Комінтернівський районний суд
Справа № 504/264/13- ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2014смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд
Одеської області в складі:

судді - Доброва П.В.

при секретарі -
Ємельяненко М.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт.
Комінтернівське справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи
ОСОБА_4, ОСОБА_5, Сичавська сільська рада
Комінтернівського району Одеської
області про визнання дійсним договору
купівлі-продажу частки земельної
ділянки, визнання права власності на
частку земельної ділянки та визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку та
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2
та ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Сичавська сільська рада
Комінтернівського району Одеської
області, та в обґрунтування заявлених
позовних вимог послалася на наступне: а
саме, що вона та третя особа ОСОБА_4 на
підставі рішення Комінтернівського
районного суду Одеської області від
27.03.2006 року є співвласниками житлового
будинку АДРЕСА_1 Комінтернівського
району Одеської області, який ним
дістався у спадок, після смерті ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Право
власності на зазначений будинок
зареєстроване в рівних частках (по ?
кожному) за ОСОБА_4 та ОСОБА_1, що
підтверджується копією витягу про
реєстру права власності на нерухоме
майно.

20.03.2004 року між чоловіком
позивача - ОСОБА_6 та відповідачем
ОСОБА_2, власником сусідньої земельної
ділянки, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_2, був укладений в письмовій
формі договір купівлі-продажу частини
належної йому земельної ділянки,
площею 0, 11 га. Право власності на
земельну ділянку відповідача ОСОБА_2
підтверджується копією державного
акту на право приватної власності на
землю III-ОД № 038991, який міститься в
матеріалах справи, де зазначена
загальна площа ділянки 0, 45 га, з них: 0, 25
га - для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та 0, 20 га - для ведення
особистого підсобного господарства.

Договір купівлі-продажу частки
земельної ділянки від імені
відповідача ОСОБА_2 уклала, як
представник, його дружина відповідач
ОСОБА_3. Укладення договору
підтверджується копією власноручної
розписки ОСОБА_3, яка міститься в
матеріалах справи, відповідно до
змісту якої вона отримала від ОСОБА_6 1
100 (одну тисячу сто) доларів США за
частину земельної ділянки, площею 11
соток, по АДРЕСА_2

Відповідно до умов договору межа
між земельними ділянками ОСОБА_2 та
ОСОБА_6 була змінена та по новій межі
був встановлений паркан.

Оформити договір купівлі-продажу
земельної ділянки у нотаріуса сторони
не встигли у зв'язку зі смертю чоловіка
позивача - ОСОБА_6

Після смерті чоловіка позивач
намагалась оформити право власності на
придбану чоловіком у відповідача
ОСОБА_2 частку земельної ділянки
відповідно до умов законодавства. У
квітні - травні 2007 року зверталась до
селищної ради. Відповідно до акту,
складеному комісією Сичавської
сільської ради (копія міститься в
матеріалах справи), площа земельної
ділянки, яка знаходиться у фактичному
користування ОСОБА_2, становить 0, 3649 га
замість 0, 45 га, паркан між земельними
ділянками перенесений за згодою
ОСОБА_2, який не перешкоджає
користуванню часткою його земельної
ділянки, та отримав кошти за зазначену
частку земельної ділянки від ОСОБА_6

Як свідчить текст рішення
Комінтернівського районного суду
Одеської області від 27.03.2006 року,
позивач вступила до спадщини після
смерті свого чоловіка, але у видачі
свідоцтва про право на спадщину в
нотаріальному порядку їй було
відмовлено.

Інші спадкоємці, сини ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
не претендують на право власності у
зазначену частку спадщини (земельну
ділянку), яке є предметом спору у
справі.

У звязку із неможливістю вирішити спір
мирним шляхом позивач була вимушена
звернутись з позовом до суду.

В ході попереднього судового засідання
позивач ОСОБА_1 доповнила свої позовні
вимоги та просить суд визнати
недійсним державний акт серія ЯМ № 216627
на ім'я ОСОБА_2 на право власності на
земельну ділянку площею 0, 2013 га,
розташованої за адресою АДРЕСА_2
цільове призначення для ведення
особистого селянського господарства,
кадастровий номер земельної ділянки
:02:001:1126, мотивуючи зазначену
вимогу тим, що державний акт серії ЯМ №
216627 на ім'я ОСОБА_2 на право власності на
земельну ділянку площею 0, 2013 га,
розташованої за адресою Одеська
область, Комінтернівський р-н, АДРЕСА_2,
цільове призначення для ведення
особистого селянського господарства,
та державний акт серії ЯЛ № 743347 на ім'я
ОСОБА_2 на право власності на земельну
ділянку площею 0, 2500 га, розташованої за
адресою Одеська область,
Комінтернівський р-н, АДРЕСА_2, цільове
призначення для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель, і споруд
(присадибна ділянка), видані ОСОБА_2
замість державного акту III-ОД № 038991 на
ім'я ОСОБА_2 Михайловича на право
приватної власності на земельну
ділянку площею 0, 45 га, який був чинний
на момент укладання угоди її чоловіком.

В ході попереднього судового
засідання проведена судова
будівельно-технічна експертиза № 15-13,
відповідно до висновків якої та
результатів геодезичного дослідження,
у фактичному користуванні позивача
ОСОБА_1 знаходиться частка земельної
ділянки відповідача ОСОБА_2 площею 0, 1170
га.

Позивач ОСОБА_1 безперервно
користується зазначеною часткою з 2004
року, і з цього часу між земельними
ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує
встановлена сторонами нова межа,
обладнана парканом, що підтверджується
відповідним актом комісії Сичавської
сільської ради, складеним у травні 2007
року

Зазначена частка площею 0, 1170 га,
якою користується позивач, розташована
на земельній ділянці ОСОБА_2 загальною
площею 0, 2013 га, розташованої за адресою
Одеська область, Комінтернівський р-н,
АДРЕСА_2, цільове призначення для
ведення особистого селянського
господарства, на яку йому 14.12.2012 року
виданий державний акт ЯМ № 216627.

Як свідчать матеріали судової
будівельно-технічної експертизи та
результати геодезичних досліджень,
фактичні межі земельної ділянки
відповідача ОСОБА_2 не відповідають
плану меж земельної ділянки вказаному
в держаному акті, що свідчить про
недостовірність даних документації із
землеустрою.

Відповідно до плану меж земельної
ділянки, вказаному в акті, суміжним
землекористувачем по межі В-Б
зазначена ОСОБА_7, яка, як свідчать
матеріали справи, ще 28.09.2000 року за
договором купівлі-продажу продала
житловий будинок АДРЕСА_1
Комінтернівського району Одеської
області з господарськими спорудами
ОСОБА_6, що підтверджується рішенням
Комінтернівського районного суду
Одеської області від 27.03.2006 року та не
може бути юридично та не є фактично
суміжним землекористувачем по
зазначеній межі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні позов не визнав, та у жовтні
2013 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, в якому зазначив,
що він проживає у житловому будинку по
АДРЕСА_2 Комінтернівського району
Одеської області, який розташований на
земельних ділянках площами 0, 25 га і 0, 2013
га, що підтверджується державними
актами на право власності на земельні
ділянки серії ЯЛ № 743347, виданим 02.07.2012
року, і серії ЯМ № 216627, виданим 21.12.2012
року.

Відповідачі на протязі тривалого часу
перешкоджають йому у користуванні
земельною ділянкою площею 0,2013 га,
самовільно встановили огорожу, завезли
дерев'яний вагончик і не дають
можливості оброблять належну йому
землю, а тому відповідач ОСОБА_2 просить
суд усунути перешкоди у користуванні
земельною ділянкою шляхом зобов'язання
відповідачів знести огорожу та убрати
вагончик з його земельної ділянки.

