Справа № 212/8643/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста
Кривого Рогу у складі;

головуючого судді Т.І. Тимошенко

при секретарі І.О. Мариненко

розглянувши у відкритому судовому
засіданні за участі представника
позивача ОСОБА_2, представника
відповідача Черевик О.М., в залі суду
міста Кривого Рогу позовну заяву,-

ОСОБА_4 до Публічного акціонерного
товариства «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат» про
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я, -

В С Т А Н О В И
В ;

Позивач ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого
районного суду міста Кривого Рогу з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат», про
відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог
ОСОБА_4 у своїй позовній заяві суду
зазначив, що він в період з 01 вересня 1999
року по 22 травня 2014 року виконував
роботу відповідно до трудового
договору (працював) за спеціальністю
машиніст електровоза з повним робочим
днем в підземних умовах на шахті імені
«Орджонікідзе» Відкритого
акціонерного товариства «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат», яке
з 01 квітня 2011 року було перейменовано
на Публічне акціонерне товариство
«Центральний гірничо-збагачувальний
комбінат».

Відповідно до медичного-висновку
лікарсько-ексіїертної комісії
спеціалізованого профпатологічного
лікувально-профілактичного закладу
про наявність професійного
захворювання від 06 лютого 2014 року
Протокол № 269 йому були встановлені два
професійні захворювання Хронічне
обструктивне захворювання легень
першої-другої стадії (пиловий бронхіт
першої-другої стадії, емфізема легенів
нершої-другої стадії), ЛН
першого-другого ступеню, та
Нейросенсорна приглухуватість першого
ступеню з легким зниженням слуху.

За результатами медичного висновку він
був визнаний не придатним до роботи з
своєю спеціальністю внаслідок стану
здоров'я, який перешкоджав продовженню
даної роботи. У зв'язку з цим він був
вимушений у травні 2014 року звільнитися
з роботи.

Згідно п. 12 Акту розслідування причин
виникнення хронічного професійною
захворювання від 28 березня 2014 року
(форма П-4) та санітарно-гігєнічної
характеристики умов праці № 2/2-2423 від 26
серпня 2011 року він 15 років та 2 місяці
працював у ПАТ «ЦГЗК» у шкідливих
умовах праці (3 клас) відповідно до
Гігієнічної класифікації праці за
показниками шкідливості та
небезпечності факторів виробничого
середовища, важкості та напруженості
трудового процесу, затвердженої
наказом Міністерства охорони здоров'я
України від 27 грудня 2001 р. № 528.

Основною причиною професійного
захворювання було визнано тривала дія
шкідливих факторів: пил, з вмістом
вільного диоксиду кремнію SIO2 10-70%,
термін дії за зміну 92 - 96,5%;

- аерозоль пилу фіброгенної дії -
фактичне значення 4.75 - 14,8 мг/м3,
нормативне значення 2,0 мг/м ;

- відносна вологість повітря - фактичне
значення 93 - 97 %, нормативне значення 30 -
80%;

- шум - фактичне значення 94-97 дБА,
нормативне значення 80 дБА; перебування
у незручній робочій позі: до 30 град. /
більше 30 град, у відсотках за зміну -
фактичне значення 48,2 - 68,4 / 0 - 24,8 %,
нормативне значення 25 /; 0 %;

- тривалість зосередженого
спостереження - фактичне значення 85 - 92
%, нормативне значення 51 - 75 % від часу
зміни;

- одноманітність: кількість елементів
у багаторазово повторюваних операціях
- фактичне значення 180, нормативне
значення 20 -100.

У результаті захворювання яке є
професійним, у 57 років був порушений
його звичайний спосіб життя. У зв'язку з
тим, що він був визнаний не придатним до
роботи за своєю спеціальністю
внаслідок стану здоров'я, який
перешкоджав продовженню даної роботи,
він був вимушений звільнитися з роботи,
у працездатному віці. Також він не може
виконувати навіть домашню роботу
пов'язану фізичними навантаженнями,
яку він виконував до того, як отримав
захворювання. Зараз замість нього, його
частину домашньої роботи пов'язаної з
фізичними навантаженням] виконує його
дружина, внаслідок чого був порушений
не тільки його звичайний спосіб життя,
але й звичайний спосіб життя його
дружини.

Через втрату свого здоров'я йому у
багатьох звичайних життєвих ситуація
погрібна стороння допомога,
приходиться звертатися до оточуючих
його людей за допомогою і усвідомлюючи
це, він також зазнає моральних
страждань, і це майже кожного дня.

Крім того, до отримання професійного
захворювання, він у вихідні дні
займався бігом для підтримання свого
здоров'я. Однак, тепер у зв'язку з
отримання» професійних захворювань
він вже не може займатися бігом для
підтримання свого здоров'я.

Після отримання захворювання, він
постійно відчуває свою обмеженість у
можливості продовжувати активний
спосіб життя. Передумовою для
поліпшення його стану здоров'я є
постійне лікування, що вимагає від
нього додаткових зусиль для
організації свого життя, та вимагає
додаткових матеріальних витрат для
проходження лікування, та підтримання
стану свого здоров'я, тому з
врахуванням фізичних, душевних,
психічних та інших страждань він
вважає що сума відшкодування моральної
шкоди спричиненої роботодавцем який не
забезпечив безпечні умови праці, в
результаті чого в нього виникло
професійне захворювання складає
двісті розмірів мінімальної
заробітної плати що становить 243600
гривень 00 копійок.

Тому він просить суд постановити
рішення яким стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат» на
його користь 243600 гривень 00 копійок за
заподіяну моральну шкоду.

Представник позивача ОСОБА_2, в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав у повному обсязі,
посилаючись на зазначені у позовній
заяві факти.

Представник відповідача в справі -
Публічного акціонерного товариства
«Центральний гірничо-збагачувальний
комбінат» Черевик О.М., позов не визнав
у повному обсязі, та вказав, що діючим
законодавством про працю, не
передбачено відшкодування моральної
шкоди у випадках втрати працездатності
та заподіяння шкоди здоров'ю
працівника. А норми Цивільного Кодексу
України, а саме ст. 1167, 1168, не можуть бути
застосовані у такому випадку, на який
посилається позивач в справі.

Крім того, на думку представника
відповідача, позивач сам винен у тому,
що його здоров'ю завдано суттєвої
шкоди. Так як він добровільно виконував
тривалий час роботу зі шкідливими
умовами праці. Тому вини відповідача у
завдані шкоди здоров'ю позивача і
завдання йому моральних страждань, не
має. Крім того, представник відповідача
суду зазначив, що позовні вимоги не
доведені позивачем та його
представником, а також те що позивачем
пропущено строк позовної давнини.

Суд, вислухавши представника позивача
та представника відповідача, вважає,
що позовні вимоги позивача ОСОБА_4
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав:

Суд вважає, що обставини, викладені в
позовній заяві, про заподі яння
моральної шкоди ОСОБА_4, внаслідок
втрати ним працездатності при
виконанні важкої праці на підприємстві
відповідача в справі, та не створення
належних умов відповідачем для
виконання безпечної роботи для життя
та здоров'я працівників, знайшли
підтвердження у наданих позивачем
письмових доказах.

Так згідно висновків МСЄК позивачу
встановлено 25 % втрати професійної
працездатності, з датою перегляду 01
квітня 2015 року. А згідно Акту форми П-4
від 28 березня 2014 року, розслідування
професійного захворювання ОСОБА_4, усі
показники шкідливого впливу на
здоров'я працівника мають місце, так
вони значно перевищують встановлені
норми.

Так, основною причиною професійного
захворювання було визнано Аерозоль
переважно фібро генної дії у повітрі
робочої зони, концентрація, мг/м3 з
вмістом кристалічного кремнію
діоксіду (SiO2) у пилу від 10% до 70% - 4,75 при
гранично допустимій до 2,0.

Шум еквівалентний рівень звуку в дБА: 94
при гранично допустимій до 80.

Таким чином, та обставина, що позивач
захворів професійними захворюваннями,
внаслідок того, що відповідачем не були
створені належні і безпечні для
здоров'я працівників умови праці
підтверджені такими документами, -
виписками з акту огляду МСЕК та
виписками з історії хвороби позивача,
характеристикою санітарно-гігієнічних
умов праці, медичними довідками, та
копією Акту розслідування його
професійного захворювання форми П-4 від
28 березня 2014 року.

Заподіяну мо ральну шкоду позивач
оцінив в - 243600 гривень 00 копійок. При
цьому, позивач не надав суду доказів
того, чому саме таку суму він вимагає до
відшкодування.

Відповідно до статті -1167 Цивільного
кодексу України моральна шкода
потерпілого від нещасного випадку на
виробництві чи професійного
захворюван ня полягає, зокрема, у
фізичному болю, фізичних та душевних
стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я. Як наслідок, моральна шкода,
заподіяна умовами виробництва,
спричинює порушення особистих
немайнових прав, право на життя, право
на охорону здоров'я тощо.

У відповідності до ст. 4 Закону України
"Про охорону праці", в редакції закону
від 21 листопада 2002 року, державна
політика в області охорони праці,
базується; зокрема, на принципах
пріоритету життя і здоров'я
працівників, повної відповідальності
роботодавця за створення належних,
безпечних і здорових умов праці,
соціального захисту працівників,
повного відшкодування шкоди особам,
які постраждали від нещасних випадків
на виробництві і професійних
захворювань.

У відповідності зі ст. 1167, 1168 ЦК України
відшкодування шкоди, за подіяного
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я або у випадку смерті
працівника, здійснюється винною особою
яка її завдала.

З огляду на особливості захисту
здоров'я потерпілого, поряд з відшкоду
ванням матеріальної шкоди (яку йому
встановлено відшкодовувати), компен
сується і моральна шкода, тому що є в
наявності факт, заподіяння цієї шко ди.

Відшкодування моральної (немайнової)
шкоди застрахованим особам, яким є
позивач в справі, не залежить від
відшкодування матеріальної шкоди, ст. 23
ч. 4 ЦК України, і є одним зі способів
захисту особистих немайнових прав пра
цівників.

Згідно, рішення Конституційного суду
від 27.01.2004 року, громадяни, яким
встановлена стійка втрата професійної
пра цездатності, мають право на
стягнення на їх користь моральної
шкоди. Від повідно до п. 4.1 цього ж
рішення, ушкодження здоров'я, заподіяне
потерпі лому під час виконання
трудових обов'язків, незалежно від
ступеня втрати професійної
працездатності, завдають йому моральні
і фізичні страждання. У випадку
каліцтва потерпілий втрачає
працездатність і зазнає значно біль
шої моральної шкоди, ніж працівник, що
не втрачає професійної працездат
ності.

Тому суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження під
час розгляду справи, але сума, яку він
вимагає до відшкодування є на думку
суду завищеною, у повному обсязі не
обґрунтованою та не доведеною. Тому суд
вважає можливим задовольнити позов
частково, стягнувши з відповідача на
користь позивача в справі у
відшкодування йому моральної шкоди, -
15000 гривень 00 копійок.

Сума страхової виплати за моральну
шкоду визначається в судовому порядку.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України,
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством. Шкода,
заподіяна працівникам каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням трудових обов'язків,
відшкодовується у встановленому
законодавством порядку.

Згідно п.13 Постанови Пленуму ВС України
№4 від 31.03.1995 року „Про судову практику
в справах про відшкодування моральної
шкоди", судам необхідно враховувати, що
відповідно до ст. 237-1 КЗПП (набрала
чинності 13.01.2000 року) за наявності
порушення прав працівника у сфері
трудових відносин (виконання робіт у
небезпечних для життя і здоров'я
умовах), яке призвело до його моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків чи потребує від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя, обов'язок по відшкодуванню
моральної шкоди покладається на
власника або уповноваженого ним
органом незалежно від форми власності,
виду діяльності чи галузевої
належності.

Оскільки позивач отримав професійне
захворювання під час виконання
трудових обов'язків, то заподіяна
моральна шкода випливає з трудових
правовідносин і має бути відшкодована
роботодавцем , який не створив
безпечних умов праці.

З вини відповідача, який порушував
норми безпеки праці та не забезпечив
безпечні умови роботи, позивачу була
спричинена моральна шкода. В зв'язку з
професійним захворюванням змінилися
його образ і якість життя, що завдає
йому моральних страждань.

На підставі викладеного і у
відповідності зі ст. 1168 Цивільного
Кодексу України, ст. 10,11,60, 212-214 ЦПК
України, - суд,

В И Р І Ш И В ;

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково та
стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат» у
відшкодування моральної шкоди на
користь ОСОБА_4 - 15000 гривень 00 копійок
без утримання податку з доходів
фізичних осіб.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат» на
користь держави судовий збір в сумі 243
гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
виготовлення повного тексту цього
рішення суду. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ;
Т.І. Тимошенко