Провадження №6/761/1889/2014
У Х В А Л А

іменем України

19 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді
Гайдук С.В.

при секретарі
Савенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву Публічного
акціонерного товариства «Дочірній
банк Сбербанку Росії», заінтересовані
особа: ОСОБА_1, ОСОБА_2 про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
виконавчого документа до виконання у
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дочірній
банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

встановив:

ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії»
звернулося до суду з заявою про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, мотивуючи тим, що 19.11.2010 року
Шевченківським районним судом м. Києва
ухвалено заочне рішенні у справі №
2-9366/10 за позовом ПАТ «Дочірній банк
Сбербанку Росії» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, яким задоволено позовні
вимоги. 06.09.2011 року стягувачем на
адресу Другого Малиновського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції
направлено заяву від 02.09.2011 року №
2633/4/06-2-1 про відкриття виконавчого
провадження разом з оригіналом
виконавчого листа з строком
пред'явлення виконавчого документа до
виконання 30.11.2011 року, що
підтверджується відповідним описом та
відповідною квитанцією про відправку.
Однак, жодних документів органу
державної виконавчої служби щодо
відкриття виконавчого провадження не
надходило. Заявником 18.04.2012 року та
повторно 15.05.2013 року було направлено до
відділу державної виконавчої служби
запити щодо стану виконавчого
провадження, проте жодних відповідей
на адресу заявника не надходило. 13.05.2014
року ПАТ «Дочірній банк Сбербанку
Росії» на адресу Державної виконавчої
служби України направлено скаргу від
12.05.2014 року № 3750/4/28-1 про бездіяльність
посадових осіб Другого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції.
05.08.2014 року ПАТ «Дочірній банк
Сбербанку Росії» отримав відповідь
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області від 25.07.2014 року №
09.2-4718, якою повідомлено про
ненадходження зазначеного вище
виконавчого листа. Через втрату
виконавчого листа, стягувачем було
пропущено строк його пред'явлення до
виконання. Просили суд поновити строк
для пред'явлення виконавчого документа
до виконання.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, про час та місце слухання
справи повідомлялися належним чином, а
тому суд вважає за можливе розглядати
дану заяву у їх відсутності, відповідно
до ч. 2 ст. 371 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що заява про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
виконавчого документа до виконання
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 19 листопада 2010 року позов
Публічного акціонерного товариства
«Дочірній банк Сбербанку Росії» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Дочірній банк Сбербанку Росії»
заборгованість в розмірі 104 409, 24 грн.,
судового збору в сумі 1 044,10 грн.,
витрати за інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 120
грн., а всього 105 573,34 грн.

Заочне рішення від 19.11.2010 року набрало
законної сили 30.11.2010 року.

Виконавчий лист видано
Шевченківським районним судом м. Києва
21.07.2011 року (а.с.109).

Строк пред'явлення виконавчого листа
до виконання встановлений до 30.11.2011
року.

У відповідності з нормами Конституції
України та ст. 14 ЦПК України, судові
рішення, що набрали законної сили, є
обов'язковими для виконання.
Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Виконання судових рішень покладено
законом на Державну виконавчу службу
України, а порядок виконання
визначений Законом України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України,
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

Також ч. 2 ст. 24 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
стягувач, який пропустив строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, має право звернутися із
заявою про поновлення строку
пред'явлення до суду, який видав
виконавчий документ, або до суду за
місцем виконання.

Головним управлінням юстиції в
Одеській області було повідомлено, що
згідно з інформацією відділу та даними
Єдиного державного реєстру виконавчих
проваджень, виконавчий лист № 9366/10,
виданий 21.07.2011 року Шевченківським
районним судом м. Києва, про стягнення
з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дочірній банк
Сбербанку Росії», коштів у розмірі
105573,34 грн., з 2011 року по теперішній час,
на виконання не надходив та не
перебуває (а.с.118).

Отже, з наведеного вбачається, що
виконавчий лист № 9366/10 щодо боржника
ОСОБА_1 був втрачений, що в подальшому
призвело до пропуску стягувачем
строку пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

З урахуванням того, що доводи заявника
підтверджуються матеріалами справи та
враховуючи факт невиконання рішення
суду, яке набрало законної сили, що є
неприпустимим в силу вимог закону, суд
вважає, що заявником пропущено строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з поважних причин.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини» суди застосовують
при розгляді справ Конвенцію про
захист прав людини і основоположних
свобод (надалі «Конвенція») та практику
Європейського суду з прав людини як
джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має
право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом, який
вирішить спір щодо його прав та
обов'язків цивільного характеру або
встановить обґрунтованість будь-якого
висунутого проти нього кримінального
обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є
також виконання судового рішення.
Зокрема Європейський суд з прав людини
зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право
на справедливий суд») гарантує кожному
право на звернення до суду з позовом
щодо будь-яких його цивільних прав та
обов'язків. Таким чином, ця стаття
проголошує право на доступ до суду,
тобто право подати до суду позов з
цивільно-правових питань. Однак, це
право було б ілюзорним, якби правова
система договірної держави допускала,
щоб остаточне судове рішення, яке має
обов'язкову силу, не виконувалося на
шкоду одній із сторін. Важко собі
навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції
детально описувала процесуальні
гарантії, які надаються сторонам у
спорі, а саме: справедливий, публічний і
швидкий розгляд, - і водночас не
передбачала виконання судових рішень.
Якщо вбачати у статті 6 тільки
проголошення доступу до судового
органу та права на судове провадження,
то це могло б породжувати ситуації, що
суперечать принципу верховенства
права, який договірні держави
зобов'язалися поважати, ратифікуючи
Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною
стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі
проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено,
що для цілей статті 6 Конвенції
виконання рішення, ухваленого
будь-яким судом, має розцінюватися як
складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків
національними судами Європейський суд
з прав людини зазначив, що право на суд
одним із аспектів якого є право доступу
до суду (рішення у справі «Голдер проти
Сполученого Королівства» від 21.02.1975 п.
36) не є абсолютним, воно може бути
обмеженим, особливо щодо умов
прийнятності скарги. Однак право
доступу до суду не може бути обмежено
таким чином або у такій мірі, що буде
порушена сама його сутність. Ці
обмеження повинні мати законну мету та
бути пропорційними між використаними
засобами та досягнутими цілями
(рішення у справі «Герін проти Франції»
від 29.07.1998, п. 37).

В зв'язку з вищевикладеними
обставинами, суд вважає вказані
стягувачем причини пропущеного строку
для пред'явлення виконавчого документа
до виконання, поважними, а тому вимоги
заявника про поновлення пропущеного
строку для пред'явлення виконавчого
документа до виконання підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. 14, 371 ЦПК України, ст. 24
Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень суду та застосування
практики Європейського суду з прав
людини», ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, суд

ухвалив:

Заяву Публічного акціонерного
товариства «Дочірній банк Сбербанку
Росії», заінтересовані особа: ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про поновлення пропущеного
строку для пред'явлення виконавчого
документа до виконання у цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дочірній
банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором - задовольнити.

Поновити Публічному акціонерному
товариству «Дочірній банк Сбербанку
Росії» пропущений строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання по справі № 2-9366/10 за
позовною заявою Публічного
акціонерного товариства «Дочірній
банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

На ухвалу суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного
суду м. Києва протягом 5 днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної
сили після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя: