АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Міцнея В.Ф.

секретар: Данилко О.А.

за участю: представника відповідача -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом дочірньої компанії «Газ
України» Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості, за
апеляційною скаргою дочірньої
компанії «Газ України» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» на рішення Кіцманського
районного суду Чернівецької області
від 21 жовтня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз
України» в травні 2014 року звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по оплаті за послуги з
газопостачання.

Посилалася на те, що внаслідок
неналежного виконання своїх
зобов'язань перед позивачем у ОСОБА_2,
яка є споживачем природного газу на
підставі особового рахунку НОМЕР_1,
утворилась заборгованість в розмірі 1
709,04 га..

Рішенням Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 21 жовтня 2014
року в задоволенні позову ДК «Газ
України» НАК «Нафтогаз України»
відмовлено.

На рішення Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 21 жовтня 2014
року ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз
України» подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову, а також стягнути судові
витрати.

Апелянт вважає, що рішення
Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 21 жовтня 2014
року є незаконним та необґрунтованим і
підлягає скасуванню з підстав
неповного з'ясування судом обставин, що
мають значення

________________________________________________________________________
_____

22-ц/794/1624/14 р.
Головуючий у 1-й інстанції
Мізюк В.М.

Категорія: 24
Доповідач
Литвинюк І.М.

для справи, та невідповідності
висновків суду обставинам справи.

Посилається на те, що Чернівецька філія
ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз
України» здійснювала діяльність щодо
поставки природнього газу на підставі
відповідних ліцензій, виданих ДК «Газ
України» НАК «Нафтогаз України», які
постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
№ 1187 від 30 червня 2011 року були
анульовані. З 01 серпня 2011 року за ДК
«Газ України» залишилось право на
постачання природного газу за
регульованим тарифом на підставі АВ №
527315, а діяльність з розподілу
природного газу здійснювалась ПАТ
«Чернівцігаз» на підставі відповідної
ліцензії. Довідка ПАТ «Чернівцігаз» №
638 від 17 липня 2014 року не є доказом
відсутності заборгованості перед ДК
«Газ України» НАК «Нафтогаз України»
за поставлений природний газ, а лише
свідчить про наявність відносин з
постачання природного газу між
відповідачем та новим постачальником
природного газу - ПАТ «Чернівцігаз».

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді, пояснення представника
відповідача, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
станом на 01 серпня 2011 року показник
лічильника, за яким відповідач ОСОБА_2
взята на облік з 01 серпня 2011 року в ПАТ
«Чернівцігаз», становить 62963,5 м.куб., а
тому сума боргу за спожитий газ
відсутня.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується колегія суддів
апеляційного суду.

Згідно ст. 67 ЖК України плата за
комунальні послуги (водопостачання,
електроенергія, газ, теплова енергія,
та інші послуги) береться крім
квартирної плати за затвердженими в
установленому порядку тарифами.

Відповідно до п.5 ч. 3 ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» від 24 червня 2004 року, N 1875-IV
споживач зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Згідно з п. 29 Правил надання населенню
послуг газопостачання, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 9 грудня 1999 року №2246 (далі - Правила),
споживач зобов'язаний своєчасно
вносити плату за надані послуги з
газопостачання, яка розраховується за
роздрібними цінами, диференційованими
залежно від обсягів споживання та за
показаннями лічильника газу.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно наказу Мінпаливенерго України
№141/1 від 13 квітня 2010 року припинена
діяльність ДП «Нафтогазмережі» НАК
«Нафтогаз України» шляхом його
реорганізації - приєднання до ДК «Газ
України».

Правонаступником прав і зобов'язань ДП
«Нафтогазмережі» НАК «Нафтогаз
України» визначена ДК «Газ України».

ДК «Газ України» здійснювала
діяльність з постачання природного
газу до 01 серпня 2011 року.

Відповідно до постанови НКРЕ №1193 від 30
червня 2011 року з 01 серпня 2011 року
діяльність з постачання природного
газу здійснює ПАТ «Чернівцігаз».

Матеріалами справи та судом першої
інстанції встановлено, що між
позивачем ДК «Газ України» НАК
«Нафтогаз України» та ОСОБА_2 були
договірні відносини з приводу
постачання та споживання природного
газу.

Зазначені обставини підтверджуються
відкритим на ім'я відповідача особовим
рахунком НОМЕР_1.

Позивач просив стягнути з відповідачки
заборгованість за спожитий природний
газ в сумі 1 709,04 грн.. На підтвердження
своїх доводів надав суду довідку про
розрахунок боргу станом на 01 жовтня 2012
року (а.с.8). З даної довідки вбачається,
що борг у відповідачки перед позивачем
утворився за період до 31 липня 2011 року.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

З вищезазначеної довідки також видно,
що дана заборгованість станом на 31
липня 2011 року нарахована з урахуванням
оплат по 01 жовтня 2012 року з показником
лічильника 63929 м.куб..

З довідки Кіцманського управління
з газопостачання та газифікації № 638
від 17 липня 2014 року вбачається, що
ОСОБА_2 взята на облік з 01 серпня 2011 року
в ПАТ «Чернівцігаз» з показником
лічильника 62963,5 м3 газу.

Як вбачається з наданих ОСОБА_2 копій
абонентської книжки, остання оплата на
рахунок ЧФ ДП «Нафтогаз України» була
здійснена нею в серпні 2011 року з
показником лічильника 62883 м.куб..

Таким чином, колегія суддів вважає, що
по даним показникам лічильника
відповідачка перед ДК «Газ України»
НАК «Нафтогаз України» заборгованості
немає.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає правильними висновки
суду першої інстанції про те, що
позивач не довів факт наявності у
відповідача заборгованості перед ДК
«Газ України» НАК «Нафтогаз України»
по оплаті за надані послуги з
газопостачання.

У відповідності з вимогами ст. 64 ЦПК
України апеляційний суд витребував у
позивача подання відомостей про зняття
показників лічильника. Проте, позивач
таких доказів суду не надав.

В той же час, у своїй апеляційній скарзі
позивач не спростував висновків суду
щодо фінансових документів на оплату
відповідачем спожитого природного
газу по показниках лічильника, що
відповідають показнику лічильника,
встановленому іншої організацією - ПАТ
«Чернівцігаз» на час передачі їй
послуг з постачання газу та на час
припинення цих послуг ДК «Газ України»
НАК «Нафтогаз України».

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги про те, що суд
безпідставно врахував довідку ПАТ
«Чернівцігаз» від 17 липня 2014 року про
те, що ОСОБА_2 взята на облік з 01 серпня
2011 року в ПАТ «Чернівцігаз» з
показником лічильника 62963,5 м3 газу,
оскільки ця довідка не є доказом
відсутності заборгованості перед ДК
«Газ України» НАК «Нафтогаз України».

Дана довідка, складена ПАТ
«Чернівцігаз», дійсно не свідчить про
відсутність боргу у відповідачки перед
позивачем, проте з неї вбачається
початковий показник лічильника газу
відповідачки на період, коли
постачання природного газу було
передано ПАТ «Чернівцігаз», тобто на 01
серпня 2011 року.

При цьому апелянт також посилається на
певні судові рішення апеляційного
суду, де були зроблені аналогічні
висновки.

Проте наведені в апеляційній скарзі
рішення не містять встановлених
обставин, які згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК
України є обов'язковими для суду у
розгляду даної справи, а позивачем не
надано належних доказів того, що
кількість фактично спожитого
відповідачкою газу станом на 1 серпня
2011 року складала 63929 м. куб.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що рішення суду першої
інстанції ухвалено на підставі повно
з'ясованих обставин, з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не дають
підстав для його скасування.

На підставі наведеного та керуючись п. 1
ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України, колегія
суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу дочірньої компанії
«Газ України» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» відхилити.

Рішення Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 21 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: