Справа №469/111/13- ц 18.12.2014 18.12.2014 18.12.2014
Провадження № 22ц/784/2684/14
Суддя першої інстанції
Суддя-доповідач апеляційного
суду Царюк Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 грудня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Леванчука О.М.,

суддів: Царюк Л.М.,
Мурлигіної О.Я.,

при секретарі Романенко Ю.О.,

за участю представника відповідачів -
ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредекс-
Фінанс» на рішення Березанського
районного суду Миколаївської області
від 22 липня 2014 року за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредекс - Фінанс»
(надалі- ТОВ «Кредекс - Фінанс») до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
,-

В С Т А Н О В И Л А:

24 січня 2013 року ТОВ «Кредекс-Фінанс»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 29
вересня 2005 року між акціонерним
товариством «КредитБанк (Україна)»,
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство «Кредобанк»
(надалі - Банк), та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір № А120024, за яким
останній були надані кошти у розмірі 25
602 грн. зі сплатою 17.4% річних на строк до
27 вересня 2010 року.

Для забезпечення виконання умов
кредитного договору 9 жовтня 2005
року між АТ «Кредит Банк (Україна)» та
ОСОБА_5 було укладено договір поруки,
відповідно до якого ОСОБА_5
зобов'язався відповідати перед
кредитором за невиконання боржником
зобов'язань за кредитним договором.

6 жовтня 2010 року між Банком та ТОВ
«Кредекс Фінанс» був укладений договір
відступлення права вимоги за
вищезазначеним кредитним договором.

Оскільки ОСОБА_4 свої зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконувала, утворилась заборгованість
за кредитним договором, яка на час
передачі права вимоги становила 12 595.76
грн.

Посилаючись викладене, позивач просив
стягнути солідарно з відповідачів на
його користь з урахування пені, індексу
інфляції та трьох процентів річних
заборгованість за кредитним договором
в загальному розмірі 18584 грн. 78 коп.

Рішенням Березанського районного суду
Миколаївської області від 22
липня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

В своїй апеляційній скарзі ТОВ
«Кредекс Фінанс» просило скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити вимоги позову в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у місцевому суді, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 29 вересня 2005 року
між акціонерним товариством
«Кредобанк (Україна)» та ОСОБА_4 було
укладено кредитний договір № А120024,
відповідно до якого остання отримала
кредит в сумі 25602 грн. зі сплатою за його
користування 17, 4 % річних, в
строк до 27 вересня 2010 року. Кредитні
кошти були надані відповідачці для
здійснення оплати за договором
купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 21043, 2005
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, який було укладено між ОСОБА_4
та МГРП «ЗАЗ-сервіс» (т.1 а.с. 9 -11).

Для забезпечення виконання умов
кредитного договору 9 жовтня 2008
року між акціонерним товариством
«Кредит Банк (Україна)» та ОСОБА_5
було укладено договір поруки,
відповідно до якого ОСОБА_5
зобов'язався відповідати перед
кредитором за невиконання боржником
зобов'язань за кредитним договором №
АА120024 від 29 вересня 2005 року, укладеного
між АТ «Кредит Банк(Україна) та ОСОБА_4(
т.1а.с. 12).

6 жовтня 2010 року між Банком та ТОВ
«Кредекс Фінанс» був укладений договір
відступлення права вимоги за
вищезазначеним кредитним договором (т.1
а.с.20-33).

29 серпня 2012 року товариством з
обмеженою відповідальністю «Агенція
по управлінню заборгованістю», було
направлено на адресу відповідачів
вимоги про погашення кредитної
заборгованості, які були отримані
боржниками, що підтверджується копіями
зворотних повідомлень (т.1 а.с. 45-51)

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано доказів про те, що
відповідачі повідомлялись про зміну
кредитора, і того, що ТОВ «Агенція по
управлінню заборгованістю» мала право
звертатись до відповідачів з вимогою
про повернення кредитної
заборгованості.

Проте з такими висновками суду колегія
суддів не погоджується з огляду на
таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд
сприяє всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи, роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд цих вимог закону не виконав
внаслідок чого представником
банківської установи не було надано
відповідних доказів на підтвердження
виконання вимог, передбачених ч. 2 ст. 516
ЦК України.

Між тим, ТОВ «Кредекс Фінанс» надав до
апеляційної інстанції копії письмових
вимог від 29 серпня 2012 року про
необхідність погашення кредитної
заборгованості, де повідомлялось, що
між Банком та ТОВ «Кредекс Фінанс» був
укладений договір відступлення права
вимоги, в тому числі і за кредитним
договором № А120024 від 29 вересня 2005 року
(т.2 а.с.99-106). Ці вимоги були
направлені на адресу відповідачів, що
підтверджується реєстрами поштових
відправлень.

Крім того, ТОВ «Кредекс Фінанс» надало
до апеляційного суду копію договору
доручення № 06/10/10 КБ від 6 жовтня 2010
року, відповідно до якого ТОВ «Агенція
по управлінню заборгованістю» за
дорученням ТОВ «Кредекс Фінанс»
приймає на себе зобов'язання від свого
імені або від імені ТОВ «Кредекс
Фінанс», але за його рахунок
здійснювати дії по стягненню
заборгованості фізичних осіб та/або
юридичних осіб-боржників ТОВ «Кредекс
Фінанс» (т.2 а.с.97).

Таким чином, суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини справи та
дійшов до помилкового висновку про
неповідомлення позичальника та
поручителя про заміну кредитору у
кредитному зобов'язанні.

