Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року Суворовський районний
суд міста Одеси в складі: головуючого
судді Гудіної Н.І.

при секретарі Мельніченко Г.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до ПАТ «Одеський
нафтопереробний завод» про стягнення
заробітної плати, вихідної допомоги,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку

Встановив :

ОСОБА_1 ( далі - Позивач) звернувся до
ПАТ «Одеський нафтопереробний завод»
(далі - Відповідач) з позовом про
стягнення заробітної плати, вихідної
допомоги, середнього заробітку за час
затримки розрахунку за наступних
обставин.

Наказом Відповідача № 381-п від 25.09.2014
року Позивач звільнений з посади
провідного спеціаліста у зв'язку із
скороченням штату на підставі пункту
першого статті 40 Кодексу законів про
працю; на зазначеній посаді Позивач
працював з 02.01.2013 року наказ № 2-п від
02.01.2013 року.

Сума нарахованої заробітної плати за
серпень 2014 року дорівнює 8 561 гривень, за
вересень 2014 року - 8 561 гривень, всього за
два місяці 17 122 гривні, Позивачу не
виплачена ні у встановленні законом
дні, ні до цього часу. Неодноразові
звернення звільненого до
адміністрації Відповідача залишились
без задоволення.

Відповідно до законодавства про працю
виплата всіх сум, що належать
працівнику від підприємства,
провадиться в день звільнення, тобто З0
вересня 2014 року.

У зв'язку з тим, що позивач звільнений з
причин «скорочення штату»,
роботодавець зобов'язаний виплатити
вихідну допомогу при звільненні; але
таку допомогу відповідач не виплатив.

Крім цього не виплачена компенсація за
невикористану відпустку у сумі 1 738
гривень.

Середньомісячна заробітна плата
Позивача, розрахована із фактично
нарахованої заробітної плати за два
останніх місяці роботи дорівнює 8 561
гривень; середньоденний заробіток
розрахований із заробітку за два
останні місяці - 398 гривні (17 372 гривень :
43 робочих днів у вересні і серпні 2014
року) Таким чином, Відповідач за
затримку виплати при звільненні
зобов'язаний (станом на день складення
позову - 27.10.2014 року) сплатити Позивачу
середній заробіток за 19 робочих днів у
сумі - 7 562 гривень (398 х 19 ).

Загальна сума заборгованості складає:
34 438 гривень (8 561 гривень + 8 561 гривень +
8016 гривень + 1 738 гривень + 7 562 гривень).

У зв'язку з тим, що позивач звільнений з
причин «скорочення штату»,
роботодавець зобов'язаний виплатити
вихідну допомогу при звільненні; але
таку допомогу в сумі 8017 грн Відповідач
не виплатив.

Неодержання заробітку у встановлений
законом строк позбавило Позивача
засобів існування. Інших доходів, аніж
зарплати у позивача не було і не має;
заощадження у вигляді грошей та
продуктів харчування були витрачені ще
у серпні 2014 року. Відсутність грошей на
харчі та на саме необхідне, позбавило
Позивача можливості належно
підтримувати стан свого здоров'я,
виконувати прийняті на себе
зобов'язання ; позивач втратив сталі
зв'язки, змушений відмовитись від
усталеного способу життя. Одержані в
борг для забезпечення існування та не
повернуті в обумовлений строк гроші,
спричинили погіршення, а подекуди і
припинення стосунків Позивача зі
своїми близькими.

Втрату усталеного способу життя, кола
спілкування не можна оцінити та
замінити грішми, але часткову
компенсацію моральної шкоди
заподіяної роботодавцем Позивач
оцінює у сумі - 20 000 гривень.

За викладених обставин Позивач
просить стягнути на свою користь з
Відповідача суму заборгованості
нарахованої але не виплаченої
заробітної плати -

122 гривні; середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільнені - 7 562
гривень; вихідну допомогу при
звільненні - 8 017 гривень; компенсацію за
невикористану відпустку - 1 738 гривень;
моральну шкоду - 20 000 гривень, а всього
54439 грн.

Відповідач позов не визнав,
посилаючись на те, що розрахунки
Позивача не відповідають дійсності та
необґрунтовано заявлені вимоги
стосовно відшкодування моральної
шкоди, надав письмові заперечення.

Позивач надав суду заяву про розгляд
справи за його відсутністю.
Представник Відповідача до суду не
з'явився, сповіщений належним чином,
причини неявки не сповістив.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Встановлено, що згідно записам у
трудовій книжці Позивач з 10 липня 2008
року по 02 січня 2013 року працював у
Відповідача на різних посадах, а з 02
січня 2013 року по 30 вересня 2014 року - на
посаді провідного спеціаліста у
відділі координації відвантаження,
звільнений з посади 30 вересня 2014 року у
зв'язку із скороченням штатів згідно
пункту 1 статті 40 КЗпП України
відповідно до наказу № 381-п від 25
вересня 2014 року (а.с.3-4).

Зазначеним наказом при звільненні
Позивачу передбачена виплата вихідної
допомоги та компенсації за
невикористану відпустку 6 календарних
днів (а.с.5).

Неодержання заробітку у встановлений
законом строк позбавило позивача
засобів існування. Інших доходів, аніж
зарплати у позивача не було і не має;
заощадження у вигляді грошей та
продуктів харчування були витрачені ще
у серпні 2014 року. Відсутність грошей на
харчі та на саме необхідне, позбавило
позивача можливості належно
підтримувати стан свого здоров'я,
виконувати прийняті на себе
зобов'язання ; позивач втратив сталі
зв'язки, змушений відмовитись від
усталеного способу життя. Одержані в
борг для забезпечення існування та не
повернуті в обумовлений строк гроші,
спричинили погіршення, а подекуди і
припинення стосунків позивача зі
своїми близькими.

Відповідач в наданих
запереченнях зазначив, що позивачем
суми нараховані з урахуванням
податків, за період серпень-вересень
2014г. нарахована зарплата з урахуванням
податків складає: за серпень 2014р. - 8561,17
грн., за вересень 2014р. - 17779,98 грн. (в т.ч.
вихідна допомога 8016,96 грн., компенсація
за невикористану відпустку 1738,02
грн.).Всього -26341,15 грн.

Станом на 09.12.2014г. заборгованість по
зарплаті без врахування податків
складає:за серпень 2014г. - 6817,58 грн ,за
вересень 2014г. -14344,93 грн. (в т.ч. вихідна
допомога , компенсація за
невикористану відпустку). Всього - 21162,51
грн.

В частині щодо стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні Відповідач пояснень не
надав.

Відповідач заперечує вимоги Позивача
щодо стягнення моральної шкоди, вважає,
що вказані вимоги необґрунтовані,
оскільки Позивач не навів конкретних
обставин або доказів щодо завдання
такої шкоди.

Відповідно до статті 116 КЗпП України
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, проводиться в
день звільнення.

Відповідно до статті 117 КЗпП України - у
разі невиплати з вини власника або
уповноваженого органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 Кодексу, -
підприємство зобов'язане виплатити
працівникові його середній заробіток
за час затримки по день фактичного
розрахунку.

Згідно статті 44 КЗпП України при
припинення трудового договору з
підстав, зазначених у пунктах 1,2 статті
40 цього Кодексу, працівникові
виплачується вихідна допомога у
розмірі не менше середнього місячного
заробітку.

Стаття 237-1 КЗпП України передбачає, що
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівникові проводиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Суд вважає, що часткове задоволення
позовних вимог виходить з наступного
розрахунку.

Нарахована заробітна плата Позивачу за
серпень 2014 року склала - 8,561,17 грн, за
вересень 2014 року - 8025,00 грн (8,561,17 +8025,00), а
всього 16586,17 грн.

Робочі дні у серпні - 22, у вересні - 21,
всього 43 робочих дні.

Середній денний заробіток складає :
16586,17 : 43 = 385,72 грн

Час затримки виплати з 30 вересня 2014
року по 12 грудня 2014 року складає 73 дні (
жовтень - 31 днів, листопад - 30,грудень -
12), компенсація за цей час складає : 385,72
грн х 73 дні = 28157,57 грн, яка підлягає
стягненню з Відповідача.

Також підлягає стягненню нарахована,
але не виплачена заробітна плата за
винятком податкових платежів : за
серпень в розмірі 6817,58 грн та за
вересень 14344,93 грн ( в тому числі вихідна
допомога, компенсація за невикористану
відпустку), а всього 21162,51 грн.

На користь Позивача підлягає стягненню
з Відповідача моральна шкода з
урахуванням розумності і спів
розмірності в сумі 500,00 грн.

Таким чином, з Відповідача на користь
Позивача підлягають стягненню :
невиплачена заробітна плата в сумі
21162,15 грн, компенсація за весь час
затримки розрахунку при звільненні в
розмірі 28157,57 грн та моральна шкода в
сумі 500,00 грн., а всього 49819,72 грн. З
Відповідача також підлягає стягненню
судовий збір в сумі 498,20 грн (1% від
задоволеної суми позову).

Відповідно до пункту першого статті 5
Закону України «Про судовий збір» від
сплати судового збору звільняються:
позивачі - за подання позовів про
стягнення заробітної плати, поновлення
на роботі та за іншими вимогами, що
випливають із трудових правовідносин.

На підставі викладеного, керуючись
ст..ст.44, 115, 116, 117, 237-1 Кодексу законів про
працю, ст..10,11,58,64,110,209,212-215,218 ЦПК
України, суд

Вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Одеський
нафтопереробний завод» про стягнення
заробітної плати, вихідної допомоги,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку - задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Одеський
нафтопереробний завод» на користь
ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 заборгованість по
заробітній платі за серпень 6817,58 грн, за
вересень 2014 року - 14344,93 грн (в тому числі
: вихідна допомога, компенсація за
невикористану відпустку), а всього в
сумі 21162,51 грн.

Стягнути з ПАТ «Одеський
нафтопереробний завод» на користь
ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 середній заробіток
за час затримки розрахунку при
звільненні в сумі 28157,57 грн.

Стягнути з ПАТ «Одеський
нафтопереробний завод» на користь
ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 моральну шкоду в
сумі 500,00 грн.

Стягнути з ПАТ «Одеський
нафтопереробний завод» на користь
держави судовий збір в сумі 498,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Одеської області
через Суворовський районний суд міста
Одеса шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня оголошення
рішення.

Суддя-