У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Гримич М.К., Висоцької В.С., Кафідової
О.В.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» в
особі філії Акціонерного товариства
«Укрексімбанк» в м. Харкові до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, та за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» в
особі філії Акціонерного товариства
«Укрексімбанк» в м. Харкові про
визнання припиненим договору поруки,
за касаційною скаргою представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 25 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 16 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року публічне акціонерне
товариство «Державний
експортно-імпортний банк України» в
особі філії Акціонерного товариства
«Укрексімбанк» в м. Харкові (далі - ПАТ
«Державний експортно-імпортний банк
України» в особі філії Акціонерного
товариства «Укрексімбанк» в м. Харкові)
звернулось до суду із указаним позовом,
в обґрунтування якого зазначило, що 28
вересня 2007 року між банком та ОСОБА_4
було укладено кредитний договір на
суму 2 770 000 доларів США, строком до 27
вересня 2014 року. З метою забезпечення
виконання основного зобов'язання, між
банком та ОСОБА_7 було укладено
договір поруки.

Враховуючи невиконання відповідачами
взятих на себе договірних зобов'язань
по поверненню кредитних коштів, банк
просив стягнути з останніх в
солідарному порядку заборгованість за
кредитним договором у сумі 13 514 261 грн 93
коп.

ОСОБА_5 пред'явила зустрічний позов про
визнання договору поруки припиненим, в
обґрунтування якого зазначила, що
право дострокової вимоги на стягнення
заборгованості виникло у банку 01
листопада 2007 року, однак вимогу про
погашення кредиту вона, як поручитель
отримала лише 26 березня 2012 року, тобто з
пропуском шестимісячного строку, у
зв'язку з чим просила визнати поруку
припиненою відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК
України.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 25 березня 2014
року, яке залишено без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 16 вересня 2014 року, позов ПАТ
«Державний експортно-імпортний банк
України» в особі філії Акціонерного
товариства «Укрексімбанк» в м. Харкові
задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
користь ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України» в
особі філії Акціонерного товариства
«Укрексімбанк» в м. Харкові
заборгованість за кредитним договором
в сумі 13 541 261 грн 93 коп.

У задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати зазначені судові рішення,
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог банку, а
зустрічний позов задовольнити,
мотивуючи свою вимогу неправильним
застосуванням судами норм
матеріального права та порушенням норм
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши доводи касаційної скарги
та заперечення на неї, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ
«Державний експортно-імпортний банк
України» в особі філії Акціонерного
товариства «Укрексімбанк» в м. Харкові
та відмовляючи у задоволенні позовних
вимог за зустрічним позовом, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив з
того, що відповідачі не виконують взяті
на себе договірні зобов'язання щодо
погашення кредиту, а поручитель ОСОБА_5
29 грудня 2011 року підписуючи договір про
внесення змін до договору поруки
підтвердила свою відповідальність за
виконання основним позичальником умов
кредитного договору.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 25 березня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 16 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
М.К. Гримич

В.С. Висоцька

О.В. Кафідова