Враховуючи зміст позовних вимог
ОСОБА_2, його позов ухвалою
Комінтернівського районного суду
Одеської області від 04.03.2014 року був
об'єднаний в одне провадження із
позовом ОСОБА_1

Крім того, відповідач ОСОБА_2 надав суду
письмові заперечення на первісний
позов ОСОБА_1, в яких зазначив, що
дружиною було написане доручення про
отримання нею грошових коштів, яке не
можливо розглядати як письмовий
договір купівлі-продажу, тому що в
ньому відсутні усі необхідні
відомості, які передбачені законом в
угоді про перехід права власності на
земельну ділянку (ст. 132 ЗК України), він
нотаріально не посвідчений,
довіреності дружині на право укладання
договору купівлі-продажу він не
надавав, а тому угода яка укладена його
дружиною - відповідачем ОСОБА_3 є
нікчемною. Ним, як власником, у 2012 році
отримані нові державні акти на право
власності на земельні ділянки, копії
яких він додає, позивачем пропущений
строк позовної давності, крім того
подав заяву про застосування строків
позовної давності у справі.

У судовому засіданні ОСОБА_2 додатково
надав усні пояснення про те, що паркан
між земельними ділянками переніс
ОСОБА_6, він із заявами про самовільній
захват сусідами частини його земельної
ділянки ні в які інстанції не
звертався.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
надала усні пояснення про те, що
чоловіка на той момент не було, а вона
була в м. Южному, коли до неї приїхав
ОСОБА_6 та сказав, що її чоловік хотів
продати частку земельної ділянки, вона
взяла гроші і не думала, що будуть
наслідки, розписку написала
власноручно. Нові земельні акти
чоловік отримав на підставі старої
документації із землеустрою.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали
суду письмові заяви про підтримання
позовних вимог ОСОБА_1

В ході судового розгляду за заявою
представника позивача ОСОБА_1 як свідок
ОСОБА_5 показав, що його батьком ОСОБА_6
був придбаний у ОСОБА_7 будинок АДРЕСА_1,
а пізніше ним у сусіда ОСОБА_2 придбана
частка сусідської земельної ділянки,
для чого позивач (його матір) позичала
кошти. Зі слів батьків він знає, що
батьком у 2004 році було сплачено 1100
доларів США, площа придбаної частки
ділянки була біля 11 соток. Паркан по
новій межі встановив його батько,
сусіді були присутні. Ніяких розборів з
приводу та претензій з боку сусідів не
було. Він розмовляв з дружиною ОСОБА_2,
вона не відмовлялась від
переоформлення землі. ОСОБА_2 він
постійно бачив на сусідній ділянці, ні
про які звернення ОСОБА_2 до сільради
йому нічого не відомо, напроти саме він
на прохання матері звертався до
сільради з приводу земельного спору.

Допитаний за заявою представника
позивача як свідок ОСОБА_4 показав, що
зі слів батьків він знає про придбання
10 років тому частки земельної ділянки
сусідів подружжя ОСОБА_2 за ціною 1100
доларів США, батьком був встановлений
паркан по новій межі, паркан
встановлювався приблизно тиждень і на
протязі минулих 10 років нікуди не
переносився, через деякий час після
смерті батька ОСОБА_2 сказав, що хоче
повернути землю, але гроші повернути
ніколи не спробував.

Допитаний за клопотанням представника
позивача свідок ОСОБА_8 показав, що він
був знайомий із ОСОБА_6. Одного разу,
коли він був у ОСОБА_6 в гостях, до нього
прийшли чоловік та жінка, він басив, що
жінка щось писала на столі, чоловік був
рядом, при цьому у нього була
перев'язана рука, у цей день був дощ.
Після того, як чоловік та жінка пішли,
ОСОБА_6 розповів йому, що він придбав
частку земельної ділянки та
розрахувався за неї. Саму передачу
грошей він не бачив, чоловіка він
впізнає у судовому засіданні - це
відповідач ОСОБА_2, точну дату цієї
події він не пам'ятає, але ця подія
відбувалась у 2004 році.

Допитаний за клопотанням представника
відповідача свідок ОСОБА_9 показав, що
про продаж частки земельної ділянки
ОСОБА_2 йому нічого не відомо, але він
бачив, що ОСОБА_6 будувався паркан і він
запитав його чому він це робить при
відсутності хазяїна. Йому відомо, що у
ОСОБА_2 була зламана нога. Паркан
будувала ціла бригада. У будинку ОСОБА_2
нікого не було. ОСОБА_2 приїхав через
місяць, чи скаржився з цього приводу
ОСОБА_2 йому не відомо.

В ході розгляду справи за клопотанням
представника позивача судом
призначена та проведена судова
будівельно-технічна експертиза та
геодезична зйомка земельних ділянок
АДРЕСА_2 Комінтернівського району
Одеської області. Відповідно до
висновків експертизи та кадастрового
плану земельних ділянок, частка
земельної ділянки ОСОБА_2 площею 1170, 0
кв.метра знаходиться у фактичному
користуванні позивача ОСОБА_1.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Сичавська сільська рада
Комінтернівського району Одеської
області про визнання дійсним договору
купівлі-продажу частки земельної
ділянки, визнання права власності на
частку земельної ділянки та визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку підлягає
задоволенню, а в задоволенні позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою належить відмовити
по наступним підставам.

Відповідно до вимог частин 1 і 2 статті 60
ЦПК України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 655 Цивільного
кодексу України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 215
Цивільного кодексу України, у випадках,
встановлених цим Кодексом, нікчемний
правочин може бути визнаний судом
дійсним.

Відповідно до частини 2 статті 220
Цивільного кодексу України, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилась від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

З огляду на зазначені приписи
закону, нікчемність правочину не є
перешкодою для звернення до суду з
позовною вимогою визнання нікчемного
правочину дійсним, за наявності
встановлених законом обставин, якими є
наявність письмових доказів укладення
договору та наявність повного або
часткового виконання договору.

Відповідно до поданих позивачем
доказів, а саме акту комісії Сичавської
сільської ради та висновків судової
будівельно-технічної експертизи
фактичне виконання угоди відбулось,
між земельними ділянками позивача
ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 ще у 2007
році існувала нова межа обладнана
парканом.

Наданий позивачем письмовий
доказ - копія довіреності-розписки,
містить відомості про фактичне
укладення між сторонами угоди
купівлі-продажу частки земельної
ділянки площею 0, 11 га., із зазначенням
предмету договору та його ціни.

Закріплені в ст. 132 ЗК України
відомості, які повинні мати угоди про
перехід права власності на земельні
ділянки, регулюють питання укладання
„дійсних" правочинів, тобто дійсність
яких не викликає сумнів. Позивач у
даному випадку звернувся з позовом до
суду про визнання нікчемного правочину
дійсним з підстав передбачених
законом, що надає можливість суду
оцінити наявні у справі докази
відповідно до приписів ст. 212 ЦПК
України щодо належності, допустимості,
достовірності кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у сукупності та встановити
відповідні обставини у справі.

Відповідно до частини 2 статті 241
Цивільного кодексу України, наступне
схвалення правочину особою, яку
представляють, створює, змінює і
припиняє цивільні права та обов'язки з
моменту вчинення цього правочину.

Наявні у справі письмові докази
та свідчення свідка ОСОБА_8 дають
підставу вважати про наявність
відповідних повноважень у відповідача
ОСОБА_3 на укладення угоди
купівлі-продажу частки земельної
ділянки та наступне схвалення її
власником ділянки відповідачем ОСОБА_2,
тому що жодних доказів зворотнього
відповідачем до суду не надано.

Свідчення свідка ОСОБА_9 не
спростовують наявні у справі докази
укладення між сторонами договору
купівлі-продажу частки земельної
ділянки, тому що, як ним зазначено у
судовому засіданні, про обставини
зазначеної угоди йому нічого не відомо.

Відповідно до змісту наданого
письмового доказу укладання угоди
купівлі-продажу, плата в розмірі
еквівалентному 1 100 доларів США, була
сплачена покупцем ОСОБА_6 під час
укладання угоди, що за курсом НБУ на
23.01.2013 року складає 8 792, 3 грн.

Відповідно до статті 257 ЦК
України, загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини 1 статті 261 ЦК
України, перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

Відповідно до наявних у справі
доказів, відповідачем ОСОБА_2 фактично
на місцевості передана у користування
позивачу частка земельної ділянки,
тобто виконані умови угоди
купівлі-продажу в частині передачі
предмета угоди.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся із
позовом до суду про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою у
листопаді 2013 року, раніше із заявами
про порушення його прав до суду або
інших органів не звертався, а тому суд
вважає строк позовної давності за
первісним позовом таким, що не є
пропущеним, а заяву ОСОБА_2 про
застосування строку позовної давності,
такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до загальних вимог
чинності правочину, встановлених
частиною 1 статті 203 ЦК України, зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Відповідно до статті 56 Закону
України „Про землеустрій", технічна
документація із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку, крім поділу
та об'єднання земельних ділянок,
включає:

а) пояснювальну записку;

б) технічне завдання на складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку;

в) копії заяв фізичних або клопотання
юридичних осіб;

г) матеріали польових геодезичних
робіт і план земельної ділянки,
складений за результатами кадастрової
зйомки;

ґ) рішення органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування про
надання або передачу земельної ділянки
у власність або надання в
користування, у тому числі на умовах
оренди;

д) акт прийомки-передачі межових
знаків на зберігання;

е) акт перенесення в натуру (на
місцевість) меж охоронних зон, зон
санітарної охорони, санітарно-захисних
зон і зон особливого режиму
використання земель за їх наявності;

є) кадастровий план земельної
ділянки;

ж) перелік обмежень прав на земельну
ділянку і наявні земельні сервітути.

Крім того технічна документація
повинна містити акт погодження меж
земельної ділянки із підписами
суміжних землевласників та акт
прийомки передачі межових знаків із
підписами власників та користувачів
суміжних земельних ділянок.

Відповідно до плану меж земельної
ділянки, вказаному в державному акті
серії ЯМ № 216627 від 21.12.2012 року на ім'я
ОСОБА_2 на право власності на земельну
ділянку площею 0, 2013 га, розташованої за
адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення
для ведення особистого селянського
господарства, кадастровий номер
земельної ділянки :02:001:1126,
суміжним землекористувачем по межі В-Б
зазначена ОСОБА_7, яка, як свідчать
матеріали справи, ще 28.09.2000 року за
договором купівлі-продажу продала
житловий будинок АДРЕСА_1
Комінтернівського району Одеської
області з господарськими спорудами
ОСОБА_6, що підтверджується рішенням
Комінтернівського районного суду
Одеської області від 27.03.2006 року та не
може бути юридично та не є фактично
суміжним землекористувачем по
зазначеній межі.

Тобто в технічну документацію із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право на земельну
ділянку площею 0, 2013 га, розташованої за
адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення
для ведення особистого селянського
господарства, кадастровий номер
земельної ділянки :02:001:1126 внесені
недостовірні дані, а тому технічна
документація не відповідає Закону
України „Про землеустрій" ,
нормативним документам у сфері
землеустрою та не може бути підставою
для видання рішення про її
затвердження та передачі у власність
ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0, 2013 га.
з подальшою видачею державного акту,
відповідно і державний акт серії ЯМ №
216627 від 21.12.2012 року на ім'я ОСОБА_2
виданий неправомірно.

Перелік зазначених документів
свідчить про неможливість
виготовлення документації із
землеустрою без проведення польових
геодезичних робіт та кадастрової
зйомки земельної ділянки на
місцевості.

Висновок судової
будівльно-технічної експертизи з
технічним звітом із встановлення меж
землекористування земельних ділянок
по АДРЕСА_2 та кадастровим планом
зазначених ділянок, виготовленим
інженером-геодезистом Чайковським
Віталієм Степановичем, акт комісії
Сичавської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області, складений у травні 2007 року,
свідчать про фактичне користування
позивачем ОСОБА_1 часткою земельної
ділянки ОСОБА_2 площею 0, 1170 га,
розташованої по АДРЕСА_1 в с.Сичавка
Комінтернівського району Одеської
області, та свідчать про невірність меж
земельної ділянки ОСОБА_2 зазначеної в
документації із землеустрою ОСОБА_2,
яка стала підставою для складання
державного акту ЯМ № 216627 на ім'я ОСОБА_2
на право власності на земельну ділянку
площею 0, 2013 га, розташованої за адресою:
АДРЕСА_2, цільове призначення для
ведення особистого селянського
господарства, кадастровий номер
земельної ділянки :02:001:1126.

Таким чином, державний акт ЯМ № 216627,
який посвідчує право власності ОСОБА_2
на земельну ділянку площею 0, 2013 га,
розташованої за адресою АДРЕСА_2 не
відповідає загальним вимогам чинності
правочину та відповідно до вимог
частин 1 та 3 статті 215 ЦК України
підлягає визнанню недійсним.

Згідно з статтею 1261 Цивільного кодексу
України, у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно до частини 3 статті 1268
Цивільного кодексу України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до рішення
Комінтернівського районного суду
Одеської області від 27.03.2006 року
позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після
смерті ОСОБА_6 Відповідно до заяв інших
спадкоємців ОСОБА_4 та ОСОБА_5, синів
померлого ОСОБА_6, на частину спадщини,
що є предметом позову, вони не
претендують та підтримують позовні
вимоги ОСОБА_1

Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 року „Про судову практику у
справах про спадкування", у разі
відмови нотаріуса в оформлені права на
спадщину особа може звернутись до суду
за правилами позовного провадження.

Згідно з статтею 55 Конституції
України, права і свободи людини і
громадянина захищаються судом.

Згідно із частиною 1 статті 15 ЦК
України, кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Згідно із статтею 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутись до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: визнання права...

Відповідно до частини 3 статі 152
Земельного кодексу України, захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної
ділянки, який існував до порушення
прав, і запобігання вчиненню дій, що
порушують права або створюють
небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених
законом, способів.

Враховуючи викладене, на підставі
ст. 55 Конституції України, ст. 152
Земельного кодексу України, ст. 15, 16, 203,
215, 220, 241, 1261, 1268 ЦК України, керуючись
ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 256 ЦПК України,
суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про визнання дійсним договору
купівлі-продажу частки земельної
ділянки, визнання права власності на
частку земельної ділянки та визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку -
задовольнити частково.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу від 20 березня 2004 року
частки земельної ділянки, розташованої
за адресою: АДРЕСА_2 площею 0, 1170 га, між
продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_6, з
цільовим призначенням земельної
ділянки - для ведення особистого
селянського господарства.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на частку земельної ділянки,
розташованої за адресою: АДРЕСА_2
площею 0, 1170 га, з цільовим призначенням
земельної ділянки - для ведення
особистого селянського господарства,
як спадкоємцем померлого ОСОБА_6, з
координатами меж відповідно до
кадастрового плану технічного звіту із
встановлення меж землекористування
(додаток 1 до висновку судової
будівельно-технічної експертизі № 15-13).

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1
судові витрати у вигляді 229,40 грн.
сплаченого судового збору.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою -
відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя: