АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/7368/14 Справа: №
2022/1800/2012 Категорія: «право власності»
Головуючий 1 інстанції:
Доповідач: Малінська С.М.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

Головуючого судді - Малінської С.М.,

Суддів - Піддубного Р.М.,

Даниленка В.М.,

при секретарі - Лотох І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Краснокутського
районного суду Харківської області
від 10 грудня 2012 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до Краснокутскої
селищної ради про визнання права
власності на самовільно збудовані
будівлі, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з названим позовом, в
обґрунтування якого зазначала, що
самовільно без дозволу Краснокутської
селищної ради та без виготовлення
технічної документації побудувала
будівельні конструкції: жилу прибудову
до житлового будинку - літера «А-2»,
веранду до житлового будинку - літера
«а», прибудову до житлового будинку -
літера «а-1», терасу до житлового
будинку - літера «а-2», теплицю - літера
«К» за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до
технічного висновку стану конструкцій
жилої побудови до житлового будинку,
веранди до житлового будинку,
прибудови до житлового будинку, тераси
до житлового будинку, будівництво
теплиці, які збудовані самочинно за
вищевказаною адресою відповідають
вимогам відповідно до ДБН В.2.2.15-2005
«Житлові будинки та споруди. Основні
положення», вимогам ДБН 360-92* та
пригідні до подальшого використання. У
зв'язку з тим, що позивач не знала, що
для будівництва будівельних
конструкцій необхідно мати дозвіл та
виготовити технічну документацію,
ОСОБА_3 просила визнати за нею право
власності на вказані самочинно
збудовані будівельні конструкції.

Рішенням Краснокутського районного
суду Харківської області від 10 грудня
2012 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено. Визнано за нею право
приватної власності на самочинно
побудовані конструкції до житлового
будинку: жилу прибудову до житлового
будинку - літера «А-2», веранду до
житлового будинку - літера «а»,
прибудову до житлового будинку -
літера «а-1», терасу житлового будинку -
літера «а-2», теплицю - літера «К», за
адресою: АДРЕСА_1. Вирішено питання щодо
судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього (ч. 2 ст. 376 ЦК).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач набула права власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі
договору купівлі-продажу цього
будинку, укладеного 08 травня 2009 року
між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

Проте в силу ч. 3 ст. 376 ЦК України право
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, лише за умови надання
земельної ділянки у встановленому
порядку особі під уже збудоване
нерухоме майно.

На вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб (ч. 5
ст. 376 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням апеляційного суду
Харківської області від 17 вересня 2014
року було задоволено позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання вказаного вище
договору купівлі-продажу житлового
будинку з господарськими будівлями
недійсним (а.с.55-60).

Зазначеним судовим рішенням
встановлено, що всі будівельні роботи
з добудови та переобладнання будинку
ОСОБА_2 здійснив на власний розсуд та за
свій рахунок, він же займався
узаконенням здійснених прибудов та
переобладнань. Жодного доказу на
підтвердження того, що після укладення
договору купівлі-продажу будинку
ОСОБА_3 особисто вчиняла будь-які дії
щодо використання свого права
власності на будинок суду не надано.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справи, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи бо особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

Таким чином, визнання на підставі
рішення суду недійсним договору
купівлі-продажу будинку, за яким ОСОБА_3
набула права власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 унеможливлює визнання
за нею права власності на самочинно
побудовані будівлі за цією адресою.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позову ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.15, 376 ЦК України; ст. ст. 88, 303, 304,
307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Краснокутського районного
суду Харківської області від 10 грудня
2012 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до
Краснокутскої селищної ради про
визнання права власності на самовільно
збудовані будівлі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судові витрати у сумі 121 грн. 80 коп.

Рішення суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді