Провадження № 2/641/4050/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року Комінтернівський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Колодяжної І.М.

при секретарі - Гончарові С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
договору довічного утримання та
визначення частки у спільній сумісні
власності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2, в якому
просить: розірвати договір довічного
утримання укладений 08 грудня 2004 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, з однієї сторони
та відповідачем ОСОБА_2, з іншої
сторони, посвідчений державним
нотаріусом Сьомої Харківської
державної нотаріальної контори, за
р.№3-3763 в частині виконання зобов,язань
за договором між позивачем та
відповідачем; визначити частку у
спільній сумісній власності та
визнати за позивачем право власності
на 11/27 частин квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що 08 грудня 2004 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, з однієї сторони та
відповідачем ОСОБА_2, з іншої сторони,
укладений договір довічного утримання,
посвідчений державним нотаріусом
Сьомої Харківської державної
нотаріальної контори Майбам Н.В., за
р.№3-3763. Згідно вказаного договору,
відповідач взяла на себе зобов,язання
довічно утримувати позивача та його
матір, забезпечувати доглядом та
необхідною допомогою. Вартість
матеріального забезпечення визначена
в договорі в розмірі мінімальної
пенсії щомісячно. Натомість позивач
та його матір передали відповідачу у
власність 22/27 частин спірної квартири.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати
позивача ОСОБА_3. Свої зобов,язання
щодо довічного утримання матері
позивача відповідач виконала в
повному обсязі. Але з ІНФОРМАЦІЯ_1 року
відповідач перестала приходити до
позивача і забезпечувати його
харчуванням, доглядом, виїхала на
постійне місце мешкання до м. Одеси і
не може виконувати свої зобов,язання
за договором в повному обсязі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з»явився, надав заяву про розгляд
справи за його відсутності, в якій
позов підтримав, просив його
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 в
судове засідання не з»явився, надав
заяву про розгляд справи за його
відсутності, в якій не заперечував
проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи,
прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 08.12.2004 року ОСОБА_3
та ОСОБА_1 уклали з ОСОБА_2 договір
довічного утримання, що був
посвідчений державним нотаріусом
Сьомої Харківської державної
нотаріальної контори Майбам Н.В.

Згідно вищевказаного договору ОСОБА_3
та ОСОБА_1 передали, а ОСОБА_2 прийняла у
власність 22/27 частини квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 взяла на себе зобов"язання
довічно утримувати ОСОБА_3 та ОСОБА_1,
забезпечуючи їх харчуванням, одягом,
доглядом та необхідною допомогою.
Вартість матеріального забезпечення
визначена сторонами у розмірі
мінімальної пенсії щомісячно.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла.

Відповідач ОСОБА_2 зобов,язання щодо
довічного утримання ОСОБА_3 виконала в
повному обсязі, що не оспорюється
сторонами.

Як вказує позивач в позовній заяві з
ІНФОРМАЦІЯ_1 року відповідач ОСОБА_2
перестала приходити до позивача і
забезпечувати його харчуванням,
доглядом, виїхала на постійне місце
мешкання до м. Одеси і не може
виконувати свої зобов,язання за
договором в повному обсязі. Даний факт
визнаний відповідачем.

Згідно зі ст. 755 Цивільного кодексу
України договір довічного утримання
може бути розірваний за рішенням суду
на вимогу відчужувача у разі
невиконання або неналежного виконання
набувачем своїх обов"язків, незалежно
від його вини.

Відповідно до ч.1 ст. 356 Цивільного
кодексу України власність двох чи
більше осіб із визначенням часток
кожного з них у праві власності є
спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.1 ст. 357 Цивільного
кодексу України частки у праві
спільної часткової власності
вважаються рівними, якщо інше не
встановлено за домовленістю
співвласників або законом.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову, суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

З урахуванням наведеного вище,
суд вважає, що необхідно розірвати
договір довічного утримання та
визначити частку у спільній власності
та визнати за позивачем право
власності на 11/27 частин квартири
АДРЕСА_1.

Таким чином, аналізуючи вищенаведене,
суд прийшов до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню
судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 82, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
ст. 755 ЦК України,-

В
И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1
задовольнити.

Розірвати договір довічного
утримання, укладений 08.12.2004 року між
ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений
державним нотаріусом Сьомої
Харківської державної нотаріальної
контори Майбам Н.В.

Визначити частку у спільній
власності та визнати за ОСОБА_1 право
власності на 11/27 частин квартири
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
протягом десяти днів з дня його
проголошення апеляційної скарги, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: І. М. Колодяжна