому домоволодінні. З квітня
2011 року він ОСОБА_4 не бачив, жодних
відомостей про місцезнаходження
останнього не має.

Позивач просив визнати ОСОБА_4 таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням домоволодіння АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Комсомольського
районного суду м.Херсона від 24 жовтня
2014 року у задоволенні позову
відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам у справі просить
заочне рішення суду скасувати, та
ухвалите нове, яким задовольнити
позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість заочного рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно
договору купівлі-продажу від 03
листопада 1998 року ОСОБА_3 на праві
власності належить домоволодіння №62/А
по вул. Громадянській у м.Херсоні.

Згідно відомостей
адресно-довідкового підрозділу ГУДМС,
УДМС України у Херсонській області
ОСОБА_4 з 16 грудня 2010року є
зареєстрованим у будинку позивача.
Відповідно до запису домової книги ця
реєстрація має тимчасовий характер.

Реєстрація особи у житловому
приміщенні передбачає право такої
особи, у тому числі, і щодо користування
житлом. Оскільки відповідач не є членом
сім'ї власника будинку, то його право на
користування спірним житлом пов'язано
з його наймом.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного
законодавства України дає підстави для
висновку про те, що у разі будь-яких
обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод, у тому
числі шляхом звернення до суду за
захистом свого майнового права,
зокрема, із позовом про усунення
перешкод у користуванні власністю.

Таким чином вирішення питання про
зняття особи з реєстраційного обліку
залежить, зокрема, від вирішення
питання про право користування такої
особи жилим приміщенням відповідно до
норм цивільного та житлового
законодавства.

З акту голови квартального комітету
від 28 травня 2014року, письмових пояснень
ОСОБА_5, ОСОБА_6,ОСОБА_7, допитаних в
судовому засіданні свідків ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 встановлено, що відповідач
ОСОБА_4 у спірному домоволодінні з
грудня 2010 року не проживає.

Відповідно до ч.1 ст.163 ЖК України у
разі тимчасової відсутності наймача за
ним зберігається займане житлове
приміщення у випадках і в межах
строків, установлених частиною першою,
пунктами 1 і 5 частини третьої і
частиною четвертою статті 71 цього
Кодексу.

Згідно ч.1 ст.71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача та
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

З огляду на наведене колегія суддів
вважає, що встановивши, що відповідач
ОСОБА_4 з грудня 2010року за
зареєстрованим місцем проживання не
мешкає, суд першої інстанції помилково
відмовив у задоволенні позовних вимог
щодо визнання останнього втративши
право користування спірним жилим
приміщенням. Таким чином, заочне
рішення суду в порядку ст.309 ЦПК України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про задоволення позову.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Комсомольського
районного суду м.Херсона від 24 жовтня
2014року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням у домоволодінні АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :

Судді :