Справа №613/1417/14-ц Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року
м. Богодухів

Богодухівський районний суд
Харківської області у складі
головуючої судді Кузіної Н.П., за участю
секретаря Герасимюк Л.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Богодухові заяву ОСОБА_1,
заінтересовані особи: Богодухівське
районне управління юстиції
Харківської області, Реєстраційна
служба Богодухівського районного
управління юстиції Харківської
області «Про встановлення факту, що має
юридичне значення», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в
якій просить встановити факт
належності йому правовстановлюючого
документу - дублікату свідоцтва про
право на спадщину за заповітом № 1-373
від 14 серпня 2004 року, посвідченого
державним нотаріусом Харківського
обласного державного нотаріального
архіву.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що
згідно із дублікатом свідоцтва про
право на спадщину за заповітом № 1-373
від 14 серпня 2004 року посвідченого
державним нотаріусом Харківського
обласного державного нотаріального
архіву, який видано замість втраченого,
ОСОБА_1 належить ? частина жилого
будинку АДРЕСА_1. У зазначеному
документі його ім'я по-батькові
помилково записано як «ОСОБА_1», в той
час як правильно його ім'я по-батькові
«ОСОБА_1».

В серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Реєстраційної служби Богодухівського
районного управління юстиції
Харківської області з метою проведення
державної реєстрації права власності
на житловий будинок АДРЕСА_1. Державним
реєстратором прав на нерухоме майно
йому було відмовлено у зв'язку з
помилкою в написанні ім'я по-батькові у
дублікаті свідоцтва про право на
спадщину за заповітом № 1-373 від 14
серпня 2004 року посвідченого державним
нотаріусом Харківського обласного
державного нотаріального архіву.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про слухання
справи за його відсутності, наполягав
на її задоволенні.

Представники Богодухівського
районного управління юстиції
Харківської області та реєстраційної
служби Богодухівського районного
управління юстиції Харківської
області, в судове засідання не
з'явилися, надали суду заяви, в яких
просять справу слухати за їхньої
відсутності, проти задоволення заяви
про встановлення факту, що має юридичне
значення, не заперечують.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 234, 256
Цивільно-процесуального кодексу
України суди розглядають справи про
встановлення фактів належності
документів особі, прізвище, ім'я,
по-батькові, місце і час народження
якої, що зазначені в документі, не
збігаються з ім'ям, по батькові,
прізвищем, місцем і часом народження
цієї особи, зазначеним у свідоцтві про
народження або паспорті.

Судом встановлено, що відповідно до
дубліката свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 18.01.1994 року,
посвідченого державним нотаріусом
Харківського обласного державного
нотаріального архіву від 14 серпня 2014
року, зареєстрованого в реєстрі за №
1-373, ОСОБА_2, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3,
заповідала половину житлового будинку,
жилої площі - 50,4 кв.м., що міститься в
АДРЕСА_1, разом з господарськими
будівлями, ОСОБА_1, що проживає в
АДРЕСА_1.

В серпні 2014 року заявник звернувся до
реєстраційної служби Богодухівського
районного управління юстиції
Харківської області з метою реєстрації
права власності на нерухоме майно.

Однак, при огляді дубліката свідоцтва
про право на спадщину за заповітом №
1-373 від 14.08.2014 року, згідно якому
власником житлового будинку в АДРЕСА_1
є ОСОБА_1.

Належність дубліката свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від
18.01.1994 року, посвідченого державним
нотаріусом Харківського обласного
державного нотаріального архіву від 14
серпня 2014 року, зареєстрованого в
реєстрі за № 1-373, ОСОБА_1
підтверджується: паспортом
громадянина України НОМЕР_1 виданим
Богодухівським РВ УМВС України в
Харківській області від 04 липня 2014
року; Карткою платника податків;
Свідоцтвом про народження НОМЕР_2
виданим відділом державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Богодухівського районного
управління юстиції у Харківській
області від 04 липня 2014 року, де його ім'я
по-батькові зазначено як «ОСОБА_1».

Відповідно до експертного висновку
Українського бюро лінгвістичних
експертиз № 056/921-d від 11 серпня 2014 року
записи імені по-батькові «ОСОБА_1»
(паспорт, запис ОСОБА_1) і «ОСОБА_1»
(свідоцтво про право на спадщину за
заповітом, запис ОСОБА_1) у документах,
наданих для експертизи, є ідентичними.

Встановлення факту належності
дубліката свідоцтва про право на
спадщину за заповітом заявнику
потрібно для подальшого користування
своїми правами як власника
домоволодіння.

Керуючись ст.ст. 234, 256 - 259 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити, що дублікат свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від
18.01.1994 року, посвідчений державним
нотаріусом Харківського обласного
державного нотаріального архіву від 14
серпня 2014 року, зареєстрованого в
реєстрі за № 1-373, на ім'я «ОСОБА_1», в
дійсності належить ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено в
Харківський апеляційний суд через
Богодухівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ: