Справа № 126/3081/14-ц Провадження №
22-ц/772/3609/2014Головуючий в суді першої
інстанції Хмель Р. В.Категорія 6
Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Стадника І.М., Голоти Л.О.,

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
апеляційною скаргою Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області на
рішення Бершадського районного суду
Вінницької області від 04 листопада 2014
року в цивільній справі за позовом

Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області до ОСОБА_2 про
знесення самочинного об'єкта
будівництва, -

встановила:

Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області звернулася до суду
з позовом до ОСОБА_2 про знесення
самочинного об'єкта будівництва.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.10.2013
року Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області на підставі листа
Бершадської міської ради від 14.10.2013
року було проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил ОСОБА_2 під
час будівництва гаражу по АДРЕСА_1.

За результатами перевірки було
встановлено, що відповідач ОСОБА_2
самочинно, без направлення в Інспекцію
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт, провела будівництво
гаражу розміром 3,8 м х 6,0 м, що є
порушенням ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Також перевіркою встановлено, що
будівництво гаражу проводиться на
відстані 0,6 м від межі сусідньої
земельної ділянки та на відстані 2,20 м
від сусіднього житлового будинку, чим
порушено вимоги п.3.25 та табл.1 додатку 3.1
(обов'язкового) ДБН 360-92**
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень».

За фактом вчинення правопорушення,
забудовнику 22.10.2013 року було винесено
припис з вимогою зупинити виконання
будівельних робіт та привести
самочинно збудований об'єкт у
відповідність вимогам чинного
містобудівного законодавства з
визначенням строку на добровільне
виконання до 01.01.2014 року.

На підставі акта перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
22.10.2013 року № 1062-ПП Інспекцією
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області 24.10.2013
року було винесено постанову по справі
про адміністративне правопорушення №
1190 та накладено штраф на відповідача у
розмірі 4250 грн.

В зв'язку з невиконанням припису від
22.10.2013 року Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області складено протокол
про адміністративне правопорушення
від 20.01.2014 року та винесено постанову
по справі про адміністративне
правопорушення № 43 від 27.01.2014 року та
накладено штраф на відповідача у
розмірі 5100 грн.

Проте відповідач вимоги Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області щодо
знесення самочинного об'єкта
будівництва не виконала, що і стало
причиною звернення до суду з
відповідним позовом.

Рішенням суду першої інстанції в
задоволенні позовних вимог Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням
представник позивача за довіреністю
Вініцька Б.А. подала апеляційну скаргу,
в якій ставить питання про його
скасування та ухвалення нового рішення
про задоволення позовних вимог
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу,
представник позивача посилається на
те, що рішення не відповідає вимогам ст.
213 ЦПК України щодо його законності та
обґрунтованості, оскільки
постановлено з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

При цьому вказується на ті ж підстави,
що і в позовній заяві.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим; законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом; обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були дослідженні в
судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову,
районний суд виходив з того, що згідно з
положеннями ч. 7 ст. 376 ЦК України, для
задоволення вимоги про знесення
самочинного будівництва необхідна
наявність певних умов, а саме: істотне
відхилення від проекту, суперечність
суспільним інтересам або порушення
права інших осіб, істотне порушення
будівельних норм і правил, а також
неможливість проведення відповідної
перебудови або відмова особи від такої
перебудови.

Суд першої інстанції прийшов до
висновків, що зазначені обставини
позивачем в поданому позові не
доведені. Водночас, можливість
знесення самочинного будівництва
закон пов'язує саме з цими обставинами.
Крім того, знесення самочинного
будівництва є крайньою мірою і можливе
лише тоді, коли використано усі
передбачені законодавством України
заходи реагування та притягнення
винної особи до відповідальності.

При цьому посилається на акт, складений
04.10.2014 року директором ППВП
«Райагроінвестбуд» Рудь В.С., згідно
якого перенесення стіни гаража,
побудованого по АДРЕСА_1 Вінницької
області, у його внутрішню частину, з
метою приведення у відповідність
діючим санітарним та протипожежним
нормам відстань від стіни до межі із
сусідньою забудованою земельною
ділянкою, можливе при виконанні
вказаних у акті рекомендацій.

Однак, погодитись з такими висновками
районного суду не можна, через
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права, тому суд
апеляційної інстанції на підставі п. п.
3, 4 ч. 1 ст.309 ЦПК України рішення суду
першої інстанції скасовує та ухвалює
нове рішення з наступних підстав.

Судом встановлено, що у зв'язку зі
зверненням ОСОБА_5, жителя АДРЕСА_2, за
поданням Бершадського міського голови
від 08.10.2013 року, Інспекцією державного
архітектурно - будівельного контролю у
Вінницькій області було проведено
позапланову перевірку. За результатами
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
встановлено, що будівництво гаража по
АДРЕСА_1 здійснене ОСОБА_2 є самочинним
без належно затвердженої проектної
документації з порушенням норм Закону
України «Про архітектурну діяльність»
(а.с.4).

Враховуючи виявлені порушення, 22.10.2013
року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області було складено
протокол про адміністративне
правопорушення, відповідно до якого
встановлено, що відповідач самочинно,
без належно затвердженої проектної
документації та без направлення
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт позивачеві,
проводить будівництво гаража розміром
3,80 х 6,0 м, чим порушує вимоги
законодавства України (а.с.5). Цього ж
дня було прийнято припис про зупинення
підготовчих та будівельних робіт, які
не відповідають законодавству,
будівельним нормам, державним
стандартам і правилам, архітектурним
вимогам, затвердженим проектним
рішенням, технічним умовам та іншим
нормативно - правовим актам,
виконуються без повідомлення,
реєстрації декларації про початок їх
виконання або без отримання дозволу на
виконання будівельних робіт, який
ОСОБА_2 отримала 22.10.2013 року під
розписку (а.с.7).

Відповідно до постанови №1190 від 24.10.2013
року по справі про адміністративне
правопорушення відповідача визнано
винною у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.96
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у розмірі 4250 грн.(а.с.8,9).

Враховуючи невиконання вимог припису
від 22.10.2013 року, що відображено у акті
перевірки №43-ПП від 20.01.2014 року, цього ж
дня було складено протокол про
адміністративне правопорушення
(а.с.12-13).

27.01.2014 року було винесено постанову №43
по справі про адміністративне
правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано
винною у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
188-42 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 5100 грн. (а.с.15-16).

Підставами для прийняття даної
постанови визначено невиконання
вимог припису від 22.10.2013 року щодо
приведення у термін до 25.12.2013 року
будівництва гаража по Ціолковського, 4
в м. Бершадь у відповідність до вимог
чинного законодавства.

Вважаючи дану постанову незаконною
відповідач ОСОБА_2 оскаржила її до
Вінницького окружного
адміністративного суду.

Відповідно до постанови Вінницького
окружного адміністративного суду від
04.06.2014 року у задоволенні вимог
адміністративного позову відмовлено
(а.с.17-20).

Таким чином, враховуючи норми
законодавства, щодо дотримання
відстані між об'єктами містобудування,
позивач прийшов до висновку, що
перебудова об'єкту містобудування з
метою усунення порушень законних прав
та інтересів інших осіб, істотного
порушення будівельних норм є
неможливою і це є підставою для
прийняття рішення про знесення об'єкта
будівництва.

Судом першої інстанції не враховано, що
постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 04.06.2014 року
припис Інспекції про зупинення
підготовчих та будівельних робіт, які
не відповідають законодавству,
будівельним нормам, державним
стандартам і правилам, архітектурним
вимогам, затвердженим проектним
рішенням, технічним умовам та іншим
нормативно - правовим актам,
виконуються без повідомлення,
реєстрації декларації про початок їх
виконання або без отримання дозволу на
виконання будівельних робіт визнано
законним та обґрунтованим.

Разом з тим, судом встановлено, що у
відповідача відсутній як будівельний
паспорт так і будь-які інші дозвільні
документи на будівництво гаража.

При цьому, встановлено той факт, що
будівництво гаража проводиться на
відстані 0,6 м від межі сусідньої
земельної ділянки та на відстані 2,20 м
від сусіднього житлового будинку, чим
порушено вимоги п.3.25 та табл.1 додатку 3.1
(обов'язкового) ДБН 360-92**
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень».

У відповідності до частин 1, 2 ст. 376 ЦК
України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме маймо
вважається самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належного проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил. Особа, яка здійснила або
здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього. За загальним
правилом ч. 4 ст. 376 ЦК України самочинно
збудоване нерухоме майно підлягає
знесенню особою, яка його здійснила,
або за її рахунок.

Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 5
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, від 30.03.2012, № 6 «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)», визначено, що
розглядаючи зазначені позови
відповідно до вимог вказаної норми та
положень частини сьомої статті 376 ЦК,
суди мають встановлювати, чи було
видано особі, яка здійснила самочинне
будівництво, припис про усунення
порушень, чи можлива перебудова об'єкту
та чи відмовляється особа, яка
здійснила самочинне будівництво, від
такої перебудови.

Згідно роз'яснень, викладених в абз. 3 п.
24 вказаної Постанови, визначено, що
якщо технічна можливість перебудови
об'єкта нерухомості відсутня або
забудовник відмовляється від такої
перебудови, суд, незалежно від
поважності причин відмови, за позовом
зазначених органів або особи, права чи
інтереси якої порушено таким
будівництвом, ухвалює рішення про
знесення житлового будинку або іншого
нерухомого майна.

На підставі наведеного, судова колегія
приходить до висновку, що позов
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області є доведеним, а тому
рішення суду першої інстанції, яке не
ґрунтується на вимогах закону,
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення
заявленого позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області
задовольнити.

Рішення Бершадського районного суду
Вінницької області від 04 листопада 2014
року скасувати.

Позов Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області до ОСОБА_2 про
знесення самочинного об'єкта
будівництва задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 знести за власний
рахунок самочинно збудований гараж
розміром 3,8 м х 6,0 м по АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього часу
може бути оскаржене в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: (підпис)
Войтко Ю.Б.

Судді: (підпис)
Стадник І.М.

(підпис)
Голота Л.О.

"з оригіналом вірно"

Суддя апеляційного суду
Войтко Ю.Б.