ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 362/3713/14-ц
Провадження № 4-с/362/47/14
У Х В А Л А

23.12.2014 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючий – суддя Медведєв К.В.,

при секретарі – Савчук Т.І.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 до Відділу
державної виконавчої служби
Васильківського управління юстиції
Київської області на постанову
державного виконавця від 09.07.2014 року ВП
№ 41331793, -

в с т а н о в и в:

В скарзі на дії державного виконавця
заявник просив суд: 1) визнати недійсним
трудовий договір між працівником і
фізичною особою, яка використовує
найману працю від 19.06.2013 року укладений
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Меркуловою; 2)
скасувати постанову ВП № 41331793 від
09.07.2014 року; 3) зобов’язати виконавчу
службу вчинити дії по погашенню боргу
шляхом опису та реалізації майна
боржника.

Ухвалою судді Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 11.08.2014 року скарга була залишена без
руху та наданий строк для усунення
недоліків скарги. Проте заявник
недоліки, які зазначені в
описово-мотивувальній частині ухвали,
не усунув, і ухвалою від 21.08.2014 року
скаргу було повернуто заявнику.

Апеляційний суд Київської області
ухвалою від 15.10.2014 року, з урахуванням
виправлення описок ухвалою від 12.11.2014
року, ухвалу Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 21.08.2014 року скасував та направив
справу до суду першої інстанції для
розгляду.

Ухвалою від 23.12.2014 року скаргу в частині
вимоги про визнання недійсним
трудового договору між працівником і
фізичною особою, яка використовує
найману працю від 19.06.2013 року укладений
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Меркуловою
залишено без розгляду на підставі ч. 8
ст. 8, п. 4 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Отже, предметом розгляду є вимоги про
скасування постанови ВП № 41331793 від
09.07.2014 року, зобов’язання виконавчої
служби вчинити дії по погашенню боргу
шляхом опису та реалізації майна
боржника.

В судовому засідання заявник скаргу
підтримав та зазначив, що оспорювана
постанова винесена передчасно,
оскільки не вирішено питання про
наявність у боржника рухомого майна, на
яке може бути звернуто стягнення, і
зважаючи на незначний розмір виплат за
рахунок заробітної плати боржника,
рішення суду буде виконуватись
протягом 66 років. При цьому заявник
вказав, що за наявності оспорюваної
постанови державного виконавця,
боржнику, де-юре, не загрожує
кримінальна відповідальність за
невиконання судового рішення чого і
домагається боржник, натомість
стягувач позбавляється ефективного
правового захисту своїх інтересів.

Державний виконавець проти
задоволення скарги заперечив, просив в
її задоволенні відмовити.

Згідно ч. 1, 2 ст. 68 Закону України «Про
виконавче провадження» стягнення на
заробітну плату, пенсію, стипендію та
інші доходи боржника звертається у
разі відсутності в боржника коштів на
рахунках у банках чи інших фінансових
установах, відсутності чи
недостатності майна боржника для
покриття в повному обсязі належних до
стягнення сум, а також у разі виконання
рішень про стягнення періодичних
платежів та стягнення на суму, що не
перевищує трьох мінімальних розмірів
заробітної плати. За іншими
виконавчими документами державний
виконавець має право звернути
стягнення на заробітну плату, пенсію,
стипендію та інші доходи боржника без
застосування заходів примусового
звернення стягнення на майно боржника
за письмовою заявою стягувача.

Отже, вказаною нормою, встановлено
умови за яких можливо звернути
стягнення на заробітну плату боржника.

З матеріалів виконавчого провадження
встановлено, що державним виконавцем
вчинено дії щодо встановлення факту
наявності у боржника нерухомого майна
та транспортних засобів, яких не
виявлено. Натомість, державним
виконавцем не встановлено факту
відсутності у боржника коштів на трьох
відкритих у банку рахунках (відомості
про які є в матеріалах виконавчого
провадження), не встановлено факту
відсутності у боржника рухомого майна,
на яке може бути звернуто стягнення,
зокрема, не здійснено опису нерухомого
майна за місцем реєстрації або
фактичного проживання боржника. В
судовому засіданні державний
виконавець повідомила, що планується
вихід державного виконавця за місцем
реєстрації та проживання боржника для
проведення опису майна останнього.

Також сума стягнення перевищує три
мінімальні розміри заробітної плати, і
стягувачем заяви про звернення
стягнення на заробітну плату боржника
до державного виконавця не подавалося.

Більш того, винесення державним
виконавцем оспорюваної постанови не
відповідає ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод, та
не відповідає практиці Європейського
суду з прав людини, зокрема рішенню від
19.03.1997 року у справі «Хорнсбі проти
Греції» (Hornsdy v. Greece).

Отже, скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою,
підтверджується матеріалами справи та
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 210, 293, 383-389 ЦПК України,
суд, -

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Васильківського
управління юстиції Київської області
ОСОБА_4 ВП № 41331793 від 09.07.2014 року.

Зобов’язати державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Васильківського управління юстиції
Київської області ОСОБА_4 вчинити дії
по встановленню наявності у боржника у
виконавчому провадженні ВП№ 41331793
рухомого та іншого майна, на яке може
бути звернуто стягнення.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги або по закінченню
апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Васильківський міськрайонний суд
Київської області шляхом подачі в
5-денний строк з дня винесення ухвали
апеляційної скарги.

Суддя