Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2014 Справа №607/19120/14-ц

Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області

в складі: головуючого
Грицака Р.М.

за участю секретаря
Палашовської У.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Підгороднянської сільської ради
Тернопільського району Тернопільської
області про визнання права власності
на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до Підгороднянської сільської
ради про визнання права власності на
спадкове майно, а саме на земельну
ділянку для садівництва, площею 0,0642 га,
кадастровий номер :01:001:4011
розташовану на території
Підгороднянської сільської ради
Тернопільського району Тернопільської
області. В обґрунтування своїх вимог
позивач вказує на те, що після смерті
його батька ОСОБА_3 відкрилась
спадщина, яка складається з спірної
земельної ділянки. Він є спадкоємцем за
заповітом на дане спадкове майно, однак
в нотаріальній конторі йому було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину узв'язку з тим, що у
Державному акті на право власності на
спірну земельну ділянку ім'я його
батька зазначено як ОСОБА_3, а згідно
свідоцтва про смерть ім'я спадкодавця є
ОСОБА_3, тому просить суд визнати за
ним право власності на спірну земельну
ділянку.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві.

Представник відповідача
Підгороднянської сільської ради
Тернопільського району Тернопільської
області в судове засіданні не з'явився,
орднак подав суду заяву про розгляд
справи у його відсутності, позов визнає
та не заперечує ппроти його
задоволення.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав:

29.08.1994 року Підгороднянською сільською
Радою народних депутатів видано
Державний акт на право приватної
власності на землю серії ТР№03093, згідно
якого ОСОБА_3 належить земельна
ділянка для садівництва, площею 0,0648 га
розташована на території
Підгороднянської сільської ради.

Згідно заповіту, складеного 01.12.2006
року та посвідченого державним
нотаріусом Першої Тернопільської
державної нотаріальної контори та
зареєстровано в реєстрі за №3293, ОСОБА_3
заповів ОСОБА_1 земельну ділянку для
садівництва, площею 0,0648 га, розташовану
на території с. Підгороднє
Тернопільського району Тернопільської
області.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом
Староміської ради Підгаєцького району
Тернопільської області.

Згідно витягу з державного земельного
кадастру про земельну ділянку від
09.07.2014 року ОСОБА_3 належить земельна
ділянка для садівництва, площею 0,0642 га,
кадастровий номер :01:001:4011
розташована на території
Підгороднянської сільської ради
Тернопільського району Тернопільської
області.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Земельного
кодексу України, громадяни України
набувають права власності на земельні
ділянки на підставі прийняття
спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК
України, право на спадкування мають
особи, визначені в заповіті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

Як вбачається з постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії 04.08.2014 року
державним нотаріусом Першої
Тернопільської державної нотаріальної
контори відмовлено ОСОБА_1 у видачі
свідоцтва про право на спадкове майно
після смерті ОСОБА_3, а саме земельну
ділянку для садівництва, площею 0,0642 га,
розташовану на території
Підгороднянської сільської ради
Тернопільського району Тернопільської
області узв'язку з тим, що згідно
поданого заявником свідоцтва про
смерть ім'я спадкодавця є ОСОБА_3, а у
Державному акті на право власності на
спірну земельну ділянку ім'я
спадкодавця зазначено як ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 392 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвічує його право
власності.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд
приходить до висновку, що в даному
випадку порушене право власності, яке
підлягає захисту, а позов до
задоволення шляхом визнання за
позивачем ОСОБА_1 права власності на
успадковану за заповітом земельну
ділянку для садівництва, площею 0,0642 га,
кадастровий номер :01:001:4011
розташовану на території
Підгороднянської сільської ради
Тернопільського району Тернопільської
області, що належала померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі
Державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку серії
ТР№03093, виданого 29.08.1994 року
Підгороднянською сільською Радою
народних депутатів.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216,
1261, 1268, 1270 Цивільного Кодексу України, ч.
1 ст. 181 Земельного кодексу України, суд,
-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
успадковану за заповітом земельну
ділянку для садівництва, площею 0,0642 га,
кадастровий номер :01:001:4011
розташовану на території
Підгороднянської сільської ради
Тернопільського району Тернопільської
області, що належала померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі
Державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку серії
ТР№03093, виданого 29.08.1994 року
Підгороднянською сільською Радою
народних депутатів.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий суддяР. М. Грицак