Єдиний унікальний номер 728/1809/14
Номер провадження 2/728/590/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року Бахмацький районний
суд Чернігівської області в складі :

головуючого судді Приліпка В.М.

з участю секретаря Петренко О.Г.

представника позивача-відповідача
адвоката ОСОБА_1

представника відповідача-позивача
адвоката ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Бахмач справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного
майна подружжя, визнання права
власності на 1/2 частину квартири,
встановлення порядку користування,
усунення перешкод у користуванні
квартирою та про вселення та за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про визнання права особистої приватної
власності на майно,-

В С Т А Н О В И В
:

ОСОБА_3 31.07.2014 року звернувся до суду із
зазначеним позовом, мотивуючи його тим,
що з 26.10.2002 року по 11.06.2013 року він
перебував у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_4 Від шлюбу мають двох
неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року та доньку ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. В період шлюбу до
моменту фактичного припинення шлюбних
відносин та ведення спільного
господарства за спільні кошти ним та
відповідачкою на підставі договору
купівлі-продажу від 09.12.2011 року було
придбано квартиру АДРЕСА_1, вартість
якої становила 130000 грн., отже зазначена
квартира є об`єктом права спільної
сумісної власності подружжя. За
договором купівлі-продажу нерухоме
майно було оформлено на відповідачку.
На даний час технічну документацію та
ключі від квартири відповідачка
утримує у себе, до квартири його не
допускає. Просить суд здійснити поділ
спільного майна, виділивши йому 1/2
частину зазначеної квартири, або, у
разі неможливості виділення майна в
натурі, компенсувати йому 1/2 частину
нерухомого майна в грошовому виразі.

Відповідачка ОСОБА_4 28.09.2014 року
звернулася до суду із зустрічною
позовною заявою, в якій зазначила, що
квартиру АДРЕСА_1 вона придбала,
перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_3, але за
власні кошти і тому є єдиним власником
зазначеної квартири. В п. 8 Договору
купівлі-продажу вказано, що на момент
підписання Договору покупець довів до
відома продавця, а продавець взяв до
уваги той факт, що покупець квартиру
придбає за свої власні кошти. Особи, які
б могли поставити питання про визнання
за ними права власності на квартиру (чи
її частину) чи грошові кошти (чи їх
частку), витрачені на купівлю квартири,
у тому числі відповідно до ст. 65, 74 та 97
Сімейного кодексу України, відсутні.
Тому вона вважає, що квартира, що є
предметом спору, ніколи не перебувала у
спільній сумісній власності її та
відповідача. Просить визнати за нею
право особистої приватної власності на
зазначену квартиру.

У судовому засіданні
позивач-відповідач та його представник
адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_4
не визнали, уточнили позовні вимоги,
подавши уточнюючу позовну заяву, та
просять винести рішення, яким визнати
за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину
квартири, що розташована за адресою
АДРЕСА_1. Встановити слідуючий порядок
користування спірною квартирою за
співвласниками: за ОСОБА_3 та його
неповнолітнім сином ОСОБА_5 залишити у
користуванні приміщення кімнати № 2
площею 14,4 кв.м., лоджію площею 1,7 кв.м., а
за ОСОБА_4 та її неповнолітньою донькою
ОСОБА_6 залишити у користуванні
приміщення кімнати № 1 площею 20,2 кв.м.;
балкон площею 1, 3 кв.м.. В загальному
користування залишити наступні
приміщення:кухню площею 11, 2 кв.м,
вбиральню площею 5, 1 кв.м. та коридор
площею 11, 9 кв.м. Зобов`язати ОСОБА_4 не
чинити йому перешкод у користуванні
квартирою та вселити його до
зазначеної квартири; стягнути з
відповідачки на його користь судові
витрати за складання позовної заяви -
2500 грн. Виклав мотиви, зазначені у
позовній заяві.

Відповідач-позивач ОСОБА_4 та її
представник адвокат ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 не
визнали, позовні вимоги, викладені у
зустрічній позовній заяві підтримали
повністю, підтвердила обставини,
зазначені у зустрічній позовній заяві.
Також вказали, що спірна квартира
куплена за кошти, які ОСОБА_4 надали її
батьки і тому ніякого права на дану
квартиру ОСОБА_3 не має і не може в ній
проживати.

Третя особа приватний нотаріус
Бахмацького нотаріального округу
ОСОБА_8 в судове засідання не з»явився з
невідомих причин, хоча про час і місце
розгляду справи повідомлявся
своєчасно та належним чином.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши осіб, які беруть участь по
справі, суд вважає, що позов ОСОБА_3
підлягає задоволенню, а в позові ОСОБА_4
слід відмовити зі слідуючих підстав:

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу, є
їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Стаття 60 СК України вказує, що майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 4 ст. 65 СК України договір,
укладений одним із подружжя в
інтересах сім`ї, створює обов`язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім`ї.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в
зареєстрованому шлюбі з 26.10.2002 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
одруження серії НОМЕР_1. Рішенням
Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 11.06.2013 року
шлюб між сторонами було розірвано.

Згідно Витягу про державну реєстрацію
прав, виданого Бахмацькою дільницею КП
Прилуцьке МБТІ 09.12.2011 року, ОСОБА_4 на
праві приватної власності є власником
квартири АДРЕСА_1.

Квартира АДРЕСА_1, була придбана ОСОБА_4
та ОСОБА_3 під час шлюбу. Це
підтверджується договором
купівлі-продажу квартири від 09.12.2011
року, укладеним між ОСОБА_3, що діє на
підставі довіреності, посвідченої
приватним нотаріусом Бахмацького
районного нотаріального округу ОСОБА_8
від 02.12.2011 року за № 1782 від імені
ОСОБА_10, іменованої надалі як
Продавець, з однієї сторони, та ОСОБА_4,
іменованою надалі як Покупець, з другої
сторони. Згідно п. 3 вказаного договору
продаж зазначеної квартири вчиняється
за ціною 130000 грн., які представник
Продавця отримав повністю від Покупця
під час підписання цього договору.

Своєю заявою, посвідченою приватним
нотаріусом Бахмацького районного
нотаріального округу ОСОБА_8 09.12.2011
року, ОСОБА_3 дав свою згоду на
укладання його дружиною договору
купівлі-продажу, за яким вона має право
купити за ціну та на умовах на її
власний розсуд квартиру, що
знаходиться в АДРЕСА_1, яка набувається
ними в період перебування в
зареєстрованому шлюбі, за спільні
кошти.

А отже, з врахуванням вищевикладеного,
суд вважає, що квартира АДРЕСА_1 набута
подружжям ОСОБА_3

за час шлюбу і є їхньою спільною
сумісною власністю, а тому і підстав
для задоволення позову ОСОБА_4 не
вбачається.

Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу
України у разі поділу майна, що є
об`єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 71 Сімейного кодексу
України майно, що є об`єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися
про порядок поділу майна, спір може
бути вирішений судом. При цьому суд
бере до уваги інтереси дружини,
чоловіка, дітей та інші обставини, що
мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності» №20
від 22.12.1995 року «квартира, яка є
спільною сумісною чи спільною
частковою власністю, на вимогу
учасника(учасників) цієї власності
підлягає поділу в натурі, якщо можливо
виділити сторонам ізольовані жилі та
інші приміщення з самостійними
виходами, які можуть використовуватися
як окремі квартири або які можна
переобладнати в такі квартири. У
протилежному випадку може бути
встановлено порядок користування
приміщенням квартири, якщо про це
заявлено позов».

Згідно ст.391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно ж до ст. 392 ЦК України
власник майна може пред»явити позов
про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Тому, з врахуванням вищевикладеного,
суд вважає, що позов ОСОБА_3 підлягає
повному задоволенню.

При цьому із ОСОБА_4 підлягають
стягненню понесені позивачем і
підтверджені документально судові
витрати. А саме: 1543 грн. 60 коп. судового
збору та 2 500 грн. витрат на правову
допомогу.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.368 ЦК України, ст.ст. 60, 65, 70, 71
Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И
В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ
спільного майна подружжя, визнання
права власності на 1/2 частину квартири,
встановлення порядку користування,
усунення перешкод у користуванні
квартирою та про вселення -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частину квартири, що розташована за
адресою АДРЕСА_1.

Встановити слідуючий порядок
користування квартирою, розташованою
за адресою АДРЕСА_1 за співвласниками:
за ОСОБА_3 та його неповнолітнім сином
ОСОБА_5 залишити у користуванні
приміщення кімнати № 2 площею 14,4 кв.м.,
лоджію площею 1,7 кв.м., а за ОСОБА_4 та її
неповнолітньою донькою ОСОБА_6
залишити у користуванні приміщення
кімнати № 1 площею 20,2 кв.м.; балкон
площею 1, 3 кв.м.. В загальному
користуванні залишити наступні
приміщення: кухню площею 11, 2 кв.м,
вбиральню площею 5, 1 кв.м. та коридор
площею 11, 9 кв.м.

Зобов`язати ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_3
перешкод у користуванні квартирою, що
розташована за адресою АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_3 до квартири АДРЕСА_1.

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання
права особистої приватної власності на
майно - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1543
грн. 60 коп. судового збору та 2500 грн.
витрат на правову допомогу, а всього
стягнути 4043 (чотири тисячі сорок три)
грн.. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя