Справа № 365/901/14-ц
Номер провадження: 2/365/400/14
Згурівський районний суд Київської
головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду № 1 в смт.
Згурівка Київської області справу за
позовом ОСОБА_1 до Малосупоївської
сільської ради Згурівського району
Київської області про визнання права
власності на земельну ділянку,-
Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3
звернувся до Згурівського районного
суду Київської області з
вищезазначеною позовною заявою, в якій
вказує, що позивачка є власником
житлового будинку з надвірними
будівлями, що розташований по АДРЕСА_1.
Використовуючи своє право на
приватизацію, позивачка отримала у
власність земельні ділянки для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,4002 га та для будівництва та
обслуговування житлового будинку
площею 0,2500 га, що розміщені за
вищевказаною адресою. Земельні ділянки
були передані позивачці у приватну
власність відповідно до рішення
Малосупоївської сільської ради № 33 від
21 жовтня 1997 року. При виготовленні
Державного акту серії ІV-КВ № 099108 на
право власності на земельні ділянки,
останній відповідав розробленій
технічній документації і площі. Через
деякий час в Державному акті в плані
зовнішніх меж земельної ділянки було
докреслено земельну ділянку площею 0,210
га, також кульковою ручкою були внесені
дописки в графу «кількісна
характеристика земель, переданих у
приватну власність». Вказані дописки
були внесені відповідно до рішення
виконкому Малосупоївської сільської
ради № 36 від 20.11.1997 року. Відповідно до
рішення Згурівського районного суду
від 07.07.2014 року справа № 365/428/14-ц
Державний акт був визнаний недійсним.
Позивачкою виготовлені витяги з
Державного земельного кадастру, але
провести державну реєстрацію вказаних
земельних ділянок не можливо через
відсутність правовстановлюючого
документу, що підтверджує право
власності позивачки на них.

На підставі вищевикладеного,
представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3
просить суд:

1. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
право власності на земельні ділянки:

- для будівництва та обслуговування
житлового будинку, площею 0,2500 га,
кадастровий номер :01:011:0024, що
розташована по АДРЕСА_1;

- для ведення особистого селянського
господарства, площею 0,4002 га,
кадастровий номер :01:011:0027, що
розташована по АДРЕСА_1.

2. В разі задоволення позову не
застосовувати до відповідача
положення ст.88 ЦПК України.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про розгляд справи були
повідомлені у встановленому законом
порядку, кожен з них направив до суду
заяву про розгляд справи у їх
відсутність, представник позивачки
ОСОБА_1 - ОСОБА_3 позов підтримав
повністю та просив позов задоволити;
відповідач Малосупоївська сільська
рада позовні вимоги визнала у повному
обсязі та просила позов задоволити.

Суд визнав можливим розглядати справу
за відсутності сторін, оскільки у
справі є достатньо матеріалів про
права та правовідносини сторін.

Згідно ч.1 ст.197 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу не здійснюється.

Дослідженими в судовому засіданні
письмовими доказами встановлено, що
позивачці ОСОБА_1 відповідно до рішення
Малосупоївської сільської ради № 33 від
21 жовтня 1997 року у власність передані
земельні ділянки для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,4002 га та для будівництва та
обслуговування житлового будинку
площею 0,2500 га, що розміщені по АДРЕСА_1,
що встановлено згідно копій витягів з
Державного земельного кадастру (а.с.4-13),
копії Державного акту на право
приватної власності на землю (а.с.14-15),
копії рішення Малосупоївської
сільської ради № 33 від 21 жовтня 1997 року
та додатку до нього (а.с.16-20), копії
рішення Малосупоївської сільської
ради № 24 від 28 грудня 1993 року про
приватизацію земельних ділянок та
додатку до нього (а.с.21-24), копій довідок
Малосупоївської сільської ради
(а.с.27,28), витягів з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельних ділянок (а.с.31,32). Право
власності позивачки посвідчувалось
Державним актом на право приватної
власності на землю серії ІV-КВ № 099108,
який був визнаний недійсним згідно
рішення Згурівського районного суду
Київської області від 07.07.2014 року, що
підтверджується дослідженими в
судовому засіданні матеріалами
цивільної справи № 365/428/14-ц за позовом
ОСОБА_1 до Малосупоївської сільської
ради Згурівського району Київської
області про визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку.

Згідно ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання; кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого майнового права; суд може
захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений
договором або законом.

Згідно ч.1, ч.3 ст.152 ЗК України держава
забезпечує громадянам рівні умови
захисту прав власності на землю; захист
прав громадян на земельні ділянки
здійснюється шляхом застосування
інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

В силу ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлено
судом.

Відповідно до ст. 116 ЗК України набуття
права на землю здійснюється шляхом
передачі земельних ділянок у власність
або надання їх у користування.

Відповідно до положення ст. 125 ЗК
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Оцінюючі добуті в судовому засіданні
докази, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення
повністю. В ході судового розгляду
підтверджено належність на праві
власності позивачці ОСОБА_1 земельних
ділянок для ведення особистого
селянського господарства площею 0,4002 га
та для будівництва та обслуговування
житлового будинку площею 0,2500 га, що
розміщені по АДРЕСА_1. Земельні ділянки
були передані позивачці згідно рішення
Малосупоївської сільської ради № 33 від
21 жовтня 1997 року та на підставі цього
був виготовлений Державний акт на
право приватної власності на землю
серії ІV-КВ № 099108. Вказаний Державний
акт був визнаний недійсним у зв'язку з
чим позивачка позбавлена можливості
підтвердити своє право власності на
земельні ділянки. Суд вважає за
необхідне визнати за позивачкою ОСОБА_1
право власності на земельні ділянки
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, площею 0,2500 га та для
ведення особистого селянського
господарства, площею 0,4002 га, що
розташовані по АДРЕСА_1; не
застосовувати до відповідача
положення ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.88,197,213,223 ЦПК України,
ст.ст.15,16,328,392 ЦК України,ст.116,125,152 ЗК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Малосупоївської
сільської ради Згурівського району
Київської області про визнання права
власності на земельну ділянку -
задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце
проживання: АДРЕСА_1 право власності на
земельні ділянки:

- для будівництва та обслуговування
житлового будинку, площею 0,2500 га,
кадастровий номер :01:011:0024, що
розташована по АДРЕСА_1;

- для ведення особистого селянського
господарства, площею 0,4002 га,
кадастровий номер :01:011:0027, що
розташована по АДРЕСА_1.

Не застосовувати до Малосупоївської
сільської ради Згурівського району
Київської області положення ст. 88 ЦПК
України.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 ( десяти ) днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10 (
десяти ) днів з дня отримання копії
цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ
Р.В. ХИЖНИЙ