Доводи ОСОБА_4 про те, що ні вона, ні її
чоловік ОСОБА_5 не отримували
зазначених письмових вимог, колегія
суддів не може взяти до уваги, оскільки
відповідачами на підтвердження своїх
доводів не надано будь-яких доказів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позивальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно розрахунків публічного
акціонерного товариства «Кредобанк»
на час передачі права вимоги за
вказаним кредитним договором розмір
заборгованості відповідачки становив
12595 грн. 75 коп., зокрема 8615 грн. 15 коп.
заборгованість за кредитом; 3476 грн. 61
коп. несплачені проценти за
користування кредитними коштами та 500
грн. комісія за управління кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом ( ч. 2 ст. 625 ЦК
України).

Пунктом 5.1 вказаного кредитного
договору передбачено відповідальність
позичальника за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань за цим договором,
зокрема, сплата пені у розмірі
подвійної процентної ставки, вказаної
в п. 3.2 цього договору, але не менше
однієї гривни за кожний день
прострочення.

З роз'яснень п. 18 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року,
вбачається, що виходячи зі змісту ст. 552,
ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційне
нарахування на суму боргу за порушення
боржником грошового зобов'язання,
вираженого в національній валюті, та
три проценти річних від простроченої
суми полягає у відшкодуванні
матеріальних витрат кредитора від
знецінення грошових коштів унаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
неправомірне користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належними до сплати кредиторові, а тому
суд має виходити з того, що ці кошти
нараховуються незалежно від сплати ним
неустойки (пені) за невиконання або
неналежне виконання зобов'язання.

На час звернення до суду ТОВ «Кредекс
Фінанс» зазначена заборгованість не
була погашена позичальником, а відтак
позивач на підставі п. 5.1. зазначеного
кредитного договору нарахував
позичальнику пеню в межах річного
строку у розмірі 4408 грн. 52 коп., а також
на підставі ст. 625 ЦК України за
порушення виконання грошового
зобов'язання 730 грн. 55 коп. індекс
інфляції та 649 грн. 95 коп. три відсотки
річних.

З огляду на викладене, колегія
суддів вважає встановленими факти
укладання між Банком та ОСОБА_4
кредитного договору та між банківською
установою і ОСОБА_5 договору поруки, а
також факти неналежного виконання
позичальником своїх зобов'язань щодо
погашення кредиту, а тому колегія
суддів дійшла висновку про
необхідність стягнення з ОСОБА_4
заборгованості за кредитним договором
у визначеному позивачем розмірі та сум,
що підлягають стягненню у зв'язку
настанням відповідальності за
порушення грошового зобов'язання.

Заперечення позичальника щодо
розміру заборгованості за договором
кредиту не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки на підтвердження цих
заперечень ОСОБА_4 не надала
відповідних належних та допустимих
доказів, які б спростовували наданий
розмір заборгованості, або
підтверджували розрахунок іншої суму
боргу.

Копії квитанцій по сплаті
заборгованості за вказаним кредитним
договором, що були надані
відповідачкою, були враховані Банком.

Заперечення ОСОБА_5 факту укладення між
Банком та ним договору поруки з огляду
на те, що він не підписував зазначений
договір є неспроможними, так як
будь-яких доказів того, що вказаний
договір не є укладеним або недійсним
відповідачами не надано.

Порука є одним із засобів
забезпечення виконання зобов'язання
відповідно до ст. 546 ЦК України.

Згідно ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Правові наслідки порушення
зобов'язання забезпеченого порукою
встановлено ст. 554 ЦК України, так у разі
порушення боржником зобов'язання
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову відповідальність
поручителя.

В силу ч. 4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від настання
строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлюється моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Відповідно до п. 4.6. договору
поруки цей договір діє до повного
виконання сторонами зобов'язань по
кредитному договору, що не є
встановленим сторонами строком
припинення дії поруки, оскільки
суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК
України, а відтак в цьому випадку
підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559
ЦК України про те, що порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Така правова позиція міститься в
постановах Верховного Суду України від
17 вересня 2014 року при розгляді
цивільних справ
№ 6-53цс 14 та № 6-6цс 14.

У кредитному договорі строк
виконання основного зобов'язання чітко
визначений - строк повного погашення
кредиту є 27 вересня 2010 року, а тому у
позивача виникло право пред'явити
вимогу до поручителя про виконання
порушеного зобов'язання боржника щодо
повернення кредиту, починаючи з 27
вересня 2010 року, протягом наступних
шести місяців.

Між тим, позивач звернувся до суду
з такою вимогою тільки 24 січня 2013 року,
тобто коли порука була припинена.

З огляду на це, позовні вимоги до
поручителя ОСОБА_5 на підставі договору
поруки від 9 жовтня 2008 року не
підлягають задоволенню, оскільки
порука є припиненою.

Ураховуючи викладене, рішення суду
першої інстанції на підставі п.1,4 ч. 1 ст.
309 ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314-315
ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредекс
-Фінанс» задовольнити частково.

Рішення Березанського районного
суду Миколаївської області від 22
липня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення про часткове задоволення
позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредекс Фінанс»
заборгованість станом на 4 січня 2013
року за кредитним договором № 120024 від 29
вересня 2005 року у розмірі 18584 грн. 78 коп.,
яка становить: 8615 грн. 15 коп.
заборгованість за кредитом; 3476 грн. 61
коп. несплачені проценти за
користування кредитними коштами; 500
грн. комісія за управління кредитом; 4408
грн. 52 коп. пеня за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань, а також
730 грн. 55 коп. індекс інфляції та 849 грн. 95
коп. три проценти річних від
простроченої суми.

В задоволенні позовних вимог до
ОСОБА_5 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредекс Фінанс» 307
грн. 65 коп. судових витрат.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: