БОРИСПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченка Д.В.

за участю секретаря Пузирна А.І.

за участю представників позивача -
ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та

ОСОБА_4

розглянувши справу за позовом ОСОБА_5
до Старівської сільської ради
Бориспільського району Київської
області та ОСОБА_4, третя особа -
Бориспільська районна державна
нотаріальна контора про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування та за зустрічним
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та
Старівської сільської ради
Бориспільського району Київської
області, третя особа - Бориспільська
районна державна нотаріальна контора
про усунення від права на спадкування, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду із вищевказаним первісним
позовом. З урахуванням уточнень та
доповнень до позову, позивач просить
суд визнати за ним в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_6 право
власності на 4/5 частки земельної
ділянки загальним розміром 6,3133 га у
межах згідно з планом, цільове
призначення - для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Старівської сільської ради, яка
складається із земельної ділянки рілля
к.н. 040070019 площею 2,8201 га, земельної
ділянки рілля к.н. 340070044 площею
2,4051 га, земельної ділянки пасовища к.н.
060010290 площею 0,6108 та сіножаті
площею 0,4773 га.

В обґрунтування свого позову, позивач
послався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
ОСОБА_6, у зв'язку із чим, відкрилась
спадщина на його майно, зокрема на
вказані земельні ділянки власником
яких він був на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку. Спадщину позивачем було
прийнято у встановленому законом
порядку шляхом звернення до нотаріуса
із відповідною заявою, проте нотаріус
відмовив у видачі свідоцтва про право
на спадщину, тому що відсутні оригінали
правовстановлюючих документів на
спадкове майно.

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_4,
посилаючись на ч. 5 ст. 1224 ЦК України,
просить суд усунути ОСОБА_5 від права на
спадкування за законом, тому що на її
думку він ухилявся від надання
допомоги спадкодавцеві, який через
похилий вік та тяжку хворобу перебував
у безпорадному стані.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали первісний позов з
підстав викладених у позовній заяві. В
свою чергу, відповідач та представник
відповідача заперечили проти
задоволення первісного позову, просили
суд задовольнити зустрічний позов,
усунувши ОСОБА_5 від права на
спадкування.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи та
досліджені в судовому засіданні
докази, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини на яких ґрунтується
позов, суд вважає позовні вимоги за
первісним позовом такими, що
підлягають задоволенню, з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_6, у зв'язку із чим,
відкрилась спадщина на його майно. З
матеріалів справи вбачається, що на
момент смерті ОСОБА_6 був власником
земельної ділянки загальним розміром
6,3133 га у межах згідно з планом, цільове
призначення - для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Старівської сільської ради, яка
складається із земельної ділянки рілля
к.н. 040070019 площею 2,8201 га, земельної
ділянки рілля к.н. 340070044 площею
2,4051 га, земельної ділянки пасовища к.н.
060010290 площею 0,6108 та сіножаті
площею 0,4773 га.

З матеріалів спадкової справи № 82 за 2014
рік, заведеної Бориспільською районною
державною нотаріальною конторою після
смерті ОСОБА_6, вбачається, що із
заявами про прийняття спадщини до
нотаріуса звернулись ОСОБА_5, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_4

В порядку ст. 1274, 1275 ЦК України, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відмовились від
прийняття спадщини на користь ОСОБА_5

Постановою нотаріуса від 18.09.2014 №1849/02-31
відмовлено позивачу у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом на
спірну земельну ділянку.

Відповідно до статті 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини (частина п'ята
статті 1268 ЦК), проте право власності на
нерухоме майно у разі прийняття
спадщини виникає у спадкоємця з
моменту державної реєстрації речового
права на нерухоме майно (стаття 19
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень»). Разом із тим
суди повинні розмежовувати право на
спадщину як майнове право (об'єкт
спадкування) та виникнення права
власності на спадкове майно як на
об'єкт нерухомого майна.

Свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження (п.23 постанови
Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 р. «Про
судову практику у справах про
спадкування»).

За таких обставин, суд дійшов до
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог та визнання за ОСОБА_5 в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_6 права власності на 4/5 частки
земельної ділянки загальним розміром
6,3133 га у межах згідно з планом, цільове
призначення - для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Старівської сільської ради, яка
складається із земельної ділянки рілля
к.н. 040070019 площею 2,8201 га, земельної
ділянки рілля к.н. 340070044 площею
2,4051 га, земельної ділянки пасовища к.н.
060010290 площею 0,6108 та сіножаті
площею 0,4773 га.

Вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_4
про усунення від права на спадкування
не підлягають задоволенню, з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, на
яку посилається відповідач, за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

В п. 6 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008
року №7 «Про судову практику у справах
про спадкування» зазначено, що
безпорадним слід розуміти стан особи,
зумовлений похилим віком, тяжкою
хворобою або каліцтвом, коли вона не
може самостійно забезпечити умови
свого життя, потребує стороннього
догляду, допомоги та піклування.

У інформаційному листі ВССУ «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування» від 16.05.2013 №
24-753/0/4-13 вказано, що ухилення особи від
надання допомоги спадкодавцеві, який
її потребував, полягає в умисних діях
чи бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю.
Тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню
судом питання, чи потребував
спадкодавець допомоги від спадкоємця
за умови отримання її від інших осіб, чи
мав спадкоємець матеріальну та фізичну
змогу надавати таку допомогу.

Для задоволення позовних вимог у
справах про усунення від права на
спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має
значення сукупність обставин: ухилення
особи від надання спадкодавцеві
допомоги при можливості її надання,
перебування спадкодавця в
безпорадному стані, потреба
спадкодавця в допомозі саме цієї особи.
Лише при одночасному настанні
наведених обставин і доведеності
зазначених фактів в їх сукупності
спадкоємець може бути усунений від
спадкування.

Допитані в судовому засіданні свідки
зі сторони відповідача - ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, сусіди померлого
ОСОБА_6, в судовому засіданні показали,
що ОСОБА_6 не дивлячись на погіршення
стану здоров'я самостійно пересувався,
проживав у будинку один, міг сам себе
обслуговувати. Свідки пояснили, що
після аварії, у нього була проблема з
колінами, він часто жалівся на біль в
ногах, лежав з цією проблемою у лікарні,
однак до дня смерті продовжував ходити,
хоча й повільно. Допомагали йому
переважно сусіди, а також ОСОБА_4 та
члени її сім'ї. Вони завозили їжу, прали
білизну, допомагали по господарству.
Свідок ОСОБА_13 також підтвердив, що
його мати останні роки дуже
піклувалась ОСОБА_6, вони усі разом
допомагали ліками, возили їжу. Всі
зазначені свідки підтвердили також і
те, що ОСОБА_6 ніколи не жалівся на
відсутність в нього грошей, не просив
ніколи матеріальної допомоги.

Свідок ОСОБА_14 показала, що у той час
коли ОСОБА_6 знаходився у лікарні, вона
як санітарка доглядала його, мила,
годувала. Вона пояснила, що він
скаржився на біль в ногах, але не
дивлячись на це сам пересувався. Після
виписки з лікарні вона бачила його в
нормальному стані, він заходив у
лікарню. Також, свідок ОСОБА_14 показала,
що у лікарні бачила тільки як ОСОБА_4
його відвідувала.

Допитані в судовому засіданні свідки
зі сторони позивача - ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17 також підтвердили, що ОСОБА_6 з
урахуванням віку та стану здоров'я
самостійно пересувався, проживав у
будинку один, міг сам себе
обслуговувати, не потребував
постійного стороннього догляду та
піклування. Свідок ОСОБА_15 та ОСОБА_16
показали, що грошей ОСОБА_6 завжди
вистачало, ніколи він не позичав.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні
пояснила, що як соціальний працівник,
вона була прикріплена до ОСОБА_6 та
двічі на тиждень відвідувала його,
допомагала по дому. Вона зазначила, що
він самостійно міг забезпечити умови
свого життя, постійного догляду не
потребував, однак вона з чоловіком
возили йому їсти, допомагали по
господарству.

На думку суду, показаннями
вищевказаних свідків не доводиться
перебування спадкодавця у
безпорадному стані. Витребувана судом
медична документація, а також долучені
відповідачем до зустрічного позову
документи, зокрема довідки Старівської
сільської ради від 30.04.2014, від 03.10.2014, від
22.10.2014 також не підтверджують
перебування ОСОБА_6 у стані, коли він не
міг самостійно забезпечити умови свого
життя, потребував постійного
стороннього догляду, допомоги та
піклування. В матеріалах справи
відсутні належні докази ухилення
позивача від надання допомоги
спадкодавцеві, який на думку
відповідача, її потребував.

Таким чином, у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_4 про усунення від права на
спадкування слід відмовити.

Керуючись ст. 88, 208, 213-215 ЦПК України, суд,
-

в и р і ш и в :

Первісний позов ОСОБА_5 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5, в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_6, право
власності на 4/5 частки земельної
ділянки загальним розміром 6,3133 га у
межах згідно з планом, цільове
призначення - для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Старівської сільської ради, яка
складається із земельної ділянки рілля
к.н. 040070019 площею 2,8201 га, земельної
ділянки рілля к.н. 340070044 площею
2,4051 га, земельної ділянки пасовища к.н.
060010290 площею 0,6108 та сіножаті
площею 0,4773 га.

Відмовити у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та Старівської
сільської ради Бориспільського району
Київської області, третя особа -
Бориспільська районна державна
нотаріальна контора про усунення від
права на спадкування.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Київської області через
Бориспільський міськрайонний суд
Київської області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: Д.В.
Ткаченко