Справа №
18 грудня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
головуючого Купрієнко С.І.
секретаря Семенюк Д.К.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Вишгороді справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,3-а особа
ОСОБА_3 про визнання частково
недійсним шлюбного договору
ОСОБА_1 звернувся з даним позовом в
якому просить визнати недійсним пункт
11.2 (д) шлюбного договору від 12.03.2012 року .
посвідченого ОСОБА_3 , приватним
нотаріусом Вишгородського районного
нотаріального округу Київської
області , та визнати за ним , ОСОБА_1
право спільної сумісної власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1.
Свої вимоги позивач обгрунтовує тим
,що даний шлюбний договір було укладено
після фактичного припинення подружніх
стосунків , відповідачка обманула його
про свій намір зберегти сім*ю , та
вмовила його підписати шлюбний договір
з метою привласнення спільної
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник підтримали позовні
вимоги і просять їх задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_2 та її представник
проти позову заперечують вважають його
необгрунтованим. Крім того
відповідачка ОСОБА_2 пояснила ,що
ініціатором шлюбного договору був
позивач і він сам наполягав на його
укладенні , яке було добровільне з обох
сторін , без будь якого примусу та
Суд вислухавши сторони , дослідивши
письмові докази по справі вважає , що в
задоволенні позову необхідно
Так в судовому засіданні встановлено ,
що 17.03.1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
укладено шлюб , зареєстрований у
відділі реєстрації актів
громадянського стану Оболонського
району м.Києва , актовий запис № 316 .
12.03.2011 року між сторонами було укладено
шлюбний договір , який було посвідчено
приватним нотаріусом Вишгородського
районного нотаріального округу ОСОБА_3
Відповідно до пункту 11.2 (д) Шлюбного
договору , особистою приватною
власністю кожного з подружжя є:
д) нерухоме майно , автотранспортні
засоби , що вже придбане чоловіком або
дружиною за час перебування у шлюбі чи
буде придбатися у шлюбі на ім*я одного
із подружжя будь-яким способом ,
відмінним від дарування чи
успадкування , в залежності від того на
чиє ім*я майно зареєстровано або
визначене , як спільна часткова
власність. Зокрема та з огляду на
викладене , подружжя вважають
особистою власністю - дружини -ОСОБА_2:
квартиру під АДРЕСА_1 , право власності
на яку підтверджується свідоцтвом про
право власності , виданого
Вишгородською міською радою , 05
листопада 2001 року , згідно рішення
виконавчого комітету Вишгородської
міської ради від 25 жовтня 2001 року №313.
Відповідно до п.У.1 шлюбного договору
учасники правочину домовились ,що
шлюбний договір припиняється у разі
розірвання ними шлюбу. При цьому його
умови у будь-якому випадку
поширюватимуться на ті правовідносини
, які виникли в період шлюбу.
Про зміст прав та обов*язків за цим
договором , про правові наслідки
укладеного ними правочину ( в тому
числі , але не обмежуючись ст.ст.215-236 ,319
ЦК України , ст.ст.57-74,92-103 Сімейного
кодексу України) , учасникам правочину ,
нотаріусом роз*яснено.
Відповідно до рішення Оболонського
районного суду м.Києва 02.11.2012 року шлюб
між сторонами було розірвано (ас.8). ,
після чого в квітні 2014 року ОСОБА_1 було
пред*явлено позов в суд.
Стаття 97 СК України передбачає
визначення у шлюбному договрі
правового режиму майна.
Відповідно до ст.97 ч.2 СК України
сторони можуть домовитись про
непоширення на майно , набуте ними за
час шлюбу , положень ст.60 цього кодексу
і вважати його спільною частковою
власністю або собистою власністю
Відповідно до ст.103 СК України шлюбний
договір на вимогу одного з подружжя або
іншої особи , права інтереси якої цим
договром порушені , може бути визнаний
недійсним за рішенням суду з підстав ,
встановлених Цивільним кодексом
Відповідно до ст.230 ЦК України , угода
здійснена під впливом обману може бути
визнана судом недійсною.
Відповідно до ст.60 ЦПК України , кожна
сторона зобов*язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечь.
В судовому засіданні не було доведено
, що оспорюваний частково шлюбний
договір ( п.11.2) було укладено під
впливом обману , та з порушенням прав
позивача , а тому підстави для визнання
його недійсним , відсутні.
Відмовляючи в задоволенні позову в
частині визнання недійсним п.11.2
шлюбного договору , судом не вбачається
підстав для задоволення позову ОСОБА_1
у визнанні за ним права власності на ?
частину вищезазначеної квартири.
Керуючись ст.ст.10,60,212,213 ЦПК України , на
підставі ст.ст.203,215,272 ЦК України ,
ст.ст.92-103 СК України , суд
В задоволенні позову ОСОБА_1 ,
відмовити в повному обсязі.
Рішення на протязі 10 днів з дня
проголошення може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області ,
шляхом подачі скарги через районний
суд.

Суддя