АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Головуючий у 1-й інстанції: Бужак Н.П.
Доповідач: Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючого - Українець
Л.Д.

суддів -
Крижанівської Г.В.

- Шебуєвої
В.А.

при секретарі - Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 13 грудня 2010 року в
справі за позовом Відкритого
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості

в с т а н о в и л а :

У квітні 2010 року ВАТ КБ «Надра»
звернулося в суд із позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

У мотивування вимог посилалося на те,
що 13.12.2007 року між ним та ОСОБА_3
укладено кредитний договір, за умовами
якого відповідачу надано кредит у
розмірі 172251,56 доларів США строком до 10
грудня 2032 року зі сплатою відсотків за
користування грошима у розмірі 12,49%
річних.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором,
13.12.2007 року між ним та ОСОБА_2 укладено
договір поруки за умовами якого
поручитель несе солідарну
відповідальність з позичальником за
неналежне виконання останнім умов
кредитного договору.

Разом з тим, позичальник порушує умови
договору, кредит не повертає та не
сплачує проценти за користування ним, у
зв'язку з чим утворилася
заборгованість, яка станом на 13.03.2010
року становить 223 358,83 дол. США та
складається з заборгованості по тілу
кредиту в сумі 170 604,27 дол. США,
простроченої заборгованості по сплаті
відсотків в сумі 31252,73 дол. США, пені в
розмірі 4276,68 дол. США, штрафу в розмірі
17225,16 дол. США.

Враховуючи наведене просило суд
стягнути солідарно з відповідачів на
його користь заборгованість за
кредитним договором на загальну суму 223
358 доларів США 83 центи, що за курсом НБУ
становить 1 782 492 гривні 78 копійок.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 13 грудня 2010
року позов ВАТ «КБ «Надра» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_2 солідарно на
користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість
за кредитним договором у розмірі 223 358,83
доларів США, що у перерахунку на гривню
відповідно до встановленого НБУ курсу
становить 1 782 492,78 грн., судовий збір у
розмірі 1700 грн., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи 120 грн.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 10 жовтня 2014 року заяву
ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення
від 13 грудня 2010 року залишено без
задоволення.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення та ухвалити
нове про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Зазначає, що сума заборгованості є
недоведеною, оскільки в розрахунку
можуть бути відображені не всі платежі,
а виписка з рахунку позичальника не
надана банком, тому розрахунок
заборгованості не підтверджує
безспірність вимог банка.

Зауважує, що позичальник за весь час
дії кредитного договору постійно
сплачувала платежі з переплатою, проте
надати докази не може через
відсутність у неї квитанції
позичальника.

Також позивачем не наведено підстав
для нарахування штрафу в розмірі 10%, й
судом дана обставина не
досліджувалася.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з"явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції підставно виходив з
їх доведеності та обґрунтованості з
огляду на таке.

Судом встановлено, що 13 грудня 2007 року
між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір №181/П/29/2007-840, за
умовами якого банк надав позичальнику
кредит у розмірі 172251,56 доларів США
строком до 10 грудня 2032 року зі сплатою
відсотків за користування грошима в
розмірі 12,49 % річних (а.с.6-9).

У п.7.3. кредитного договору сторони
дійшли згоди збільшити строк позовної
давності до 10 років.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором,
13.12.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2
укладено договір поруки к№181/П/29/2007-840,
відповідно до п.1.1 якого ОСОБА_2
зобов»язалася перед банком по сплаті
останньому будь-яких сум, що виникають
згідно з положеннями кредитного
договору, в т.ч. щодо повернення
кредиту, а саме 172251,56 доларів США,
сплати процентів, штрафних санкцій
(а.с.10-11).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язань або одностороння зміна
його умов не допускається.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України визначено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

ВАТ «КБ «Надра» свої зобов»язання за
кредитним договором виконало в повному
обсязі та надало ОСОБА_3 кредит у
розмірі 172251,56 доларів США, що
підтверджується валютними
меморіальними ордерами № №2,3 від 13.12.2007
року (а.с.18).

Разом з тим, позичальник порушив умови
договору, кредит не повертає та не
сплачує проценти за користування ним, у
зв'язку з чим утворилася
заборгованість, яка станом на 13.03.2010
року становить 223 358,83 дол. США та
складається з заборгованості по тілу
кредиту в сумі 170 604,27 дол. США,
простроченої заборгованості по сплаті
відсотків в сумі 31252,73 дол. США, пені в
розмірі 4276,68 дол. США, штрафу за
порушення умов п.4.3.14. кредитного
договору в розмірі 17225,16 дол. США
(а.с.16-17).

Не заслуговують на увагу посилання
ОСОБА_4 на те, що сума заборгованості є
недоведеною, оскільки в розрахунку
можуть бути відображені не всі платежі,
а позичальник за весь час дії
кредитного договору постійно
сплачувала платежі з переплатою, проте
вона як поручитель надати докази не
може через відсутність у неї квитанції
позичальника.

У силу ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 4 ст.60 ЦПК України передбачено,
що доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні у справі
доказів.

На підтвердження своїх доводів
відповідач надала суду апеляційної
інстанції квитанції №303 від 07 березня
2008 року на суму 1900 дол. США (а.с.100), разом
з тим, зазначений платіж відображений в
розрахунку заборгованості й сплачена
ОСОБА_3 сума зарахована на погашення
тіла та процентів.

Доказів на підтвердження
неправильності зазначеного вище
розрахунку заборгованості, або ж
власного розрахунку з його
обґрунтуванням ОСОБА_2 не надала, як і
не надала квитанцій на підтвердження
регулярної сплати ОСОБА_3 щомісячних
платежів, які не були б враховані в
розрахунку заборгованості.

Таким чином в колегії суддів відсутні
підстави не брати до уваги розрахунок
заборгованості, наданий суду першої
інстанції ВАТ «КБ «Надра», оскільки він
підписаний в.о. директора філії ВАТ КБ
«Надра» Київське РУ Н.В. Дейніковою,
головним бухгалтером філії ВАТ КБ
«Надра» Київське РУ Т.В. Квятковською
та скріплений відтиском круглої
печаті.

Також не заслуговують на увагу
посилання ОСОБА_2 на те, що позивачем не
наведено підстав для нарахування
штрафу в розмірі 10% й судом дана
обставина не досліджувалася виходячи з
наступного.

З розрахунку заборгованості
вбачається, що штраф в розмірі 17225,16 дол.
США нарахований за порушення умов
п.4.3.14. кредитного договору.

Пунктом 5.3. кредитного договору
передбачено, що у разі порушення вимог
п.4.3.14 договору позичальник сплачує
штраф у розмірі 10% від суми кредиту,
визначеної у п.1.1 договору за кожен
випадок.

Згідно пункту 4.3.14. кредитного договору
позичальник зобов'язаний в день
укладення договору іпотеки,
здійснювати страхування: - нерухомого
майна, яке вказано в п.2.1. цього
договору, на повну його вартість,
згідно договору іпотеки; - позичальника
від нещасних випадків, на суму не меншу
розміру поточної заборгованості по
зобов'язанням за цим договором.
Страхування здійснюється шляхом
укладення щорічно до 13 грудня
відповідних договорів страхування зі
страховими компаніями, визначеними
банком. Предмет іпотеки та життя
позичальника повинно бути
застраховано протягом дії цього
договору. Позичальник має надати в банк
копії договорів страхування та копії
документів, що засвідчуватимуть оплату
страхових внесків.

Скориставшись своїми правами на
власний розсуд, відповідачі не надали
до суду першої та апеляційної
інстанцій копії договорів страхування
та копії документів про оплату
страхових внесків, тому враховуючи їх
відсутність в матеріалах справи суд
дійшов обґрунтованого висновку про
стягнення штрафу в наведеному вище
розмірі.

Враховуючи те, що позичальник не
належним чином виконує зобов'язання за
кредитним договором, тому суд дійшов
вірного висновку про задоволення
позову в повному обсязі та стягнення
заборгованості з позичальника та
поручителя солідарно.

Судом апеляційної інстанції
перевірено доводи апеляційної скарги
щодо наявності доказів про розмір
заборгованості. На спростування
доводів апеляційної скарги
представник банку надав до
апеляційного суду повторний
розрахунок заборгованості, виписку з
особового рахунку ОСОБА_3, яка свідчить
про часткове погашення коштів і наявну
заборгованість, що відповідає наданому
позивачем розрахунку.

На спростування цього представником
ОСОБА_4 жодних доказів не надано.

Отже, суд першої інстанції повно та
всебічно з'ясував обставини справи, дав
їм належну правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Рішення суду відповідає вимогам
закону, наданим доказам, обставинам
справи і підстав для його скасування з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 13 грудня 2010 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання
до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: