Провадження №
Єдиний унікальний № 742/4910/14
10 листопада 2014 року
міськрайонний суд Чернігівської
в складі: головуючого-судді
- Павлова В.Г.,
- Хотінь Ж.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітніх дітей -
29.10.2014 року позивач звернулась до
Прилуцького міськрайонного суду з
цивільним позовом до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей.
Заявлені позовні вимоги мотивовані
тим, що від проживання з відповідачем
вони мають спільних дітей - синів
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають разом з
позивачем та знаходяться на її
утриманні. Відповідач не надає
матеріальну допомогу на утримання
своїх неповнолітніх дітей, що й змусило
позивача звернутись до суду з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в
розмірі 1/2 частини всіх видів
заробітку до досягнення дітьми
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилась, хоча була належним чином
повідомленою про день, час та місце
розгляду справи, завчасно подала до
канцелярії суду письмову заяву про
проведення розгляду справи за її
відсутності, заявлені позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, просила
суд їх задовольнити, разом з тим
зазначивши, що не заперечує на
стягненні з відповідача аліментів у
розмірі 1/3 частки всіх видів його
доходів щомісячно, надавши згоду щодо
ухвалення заочного рішення по справі,
що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився з невідомих суду причин, в
силу ст.74 ЦПК України належним чином
повідомлений про день, час та місце
розгляду справи /а.с.12/. Про причини
неявки суд не повідомив. Клопотання про
розгляд справи у його відсутності не
надав, у зв'язку з чим, суд, за письмовою
згодою позивача, згідно ст.ст.224-226 ЦПК
України, визнав можливим справу
розглянути у відсутності відповідача
за наявними доказами в матеріалах
справи про права та взаємовідносини
сторін в порядку заочного розгляду.
Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
Суд, повно та всебічно з'ясував
обставини справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
та заперечень, розглянув надані ними
докази, які мають юридичне значення,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у сукупності,
враховуючи факт визнання відповідачем
позову, що не суперечить закону та не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, приходить до переконання,
що позов підлягає задоволенню частково
з наступних підстав.
У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог чи
заперечень. Суд розглядає справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі.
На час розгляду справи
домовленості між батьками з приводу
участі відповідача в утриманні дитини -
не досягнуто, а отже аліменти
підлягають стягненню в судовому
порядку в силу ст.181 Сімейного Кодексу
В судовому засіданні на підставі
достовірних доказів встановлено, що
сторони по справі перебувають в
зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_1, виданим виконавчим
комітетом Івковецької сільської ради
Прилуцького району Чернігівської
області від 22.10.2005 року /а.с.3/.
Згідно свідоцтва про народження
серії НОМЕР_2 від 05.08.2011 року, виданого
виконавчим комітетом Івковецької
сільської ради Прилуцького району
Чернігівської області, відповідач -
ОСОБА_2 є батьком народженого під час
перебування в шлюбі з позивачем сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.4/.
Згідно свідоцтва про народження
серії НОМЕР_3 від 16.08.2006 року, виданого
виконавчим комітетом Івковецької
сільської ради Прилуцького району
Чернігівської області, відповідач -
ОСОБА_4 є батьком народженого під час
перебування в шлюбі з позивачем сина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.5/.
Як вбачається з довідки № 613 від
28.10.2014 року, виданої головою
Івковецької сільської ради
Прилуцького району, неповнолітні діти
позивача проживають разом з нею та
знаходяться на утриманні позивача
В силу статті 51 Конституції
України батьки зобов'язані утримувати
дітей до їх повноліття. Згідно ст.8
Закону України «Про охорону дитинства»
кожна дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки або особи, які їх
замінюють, несуть відповідальність за
створення умов, необхідних для
всебічного розвитку дитини, відповідно
Сімейним кодексом України гарантовано
згідно до ст.141, що мати та батько мають
рівні права та обов'язки щодо утримання
та виховання дітей. Правовідносини між
сторонами випливають із аліментних
зобов'язань батьків щодо утримання
дітей і врегульовані нормами глави 15
Сімейного кодексу України.
Відповідно до ст.180 СК України та
роз'яснень, що надані у п.17 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 3 від
15.05.2006 року «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.
Положеннями ч.ч.1-3 ст.181 СК України
визначено що, способи виконання
батьками обов'язку утримувати дитину
визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини
той з них хто проживає окремо від
дитини, може брати участь у її утримані
зокрема і в грошовій формі. За рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч.1 ст.57, ст.10 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.
Позивачем ані під час пред'явлення
цивільного позову, ані під час розгляду
справи по суті, не було надано на
розгляд суду належних та допустимих
доказів в обґрунтування саме
заявленого розміру аліментів у виді
частки від заробітку відповідача.
міськрайонного суду від 29.10.2014 року,
відповідачу по справі, було
запропоновано, в разі невизнання
позовних вимог, надати письмові
заперечення проти позову з посиланням
на докази, якими вони обґрунтовуються
/а.с.9/, проте останнім жодних доказів,
які б унеможливлювали сплату аліментів
на утримання неповнолітніх дітей, до
суду не надано.
Аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову /ч.1 ст.191 СК України/. При
визначенні розміру аліментів судом
враховується стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, майновий
стан відповідача та його стан здоров'я,
відсутність у нього інших дітей та
непрацездатних членів сім'ї, родичів,
яких він зобов'язаний утримувати. Окрім
того, суд бере до уваги і той факт, що
відповідач є молодою особою
працездатного віку, спроможний і
зобов'язаний сплачувати аліменти на
утримання неповнолітніх синів.

За цих, безпосередньо встановлених у
суді фактичних обставин справи,
відповідно до конституційного
принципу верховенства права, оскільки
в судовому засіданні достовірно
встановлено, що саме відповідач на
даний час неналежно виконує обов'язки
по утриманню неповнолітніх дітей,
зваживши на її матеріальні та духовні
потреби, а також стан здоров'я, за умов
відсутності інших обставин, які мають
істотне значення, суд вважає за
необхідне та справедливе, відповідно
до вимог ст.183 СК України, з метою
забезпечення принципу пріоритету
інтересів дітей, присудити стягнення з
відповідача аліменти на утримання
неповнолітніх дітей - синів ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
розмірі 1/3 частини всіх видів його
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
29.10.2014 року до досягнення дітьми
повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України
суд допускає негайне виконання рішення
у справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.
Вказана норма закону є безспірною під
час виконання судового рішення про
стягнення аліментів та передбаченою
чинним законодавством України, через
що не підлягає доведенню чи
встановленню.

Враховуючи те, що позивач за подання
позову, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону
України «Про судовий збір», звільнений
від сплати судового збору, суд вважає
за необхідне стягнути дані витрати з
відповідача по справі на користь
держави.

Керуючись ст.51 Конституції України, ст.8
Закону України «Про охорону
дитинства», ст.ст.141,180,183 СК України, п.3
ст.10, п.1 ст.11, п.1 ст.60,
ст.ст.212-213,215,218,224-226,367 ЦПК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 15.05.2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
/ідентифікаційний номер НОМЕР_4/,
зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти
на утримання неповнолітніх дітей -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх
видів його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 29.10.2014
року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 243 /двохсот
сорока трьох/ гривень 60 /шістдесяти/
копійок.

Рішення в межах суми платежу за
один місяць підлягає негайному
виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено
позивачем до Апеляційного суду
Чернігівської області через
Прилуцький міськрайонний суд шляхом
подання в десятиденний строк
апеляційної скарги з дня проголошення
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду

Чернігівської області

В.Г. Павлов