Провадження №2/485/831/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року
м. Снігурівка.

Снігурівський районний суд
Миколаївської області в складі:
головуючого - судді - Лисенко М.Є.,

при секретарі - Бондаренко С.В.,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду №1 цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1,
звернулася до суду з вказаним вище
позовом. В заяві вказала, що шлюб з
відповідачем зареєстрували у березні
1991 року. Від спільного проживання мають
двох дорослих доньок ІНФОРМАЦІЯ_1.
Одруження виявилося невдалим в сім'ї
виникали сварки та не порозуміння.
Сторони припинили подружні, сімейні
стосунки та проживають окремо. Просить
шлюб розірвати на примирення не
погоджується.

У судове засідання сторони не
з'явилися, але надіслали письмові
заяви, про розгляд справи у їх
відсутність та на примирення не
погоджуються. Відповідач добровільно
відмовляється розірвати шлюб через
орган реєстрації актів цивільного
стану. Позивач просить залишити
дошлюбне прізвище "ОСОБА_1".

Перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, Суд, прийшов до
висновку про те, що є підстави для
задоволення позову.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа,
яка змінила свої прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони
зареєстрували шлюб 02 березня 1991 року у
Висунській сільській раді
Березнегуватського району
Миколаївської області, актовий запис
№2.(а.с4). Від спільного проживання
мають двох дорослих доньок. В зв'язку з
втратою один до одного почуття любові
та поваги в сім'ї постійно виникали
сварки та не порозуміння. Сторони
припинили подружні стосунки та не
проживають однією сім'єю та на
примирення не погоджуються. Відповідач
добровільно відмовляється розірвати
шлюб через орган реєстрації актів
цивільного стану.

Оскільки подальше спільне життя
сторін та збереження сім'ї є
неможливими, суд вважає, що позовні
вимоги позивача є обґрунтованими та
підлягають задоволенню на підставі ст.
112 Сімейного Кодексу України. Та
залишає позивачу дошлюбне прізвище
"ОСОБА_1".

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
суд покладає на відповідача обов'язок
відшкодувати позивачу судовий збір за
розгляд справи в суді.

Керуючись ст. ст. 10,11,209, 212,214-215,218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстрований 02 березня 1991 року у
Висунській сільській раді
Березнегуватського району
Миколаївської області, актовий запис №
2 - розірвати.

Залишити позивачу дошлюбне
прізвище "ОСОБА_1".

На прохання позивача суд не
стягує з відповідача на її користь
понесені нею судові витрати.

Копію ухвали направити сторонам
провадження.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до
Миколаївського апеляційного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі протягом 10-ти днів з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