Справа № 346/7312/13-ц
Провадження № 22-ц/779/2475/2014
Головуючий у 1 інстанції Обідняк В.Д.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Меленко О.Є.,
Васильковського В.М.,

секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Коломийського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 16
жовтня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного
майна подружжя, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулась
у суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя. Позовні
вимоги обґрунтувала тим, що за час
спільного проживання у шлюбі вони з
відповідачем придбали спільне майно,
яке не можуть розділити в
добровільному порядку. Майно
складеться з домоволодіння АДРЕСА_1. Зі
слів позивача, за ОСОБА_2 зареєстрована
земельна ділянка за вказаною вище
адресою. Фактично сторони купили
незавершене будівництво та продовжили
будувати з 2007 року, а в 2008 році його було
завершено. 23 вересня 2011 року вони
розлучилися. Позивач вказує, що на
даний час у спірному будинку ніхто не
проживає, відповідач всі
правовстановлюючі документи про право
власності на домоволодіння та земельну
ділянку забрав і тому вона не може
довести своє право на частку у
спільному майні подружжя. Також ОСОБА_2
здав будинок під охорону Коломийського
ВДСО, що позбавляє позивача можливості
проживати в ньому. Зі слів останньої, в
добровільному порядку розділити
домоволодіння відповідач
відмовляється мотивуючи тим, що
будинок здано у експлуатацію після
розірвання шлюбу, а саме в 2012 році, тому
мирної угоди про поділ спільного майна
після розірвання шлюбу між ними не
досягнуто. Крім того, за час
перебування в шлюбі ними нажито ряд
інших речей, від яких вона бажає
отримати свою законну половину.
Зважаючи на вказане просить суд
визнати домоволодіння та земельну
ділянку в АДРЕСА_1 спільною сумісною
власністю подружжя, поділити набуте
під час шлюбу майно, а також нажите
рухоме майно.

Ухвалою Коломийського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 04
лютого 2014 року по даній справі
призначено судову будівельно-технічну
експертизу (а.с. 70).

Ухвалою Коломийського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 16
жовтня 2014 року в задоволенні
клопотання представника відповідача
про призначення по даній справі
повторної експертизи відмовлено (а.с.
140).

Рішенням Коломийського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 16
жовтня 2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про поділ спільного майна подружжя
задоволено частково. Визнано
домоволодіння та земельну ділянку
площею 0,0975 га, що розташовані за
адресою АДРЕСА_1 спільною сумісною
власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3
загальною вартістю 991 770 грн. Поділено в
рівних частках майно набуте сторонами
за час шлюбу та визнано за ОСОБА_3 право
власності на 1/2 частину домоволодіння
та 1/2 земельної ділянки за адресою
АДРЕСА_1, що становить - 495885 грн. Визнано
за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину
домоволодіння та 1/2 земельної ділянки
за адресою АДРЕСА_1, що становить - 495885
грн. Виділено та визнано за ОСОБА_3
право власності на рухоме майно
придбане у шлюбі, а саме: м'яка частина
(два крісла, один диван) за 2000,00 грн;
меблева стінка за 5000 грн; спальна
частина меблів (ліжко, чотирьох дверна
шафа, дві при ліжкові тумбочки, комод,
дзеркало) за 4000 грн, а всього майна на
суму 11000 грн. Виділено та визнано за
ОСОБА_2 право власності на рухоме майно
придбане у шлюбі, а саме: кухонний набір
2 шт. вартістю по 1000 грн; прихожа
вартістю 1000 грн; дві ікони по 600 грн;
сервіз чайний за 300 грн; набір каструль
за 1000 грн; стіл за 400 грн; табуретки 4 шт.
за 600 грн, два дивани за 800 грн, трюмо за
1000 грн; тачка за 200 грн; газова плита за
2000 грн, а всього майна на загальну суму
10500 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_3 судові витрати пов'язані з
розглядом даної справи, а саме 1827 грн
сплаченого судового збору, 4000 грн
витрат за проведення судової
будівельно-технічної експертизи. В
решті позову відмовлено за
безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_2 оскаржив указане
рішення в апеляційному порядку, вважає
його незаконним та необґрунтованим,
прийнятим при неповному з'ясуванні
обставин, що мають значення для справи,
а також з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Зі слів апелянта, ніякого
домоволодіння сторонами в період їх
перебування в шлюбі не придбавалось.
Крім того відповідач зазначає, що
чинним законодавством не визначено
такого окремого об'єкта права
власності як домоволодіння, а тому, на
його думку, судом всупереч положень ст.
60 СК України, а також ст. ст. 181, 190, 380, 381
ЦК України визнано будинок об'єктом
спільної сумісної власності подружжя,
який придбаний під час шлюбу та за
спільні кошти. На противагу наведеному,
апелянт вказує, що право власності на
житловий будинок за адресою АДРЕСА_1
зареєстровано за ним у 2013 році, а шлюб з
позивачем розірвано у 2011 році, крім
того спільне ведення господарства між
сторонами припинилось ще в 2010 році, а
тому на момент припинення між ними
шлюбу такого об'єкта права власності як
житловий будинок не було, а вказаний
будинок мав статус незавершеного
будівництва. Також ОСОБА_2 з посиланням
на Правила користування електричною
енергією для населення від 26.11.1999 № 1357
та Правила надання населенню послуг з
газопостачання від 09.12.1999 № 2246
зазначає, що підключення
електроенергії та газифікація може
здійснюватися ще до завершення
будівництва, а тому надані позивачем
довідки з Коломийського МРЕМ та
Коломийського управління по
експлуатації газового господарства не
можуть бути доказами, що спірний
житловий будинок завершено
будівництвом у 2008 році. На думку
апелянта, судом безпідставно визнано
загальну вартість спірних будівель та
землі на якій вони розташовані, однак
вартість земельної ділянки не була
встановлена. До того ж ОСОБА_2 зазначає,
що позивачем не надано суду належних
доказів щодо придбання рухомих речей в
період шлюбу та не надано оцінки цих
речей.

Просить скасувати рішення
Коломийського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 16
жовтня 2014 року та постановити нове,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 повністю.

У судовому засіданні представник
апелянта вимоги апеляційної скарги
підтримав, просив її задовольнити з
наведених в ній мотивів.

Представник позивача проти вимог
апеляційної скарги заперечив з огляду
на законність рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши представників сторін,
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить відхилити з
наступних мотивів.

Згідно матеріалів справи, сторони по
справі перебували в зареєстрованому
04.08.1990 шлюбі відповідно до копії
Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 від
04.08.1990, виданого Старогвіздецькою
сільською радою Коломийського району
Івано-Франківської області (а.с. 9).

Відповідно до копії Договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
30.05.2006 ВСХ № 225332 ОСОБА_2 придбав
земельну ділянку площею 0,0975 га, яка
розташована в АДРЕСА_1 (а.с. 13, 51).

Згідно копії архівного витягу з
протоколу № 10 засідання виконавчого
комітету Коломийської міської ради
Івано-Франківської області від 24.07.2007
рішенням № 242 Коломийської міської
ради Івано-Франківської області
дозволено гр. ОСОБА_2 будівництво
індивідуального житлового будинок та
господарських споруд по АДРЕСА_1 (далі -
спірне домоволодіння) (а.с. 12).

11.10.2011 шлюб між сторонами було
розірвано на підставі рішення мирового
судді судового округу Надимського
району від 23.09.2011 відповідно до копії
Свідоцтва про розірвання шлюбу І-ПК №
582843 від 21.10.2011, виданого Відділенням
ЗАГС Надимського району служби ЗАГС
Ямало-Ненецького автономного округу м.
Надим, Російська Федерація (а.с. 10-11).

Згідно з копією повідомлення Філії ПАТ
«Прикарпаттяобленерго» «Коломийський
міський район електричних мереж» №
026-9996/13 від 11.11.2013 постачання
електричної енергії до будинку АДРЕСА_1
здійснюється абоненту ОСОБА_2,
підключення до електропостачання
проведено 10.08.2007 (а.с 15).

Відповідно до повідомлення
Коломийського управління по
експлуатації газового господарства №
03/18-372 від 12.11.2013 вищезазначений
житловий будинок газифіковано в червні
2007 року (а.с. 14).

На а.с. 16-17 міститься зображення
спірного будинку.

З Інформаційної довідки з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
щодо об'єкта нерухомості майна від
19.12.2013 Реєстраційної служби
Коломийського міськрайонного
управління юстиції Івано-Франківської
області вбачається, що ОСОБА_2 є
власником житлового будинку та
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель за адресою
АДРЕСА_1 (а.с. 28) на підставі Свідоцтва
про право власності № 5343157 від 26.06.2013
(а.с. 164, 165) та Рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень № 3284765
від 19.06.2013.

На а.с. 31-67 міститься копія Інвентарної
справи № 5103 на домоволодіння по
АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2

Висновком № 40С/К судової
будівельно-технічної експертизи від
20.03.2014 встановлено, що загальна
вартість спірного домоволодіння, а
саме: житлового будинку та
господарських споруд, що знаходяться
на земельній ділянці площею 0,0975 га
станом на 20.03.2014 становить 991 770 грн (а.с.
78-92).

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог суд першої
інстанції, враховуючи приписи ст. ст. 60,
63, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 61 та ч. 1, 2 ст. 70 СК
України, а також положення п. 19
Постанови Пленуму Верховного Суду
України « Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» дійшов до
правильного висновку, визнавши за
кожним з подружжя в рівних частках по 1/2
частині домоволодіння та 1/2 земельної
ділянки в АДРЕСА_1. Також судом
обґрунтовано здійснено поділ рухомого
майна між сторонами з урахуванням
думок їхніх представників, так як
доказів на підтвердження вартості
даного майна в матеріалах справи немає.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки згідно повідомлення філії ПАТ
«Прикарпаттяобленерго» «Коломийський
міський район електричних мереж» №
026-9996/13 від 11.11.2013 постачання
електричної енергії до будинку АДРЕСА_1
здійснюється абоненту ОСОБА_2,
підключення до електропостачання
проведено 10.08.2007, а відповідно до
повідомлення Коломийського управління
по експлуатації газового господарства
№ 03/18-372 від 12.11.2013 вищезазначений
житловий будинок газифіковано в червні
2007 року, таким чинок спірний будинок на
час перебування сторін в шлюбі був
фактично придатним для проживання,
хоча й не був введеним в експлуатацію, а
тому доводи апелянта, що на момент
припинення шлюбу будівництво не було
завершено, тому позивач має право
власності тільки на половину
матеріалів, що були використані для
будівництва суд відкидає. Так само
судом не береться до уваги твердження
апелянта, що ним після припинення шлюбу
продовжувалося будівництво спірного
будинку та були витрачені грошові
кошти близько 14000 доларів США, так як
вказане не було підтверджено
відповідними доказами.

Інші доводи апеляційної скарги
правильності висновків суду першої
інстанції не спростовують, тому,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу належить відхилити, а рішення
суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 16
жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
А.Ю. Малєєв

Судді
О.Є.Меленко

В.М. Васильковський