АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/3842/2014
інстанції Кузьміна О.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Колісниченка
А.Г.,суддів:Капітан І.А., Радченка С.В.,
при секретарі:Сікорі О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 17.11.2014
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк», Херсонського відділення
«Херсонська регіональна дирекція
публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» про визнання частково
недійсним кредитного договору, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 17.11.2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_5 відмовлено. Стягнуто з
ОСОБА_5 на користь держави судовий збір
у розмірі 243, 60 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду
ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій
зазначає, що суд першої інстанції
фактично встановив, що регламент є
невід'ємною частиною третейської
угоди, але він відсутній в договорі та в
додатках до нього, на що суд не звернув
уваги та не надав оцінки цим фактам, що
призвело до порушення ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК
України. Отже, невідповідність
третейської угоди у вигляді
третейського застереження у договорі
№R1В вимогам цивільного
законодавства, є підставою вважати
таку третейську угоду нікчемною на
підставі ст.228 ЦПК України, згідно якої
правочин вважається таким, що порушує
публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини та
громадянина. У зв'язку з чим, просив,
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким його позовні вимоги
задовольнити повному обсязі.

У письмових запереченнях на апеляцію
ПАТ «ВТБ Банк»посилаючись на
необґрунтованість доводів ОСОБА_5
просило про відхилення скарги та
залишення рішення суду без змін.

ОСОБА_5, у судовому засіданні частково
погодився із рішенням суду зазначивши,
що суд дійшов правильного висновку про
неможливість визнання недійним
оспорюваної частини договору, однак
суду слід було послатись на інші
підстави для відмови у позові. Зокрема,
суду слід було відмовити у позові з
посиланням на те, що оспорювана
позивачем частина договору є
нікчемною, а відтак не може бути
визнана недійсною.

Представник ПАТ «ВТБ Банк» -
Байраченко О.В., у судовому засіданні
проти задоволення апеляційної скарги
заперечував, вважаючи рішення суду
законним та обґрунтованим.

Представник Херсонського відділення
«Херсонська регіональна дирекція ПАТ
«ВТБ Банк» до суду не з'явився, про
причини неявки не повідомив, заяви про
розгляд справи за його відсутності не
подав. За таких обставин, колегія
суддів, вважає за можливе розглянути
справу без його участі на підставі ч. 2
ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, учасників
процесу, які з'явилися до суду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, у визначених цивільно-
процесуальним законом межах, колегія
суддів вважає, що скарга ОСОБА_5
задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається та
судом першої інстанції правильно
встановлено, що 07.03.2013 року між ПАТ «ВТБ
Банк» і ОСОБА_7 був укладений в
письмовому вигляді кредитний договір
№R1В, відповідно до умов якого
банк надав позивачу кредит у сумі 147000, 00
грн. з кінцевим терміном повернення
07.03.2017 року.

Також, встановлено, що відповідно до п.8
вказаного кредитного договору,
укладено третейську угоду у вигляді
третейського застереження щодо
розгляду спорів між сторонами, які
виникають з вказаного кредитного
договору у постійному діючому
Третейському суді при Асоціації
українських банків згідно з
регламентом цього третейського суду,
який є невід'ємною частиною даної
третейської угоди.

Згідно ст.5 ЗУ «Про третейські суди»
спір може бути переданий на розгляд
третейського суду за наявності між
сторонами третейської угоди, яка
відповідає вимогам вказаного Закону.

Відповідно до ст. 12 цього Закону
третейська угода може бути укладена у
вигляді третейського застереження в
договорі, контракті або у вигляді
окремої письмової угоди.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою ст. 203 цього Кодексу.

Частинами 1, 3 та 5 ст. 203 ЦК України
визначають, що зміст правочину не може
суперечити цього Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Враховуючи те, що позивачем не доведено
та не підтверджено належними доказами
факт укладення між сторонами
кредитного договору в частині
третейського застереження з
недодержанням вимог закону та в
порушення його прав, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги щодо не
ознайомлення позивача із Регламентом
постійно діючого третейського суду як
підставу для визнання правочину
недійним колегія суддів відхиляє,
оскільки вказана обставина не є
достатньою підставою для визнання
правочину недійсним навіть за умови її
доведеності належними доказами.

Доводи щодо несправедливості
оспорюваної умови договору також
колегією відхиляються як такі , що не
знайшли свого підтвердження у ході
розгляду справи. У зв'язку із цим
колегія суддів звертає увагу на те, що
під час розгляду позову ПАТ «ВТБ банк»
до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості
за кредитним договором у Суворовському
районному суді м. Херсона позивач
звернувся до суду із заявою про
залишення позову без розгляду з
посиланням на те, що між сторонами у
договорі було обмовлено вирішення
спорів у третейському суді. Дана заява
була задоволена судом і позов залишено
без розгляду (а.с.39).Таким чином, позивач
буквально за місяць до свого звернення
із даним позовом до суду погоджувався
із всіма умовами третейської угоди і її
дійсність та справедливість сумніву не
піддавав.

Зважаючи на наведене, колегія суддів не
вбачає підстав для скасування чи зміни
рішення суду першої інстанції, а відтак
і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 17.11.2014 року залишити без
змін.

Ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: