АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-й інстанції - Куренков
Доповідач Рубан С.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі
:

головуючого
судді Рубан С.М.

суддів
Іванченко М.М., Желепа О.В.

при секретарі
Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
15 квітня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованої суми
за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 15 квітня 2013 року позов
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованої суми
за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 50 561 грн. 90 коп.

Стягнуто с ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по 850 грн.
судового збору та по 60 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
та її представник підтримали
апеляційні скарги.

Представник відповідача ОСОБА_1
підтримав апеляційні скарги.

Представник позивача заперечила проти
апеляційних скарг.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, доводи
апеляційних скарг, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, дійшла
наступного висновку.

У вересні 2010 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, посилаючись на те, що 23
лютого 2007 року між Банком «Фінанси та
Кредит», в особі відділення № 15 Філії
«Київське регіональне управління»
Банку «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_5 був
укладений Кредитний договір № 15-20/07-А,
щодо надання кредитних коштів в
загальній сумі 54 504 грн. з
кінцевим строком повернення та сплати
всіх платежів до22 лютого 2012 року на
умовах забезпеченості, поворотності,
строковості, платності кредитних
ресурсів та сплатою14,5 % річних.

В забезпечення виконання зобов'язання
ОСОБА_5 по Кредитному договору № 15-20/07-А
від 23.02.2007 року між банком та ОСОБА_1 був
укладений договір поруки № 15-20-07-А-П від
23.02.20007 року, за умовами якого ОСОБА_1
зобов'язується відповідати перед
Кредитором у повному обсязі за
своєчасне і повне виконання
зобов'язання по Кредитному договору.

Крім цього, в забезпечення виконання
зобов'язання ОСОБА_5 по Кредитному
договору № 15-20/07-А від 23.02.2007 року між
Банком та ОСОБА_5 23 лютого 2007 року був
укладений Договір застави автомобіля,
який посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 та зареєстрований в
реєстрі на № 220.

Відповідно до умов договору застави,
ОСОБА_5 (заставодавцем) було передано
позивачу (заставодержателю) в заставу
автомобіль марки «ВАЗ», модель 211040, тип
«Легковий седан», 2006 року випуску,
колір «зелений», шасі (кузов, рама) №
НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2,
зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м.
Києві від 20 лютого 2007 року.

Право власності на предмет застави
належить Заставодавцю на підставі
свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії
НОМЕР_3 виданого УДАІ ГУ МВС України в м.
Києві від 20 лютого 2007 року.
Заставодавець зобов'язується не
змінювати місцезнаходження Предмета
застави без письмової згоди
Заставодержателя.

Позивач просив суд стягнути солідарно
з ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на користь позивача
загальну суму заборгованості за
кредитним договором № 15-20/07-А від 23.07.2007
року у розмірі 263 536 грн. 91 коп., яка
включає основну суму боргу,
заборгованість по відсоткам, пеню за
несвоєчасне погашення заборгованості
по кредиту, заборгованість по
щомісячній комісії.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_5 померла, про що в Книзі
реєстрації смертей Відділом
реєстрації смерті у м. Києві зроблено
відповідний актовий запис за №2569.
(а.с.139,т.1).

15 травня 2008 року Шістнадцятою
Київською державною нотаріальною
конторою заведено спадкову справу до
майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_5. Відповідно до свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого
04 листопада 2008 року спадкоємцем майна
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, є
її мати - ОСОБА_3. (а.с.145,т.1).

02 липня 2010 року Шістнадцятою Київською
державною нотаріальною конторою
заведено спадкову справу №546/10 щодо
майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5
за претензією про задоволення вимог
кредитора «Банку «Фінанси та кредит». 08
грудня 2012 року Шістнадцятою Київською
державною нотаріальною конторою на
адресу Філії «Центрального РУ» АТ
«Банк Фінанси та кредит» було
направлено повідомлення про те, що за
результатами перевірки спадкової
справи виявлено що нотаріальною
конторою було заведено дві спадкові
справи. (а.с.206,т.1).

Згідно службової записки начальника
сектору оцінки застав Філії
«Центральне РУ» відділу оцінки
заставного майна Управління оцінки та
моніторингу застав АТ «Банк «Фінанси
та кредит» неможливо визначити
вартість автомобіля у зв'язку із
відсутністю достовірних відомостей
відносно його технічного стану.
Продажна вартість автомобіля ВАЗ 211040,
2006 року, без пошкоджень становить 41160
гривень 00 копійок - 45000 гривень 00
копійок. (а.с.236 - 243,т.1).

17.06.2011 року позивач звернувся до суду з
уточненням до позовної заяви про
стягнення заборгованості та просить
суд змінити позовні вимоги, шляхом
залучення в якості співвідповідача
ОСОБА_3, в зв'язку із смертю
позичальника ОСОБА_5, як спадкоємця
померлої. (а.с.83-88,т.1).

В подальшому, 21.03.2013 року позивач
звернувся до суду із заявою про
зменшення позовних вимог у зв'язку з
перерахуванням суми заборгованості на
дату смерті позичальника та просив суд
стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь
позивача загальну суму заборгованості
у розмірі 50 561,90 грн., яка включає
заборгованість за Кредитним договором
№ 15-20-07-А від 23.02.2007 року:

- 46 731 грн. 47 коп. - по основній сумі
боргу;

- 2 386 грн. 88 коп. - по відсоткам за
користування кредитом;

- 436 грн. 04 коп. - по щомісячній
комісії;

- 1 007 грн. 51 коп. - пені за
несвоєчасне погашення кредиту.

Стягнути з відповідачів на користь
позивача суму державного мита в
розмірі 1 700 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 120 грн. (а.с.245, т.1).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України,
спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов'язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто, у розмірі, який відповідає
його частці у спадщині.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 4 ст. 1231 ЦК України
майнова та моральна шкода, яка була
завдана спадкодавцем, відшкодовується
спадкоємцями у межах вартості рухомого
чи нерухомого майна, яке було одержане
ними у спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться, а відповідно до ч.
1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Виходячи з вищенаведеного, суд першої
інстанції дійшов висновку про
солідарне стягнення з відповідачів на
користь позивача заборгованості за
кредитним договором № 15-20/07-А від
23 лютого 2007 року в розмірі 50 561 грн. 90
коп., яка складається з 46 731 грн. 47 коп. -
по основній сумі боргу; 2 386 грн. 88 коп. -
по відсоткам за користування кредитом;
436 грн. 04 коп. - по щомісячній комісії; 1 007
грн. 51 коп. - пені за несвоєчасне
погашення кредиту.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду щодо стягнення
заборгованості з ОСОБА_1 виходячи з
наступного.

Стягуючи заборгованість із
відповідача ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_1
являється як поручителем по договору,
так і спадкоємцем померлої ОСОБА_5

Пунктом 32 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.05.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні справ, що виникають із
кредитних правовідносин» роз'яснено,
що поручитель прийняв на себе
зобов'язання відповідати за виконання
кредитного договору за боржника
(статті 553-554 ЦК України), а також за
будь-якого боржника в разі переводу
боргу чи смерті боржника, якщо таке
зазначено у договорі поруки.

Відповідно до статті 523 ЦК України
порука або застава, встановлена іншою
особою, припиняється після заміни
боржника, якщо поручитель або
заставодавець не погодився
забезпечувати виконання зобов'язання
новим боржником, а згідно із статтею 607
ЦК України зобов'язання припиняється
неможливістю його виконання у зв'язку з
обставиною, за яку жодна із сторін не
відповідає.

Таким чином, на поручителів може бути
покладено відповідальність за
порушення боржником обов'язку щодо
виконання зобов'язання за кредитним
договором у випадку смерті
позичальника лише за наявності у
позичальника правонаступника, який
прийняв спадщину, та згоди поручителя
відповідати за будь-якого нового
боржника, зафіксоване в тому числі у
договорі поруки.

За договором поруки у даній справі
згоди поручителя відповідати за
будь-якого нового боржника не
зафіксовано.

Крім цього, за приписами статті 1282 ЦК
України спадкоємці боржника за умови
прийняття спадщини є боржниками перед
кредитором у межах вартості майна,
одержаного у спадщину.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_1 на момент смерті спадкодавця
був зареєстрований та проживав за
іншою адресою, що підтверджується
відміткою про реєстрацію у паспорті
відповідача. Доказів протилежного
позивачем суду не надано.

Крім цього, відповідно до матеріалів
спадкової справи з заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5
до нотаріальної контори звернулась
лише мати покійної ОСОБА_3 В заяві
зазначено, що крім неї, спадкоємців
передбачених законом немає, та
зазначено, що саме вона з 1998 року
проживала спільно із спадкодавцем.

Відповідач ОСОБА_1 з заявою про
прийняття спадщини після померлої не
звертався та не отримував свідоцтво
про право на спадщину (копія спадкової
справи, а.с.132-147,т.1), тобто у суду
відсутні підстави для стягнення
заборгованості із відповідача ОСОБА_1
як спадкоємця померлого боржника.

Доводи апеляційної скарги відповідача
ОСОБА_3, колегія суддів не приймає до
уваги виходячи з наступного.

За положеннями статті 1281 ЦК України
спадкоємці зобов'язані повідомити
кредитора спадкодавця про відкриття
спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги. Якщо кредитор
спадкодавця не знав і не міг знати про
відкриття спадщини, він має право
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, протягом одного
року від настання строку вимоги.
Кредитор спадкодавця, який не пред'явив
вимоги до спадкоємців, що прийняли
спадщину, у строки, встановлені
частинами другою і третьою цієї статті,
позбавляється права вимоги.

Судом встановлено, що на момент
пред'явлення позову 30.09.2010 року боржник
ОСОБА_5 мала прострочену
заборгованість, тому позивач з
урахуванням положень ст. 1050 ЦК України
скористався своїм правом вимоги на
дострокове погашення всієї суми.

21 червня 2010 року позивачу стало відомо
про смерть боржника, свідоцтво про
смерть ОСОБА_5 отримано банком 21 червня
2010 року. (а.с.61,т.1).

23 червня 2010 року банк надіслав на
адресу Сьомої нотаріальної контори
вимогу в порядку ст. 1281 ЦК України.

02 липня 2010 року позивач отримав
відповідь Шістнадцятої Київської
державної нотаріальної контори, якою
банк повідомлено, що після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 заведено
спадкову справу, спадкоємці майна
ОСОБА_5 до нотаріальної контори не
звертались. (а.с.194,166,т.1).

Судом встановлено, та підтверджено
відповідачем ОСОБА_3 в апеляційному
суді, що вона, як спадкоємець померлого
боржника ОСОБА_5 не повідомила банк про
відкриття спадщини після смерті доньки
та про прийняття нею спадщини.

Тому, маючи право дострокової вимоги
позивач звернувся до
боржника-позичальника ОСОБА_5 та
поручителя ОСОБА_1 про дострокове
стягнення заборгованості 30.09.2010 року,
оскільки позивачу не було відомо на
день подачі позову до суду хто є
спадкоємцем померлої ОСОБА_10 та чи
прийняли спадкоємці спадщину з огляду
на положення статей 1268-1270 ЦК України.

Виходячи з наведеного та змісту ч.3
ст.1281 ЦК України, якщо кредитор
спадкодавця не знав і не міг знати про
відкриття спадщини, він має право
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, протягом одного
року від настання строку вимоги.

Оскільки спадкоємець померлої не
повідомила кредитора про смерть
боржника і відкриття спадщини,
настанням строку вимоги до спадкоємців
є дата звернення позивача до суду з
позовом про дострокове стягнення
заборгованості до позичальника ОСОБА_5
30.09.2010 року. І саме з цієї дати, тобто
протягом одного року від настання
строку вимоги, позивач має право
пред'явити свої вимоги до спадкоємця,
який прийняв спадщину.

В процесі розгляду справи судом з
відповіді Шістнадцятої Київської
державної нотаріальної контори від 19
травня 2011 року встановлено, що до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини звернулась мати
померлої ОСОБА_5 - ОСОБА_3 Інших
спадкоємців згідно матеріалів
спадкової справи, немає. (а.с.73,т.1).

17 червня 2011 року позивач звернувся до
суду з заявою про зміну позовних вимог
шляхом залучення, як співвідповідача
спадкоємця ОСОБА_3, в зв'язку із смертю
боржника ОСОБА_5 (а.с.83-88, т.1).

Таким чином, позивач звернувся до суду
з позовом до спадкоємця ОСОБА_3
протягом одного року від настання
строку вимоги, яким є звернення до суду
30.09.2010 року з позовом до позичальника,
виконавши приписи ч. 3 ст. 1281 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 були
предметом розгляду суду першої
інстанції, висновків суду не
спростовують і не впливають на
правильність ухваленого у справі
рішення в частині задоволення позовних
вимог про стягнення заборгованості з
відповідача ОСОБА_3

З підстав наведеного, позовні вимоги
банку підлягають задоволенню в частині
стягнення заборгованості з ОСОБА_3 В
частині стягнення заборгованості з
ОСОБА_1 належить відмовити.

Судові витрати підлягають стягненню
відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,309,313-316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 -задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 15 квітня 2013 року змінити,
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 50 561 (п'ятдесят тисяч п'ятсот
шістдесят одна) грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» 505 (п'ятсот
п'ять) грн. 61 коп. судового збору та 120
грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

В стягненні заборгованості з ОСОБА_1 -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді: