У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про
видачу судового наказу

25 грудня 2014 року суддя Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області,
ОСОБА_1 розглянувши заяву ОСОБА_2
підприємства «ЖЕК № 7», про видачу
судового наказу щодо стягнення з
ОСОБА_3, заборгованості за спожиті
комунальні послуги з утримання будинку
та прибудинкової території, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_2
підприємства «ЖЕК № 7» звернувся до
Слов’янського міськрайонного суду
Донецької області із заявою про видачу
судового наказу щодо стягнення з
ОСОБА_3, заборгованості за спожиті
комунальні послуги з утримання будинку
та прибудинкової території.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
приходжу до висновку, що зазначена
заява про видачу судового наказу не
підлягає розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України,
суддя відмовляє у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, у разі якщо із
заяви і поданих документів вбачається
спір про право.

У відповідності до п. 9 Постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження» № 14 від 23
грудня 2011 року, наявність спору про
право (пункт 2 частини третьої статті 100
ЦПК), яке є підставою для відмови у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність
суб’єктивного права у заявника;
документів, що підтверджують порушення
суб’єктивного права або документів, що
підтверджують виникнення права вимоги.
Крім того, мають ураховуватися
обставини, якщо із доданих документів
вбачається, що боржник заперечує, не
визнає або оспорює свій обов’язок
перед заявником (кредитором); із
доданих документів вбачається пропуск
позовної давності. Така вимога може
бути вирішена лише у позовному
провадженні (частина третя статті 267
Цивільного кодексу України).

Так, згідно розрахунку заборгованості
споживача за особовим рахунком № 5202
станом на 11 грудня 2014 року,
заборгованість боржника перед
заявником складає 2692 грн. 42 коп. В
указаному розрахунку зазначено період
утворення заборгованості з травня 2009
року. Отже, із зазначеного документу
вбачається, що боржник більш ніж три
роки не здійснював жодних платежів з
оплати вартості спожитих комунальних
послуг з утримання будинку та
прибудинкової території. Інших
відомостей щодо оплати боржником
послуг, не надано.

Зважаючи на викладене, приходжу до
висновку, що з заяви представника ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» вбачається
спір про право, оскільки стягувачем
пропущено строк позовної давності, та у
зв’язку з чим у прийнятті заяви про
видачу судового наказу слід відмовити.

На підставі зазначеного та керуючись
п.1 ч. 3 ст. 100, ч.2 ст. 101 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У прийнятті заяви ОСОБА_2
підприємства «ЖЕК № 7», про видачу
судового наказу щодо стягнення з
ОСОБА_3, заборгованості за спожиті
комунальні послуги з утримання будинку
та прибудинкової території –
відмовити.

Роз’яснити заявнику про його право
на звернення до суду з тими самими
вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п’яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга може бути
подана протягом п’яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя /підпис/

«З оригіналом згідно»

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду
ОСОБА_1