ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2014 р. суддя Дарницького
районного суду м. Києва Дубас В.А.
розглянувши у приміщенні Дарницького
районного суду м. Києва заяву позивача
ОСОБА_2 про забезпечення позову у
справі за її позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання правочину недійсним, суд -

в с т а н о
в и в:

У провадженні Дарницького районного
суду м. Києва перебуває зазначена
цивільна справа за позовом про
визнання правочину недійсним.

Одночасно з пред»явленням позову до
суду позивач ОСОБА_2 звернулась до суду
із заявою про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на квартиру
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 на праві
власності.

Обгрунтовуючи заяву позивач
посилалась на те, що ОСОБА_4 на праві
власності належать зазначена квартира,
тому він може у будь-який момент та у
будь-який спосіб відчужити її на
користь третіх осіб, що значно
утруднить або і зробить неможливим
виконання рішення суду у даній справі.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заяву про
забезпечення позову необхідно
задовольнити виходячи з наступних
підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 152 ЦПК України
передбачено, що позов забезпечується
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України суд
застосовує види забезпечення позову
визначені ч. 1 цієї статті, зокрема
шляхом накладення арешту на майно або
грошові кошти, забороною вчиняти певні
дії тощо, а у разі необхідності може
застосувати інші види забезпечення
позову.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 року
за № 9 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи спір
між сторонами виник з приводу визнання
недійсним договору купівлі-продажу
згаданої квартири від 12.06.2014 року, що
укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Як вбачається з копії вказаного
договору купівлі-продажу квартири та
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності згадана квартира
квартира АДРЕСА_1 дійсно належить
ОСОБА_4 на праві власності.

Пунктом 6 вказаної Постанови Пленуму
ВСУ передбачено, що особам, які беруть
участь у справі, має бути гарантована
реальна можливість захистити свої
права при вирішенні заяви про
забезпечення позову, оскільки існує
ризик спричинення їм збитків у разі,
якщо сам позов або пов'язані з
матеріально-правовими обмеженнями
заходи з його забезпечення виявляться
необґрунтованими.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

З огляду на викладені обставини справи
та приписи чинного процесуального
законодавства, суд приходить до
висновку, про те, що заяву про
забезпечення позову необхідно
задовольнити та накласти арешт на
зазначене нерухоме майно (щодо якого є
підтвердження належності його
відповідачеві), оскільки невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду, зокрема: у разі задоволення судом
вимог позову та визнання недійсним
договору купівлі-продажу згаданої
квартири від 12.06.2014 року, що укладено
між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.
151 - 153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и
в:

Заяву про забезпечення позову
задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1
(загальною площею 48,10 кв.м., житловою
площею 29,20 кв.м.), яка належить ОСОБА_4 на
праві власності.

Стягувач: ОСОБА_2 (проживає за адресою:
АДРЕСА_1; індивідуальний
ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Боржник: ОСОБА_4 (зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_2; індивідуальний
ідентифікаційний номер НОМЕР_2).

Ухвала суду підлягає негайному
виконанню.

Строк пред'явлення до виконання один
рік.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Дарницький районний
суд м. Києва протягом п'яти днів з дня
її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання ухвали суду.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її
виконання, а також не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Суддя: