Справа № 361/6032/14-ц
Провадження № 2/361/2345/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року Броварський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

судді - Сердинського
В.С.,

при секретарі - Ярмоленко І.А.

розглянувши цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом
до ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою.

Позивачі в позовній заяві зазначали, що
вони є співвласниками житлового
будинку №37 з господарськими будівлями
та спорудами, які розташовані за
адресою: АДРЕСА_1.

Їхньою сусідкою є відповідач ОСОБА_3,
яка в 1999 році без відповідних дозволів
та погоджень із державними органами
побудувала два двоповерхові будинки,
гараж, погріб та металеву конструкцію
під курятник. Вказані огорожі
знаходяться на відстані близько 0,5
метра від огорожі, що порушує вимоги
п.3.17 Б.2.4.-1-94 «Планування та забудова
міських та сільських поселень», згідно
яких відстань до межі сусідньої
ділянки від найбільш виступної
конструкції стіни має бути не меншою
ніж 1,0 метр, при цьому, повинно бути
забезпечене лаштування необхідних
інженерно-технічних заходів, що
запобігатимуть стіканню атмосферних
опадів з покрівель та карнизів на
територію суміжних ділянок.

Вищевказане порушення підтверджується
протоколом виїзної комісії Княжицької
сільської ради Броварського району
Київської області та листами
сільського голови Княжицької
сільської ради Броварського району
Київської області, Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області.

До сараю відповідача було проведено
газове постачання, що не відповідає
протипожежним нормам, це створює
реальну загрозу вибуху газу, що може
призвести до пошкодження його майна,
втрати здоров'я.

Також має місце затінення земельної
ділянки позивача, оскільки прибудова
знаходиться на захід від його будинку.

Відповідачем не було встановлено
стічних труб на даху одного із будинків
для атмосферних опадів, таким чином
вода із даху потрапляє прямо на
подвір'я будинку, що в свою чергу
призводить до значних незручностей в
користуванні земельною ділянкою.

На неодноразові звернення до органів
місцевого самоврядування, організацій,
установ, а також на усні вимоги
виправити вказані порушення, ОСОБА_3 не
реагує, тому позивач змушений
звернутися із позовом до суду.

Посилаючись на викладене, позивач
просив суд зобов'язати ОСОБА_3 усунути
перешкоди в користуванні земельною
ділянкою, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом знесення самочинно
збудованого двоповерхового будинку,
гаража, погребу та металевої
конструкції (прибудови) під курятник та
шляхом переміщення птиці на відстань,
яка визначена ветеринарно-санітарними
вимогами утримання птиці в особистих
селянських господарствах.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_2 і їхній представник ОСОБА_4
позовні вимоги підтримали, надали суду
пояснення аналогічні позовній заяві,
просили суд задовольнити позов в
повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
та її представник ОСОБА_5 заперечували
проти задоволення позову, пояснили, що
відповідно до Державного акту на право
приватної власності на землю, виданого
на підставі рішення VIII сесії ХХІІ
скликання Княжицької сільської ради
Броварського району Київської області
від 21 листопада 1995 року, ОСОБА_3 є
власником земельної ділянки площею 0,313
га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням виконавчого комітету
Княжицької сільської ради депутатів
Броварського району Київської області
№39 від 24 червня 1997 року, відповідачу
ОСОБА_3 дозволено будівництво по
індивідуальному проекту
двоповерхового будинку загальною
площею 191,76 кв.м. та господарських
будівель: погребу 3,7х5,0м., гаражу 5,0х8,6м.,
приміщення для інвентарю 5,28х14,13м.,
літної кухні 5,28х4,8м., зі знесенням
старого будинку за адресою: АДРЕСА_2.

У відповідача є будівельний паспорт на
забудову земельної ділянки, площею 0,30
га відповідно до проекту
індивідуальної забудови, в якому є план
забудови садиби відповідача,
погоджений із начальником служби
державного пожежного нагляду, головним
санітарним лікарем та головним
архітектором відділу містобудування
та архітектури Госпрозрахункового
проектно-виробничого
архітектурно-планувального бюро.

На сьогоднішній день будинок є
недобудований і в матеріалах справи
немає доказів того, що будинок не є
самочинною забудовою, тому ставити
питання про його знесення до введення в
експлуатацію не є законним.

Також представник відповідача ОСОБА_5
зазначала, що курник - це є не будівлею
чи металевою конструкцією, а
огороджений сіткою клаптик землі, на
який влітку відповідач випускає пару
курей. Позивач не надав суду висновок
щодо порушення відповідачем
санітарних норм та правил, тому питання
про переміщення курнику є недоцільним
та необґрунтованим.

Посилаючись на викладене, просила суд
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6
показав, що він працює
землевпорядником Княжицької сільської
ради Броварського району Київської
області і у складі земельної комісії
виїжджав на земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_2, було обміряно межі
земельної ділянки, в результаті чого
складено акт обстеження.

На земельну ділянку за заявами осіб
комісія виїжджала декілька разів,
свідок також показав, що курник -
металева конструкція знаходиться на
межі земельних ділянок сторін під
вікнами житлового будинку позивача
ОСОБА_1.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про право на спадщину за законом
позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками
житлового будинку із відповідними
надвірними будівлями, що знаходяться
за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Відповідно до Державного акту на право
власності на земельну ділянку серія ЯЕ
№991951, на підставі рішення 13 сесії 05
скликання Княжицької сільської ради
Броварського району Київської області
№924 від 26 червня 2007 року, виданого 24
грудня 2007 року, позивач ОСОБА_2 є
власником земельної ділянки площею 0,1000
га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.8).

Відповідно до Державного акту на право
приватної власності на землю серія
ІІІ-КВ №033212, виданого на підставі
рішення VIII сесії ХХІІ скликання
Княжицької сільської ради
Броварського району Київської області
від 21 листопада 1995 року, відповідач
ОСОБА_3 є власником земельної ділянки
площею 0,313 га, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2 (а.с.56).

Згідно із листом відділу
містобудування, архітектури та
житлово-комунального господарства №68
від 20 липня 1999 року, при обстеженні на
місці відділом встановлено, що ОСОБА_3
самовільно без оформлення технічної
документації збудувала гараж
розмірами 5,6х8,6м., погріб - 5,6х3,7м. та
розпочала будівництво житлового
будинку розмірами 14,13х10,28м. і
господарської будівлі розмірами
5,20х10,40м.. За самовільне будівництво
ОСОБА_3 притягнута до адміністративної
відповідальності і їй дано припис про
припинення будівництва (а.с.12).

Рішенням виконавчого комітету
Княжицької сільської ради депутатів
Броварського району Київської області
№39 від 24 червня 1997 року, відповідачу
ОСОБА_3 дозволено будівництво по
індивідуальному проекту
двоповерхового будинку загальною
площею 191,76 кв.м. та господарських
будівель: погребу 3,7х5,0м., гаражу 5,0х8,6м.,
приміщення для інвентарю 5,28х14,13м.,
літної кухні 5,28х4,8м., зі знесенням
старого будинку за адресою: АДРЕСА_2
(а.с.62).

01 серпня 1997 року відповідачу ОСОБА_3
було видано будівельний паспорт на
забудову земельної ділянки, площею 0,30
га відповідно до проекту
індивідуальної забудови (а.с.60).

План забудови садиби відповідача
ОСОБА_3 був погоджений із начальником
служби державного пожежного нагляду,
головним санітарним лікарем та
головним архітектором відділу
містобудування та архітектури
Госпрозрахункового
проектно-виробничого
архітектурно-планувального бюро
(а.с.63-68).

Відповідно до ч.1 ст.130 Земельного
кодексу України, власники та
землекористувачі земельних ділянок
повинні обирати такі способи
використання земельних ділянок
відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок завдається найменше
незручностей.

Стаття ст. 152 ЗК України дає право
землекористувачу вимагати усунення
будь-яких порушень його прав на землю,
навіть якщо ці права не пов'язані із
позбавленням права володіння
земельною ділянкою.

В судовому засіданні судом було
з'ясовано, що будинок відповідача
ОСОБА_3 є недобудований, визнаний
самочинною забудовою та не введений в
експлуатацію, також самочинними
забудовами є побудований відповідачем
погріб та гараж, а тому суд приходить до
обґрунтованого висновку, що питання
про знесення самочинних забудов не
може ставитися до введення їх в
експлуатацію.

Щодо позовних вимог про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою шляхом знесення металевої
конструкції (прибудови) для утримання
птиці та переміщення на відстань, яка
визначена ветеринарно-санітарними
нормами для утримання птиці в
особистих селянських господарствах, то
вони підлягають задоволенню, оскільки
ця конструкція знаходиться на межі
земельних ділянок, власниками яких є
сторони по справі, розташована під
вікнами житлового будинку позивачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та влітку, коли
відповідач ОСОБА_3 випускає птицю,
спричинює цим неприємні запахи та
незручності у здійсненні позивачами
своїх законних прав власників
житлового будинку та земельної
ділянки.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.152 Земельного
кодексу України, ст.ст. 214-215 ЦПК України,
суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у
користуванні земельною ділянкою
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом знесення металевої конструкції
(прибудови) для утримання птиці та
переміщення на відстань, яка визначена
ветеринарно-санітарними нормами для
утримання птиці в особистих селянських
господарствах.

В іншій частині позовних вимог про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом знесення самочинно збудованого
двоповерхового будинку, гаража і
погреба - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 витрати по сплаті судового
збору в розмірі 243,60 грн.

На рішення протягом десяти днів може
бути апеляційна скарга до Апеляційного
суду Київської області.

Суддя В. С.
Сердинський