Справа № 358/1998/14-ц Провадження №
2/358/720/14 РІШЕННЯ
17 грудня 2014 року Богуславський
районний суд Київської області в
складі: головуючого судді Корбута В.М.,
за участю секретаря Ведмеденко І.В.,
розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в залі суду в м.
Богуславі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Біївецької сільської ради
Богуславського району Київської
області про визнання права на
Позивач ОСОБА_1 звернувшись до суду з
позовом, просить визнати за ним право
власності, що виникло із права на
спадщину, на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований по АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що 20.08.2009 року його
тітка ОСОБА_2 зробила заповідальне
розпорядження на випад її смерті, щодо
свого майна та майнових прав на його
користь, що підтверджується заповітом
посвідченого секретарем виконкому
Біївецької сільської ради (а.с.22).
ІНФОРМАЦІЯ_2 його тітка ОСОБА_2 померла,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть (а.с.19), внаслідок чого
відкрилась спадщина у вигляді спірного
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами. Будучи
спадкоємцем по заповіту він своєчасно
12.09.2011 року звернувся до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини (а.с.17), однак нотаріус
відмовив у видачі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом, у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу на спірний житловий будинок
Постановою Кабінету Міністрів України
від 05.08.1992 року № 449 встановлено, що
порядок прийняття в експлуатацію
об'єктів недержавного замовлення
визначається Радою Міністрів
Автономної Республіки Крим, обласними,
Київською та Севастопольською
міськими державними адміністраціями
за погодженням з Держбудом. Тобто до 05
серпня 1992 року не передбачалася
процедура введення приватних будинків
в експлуатацію з метою подальшого
оформлення права власності. Згідно
технічного паспорту на житловий
будинок, що належав ОСОБА_2 був
побудований в 1957 році, а господарські
будівлі та споруди побудовані в період
з 1957 по 1960 рік (а.с.7-9). Таким чином, про
факт того, що спірний житловий будинок
з господарськими будівлями та
спорудами, який належав його тітці
ОСОБА_2, підтверджується довідкою № 403
виданою 04.11.2014 року виконавчим
комітетом Біївецької сільської ради
Згідно технічного висновку №29/06.11.14 від
06.11.2014 року встановлено, що житловий
будинок, який розташований по АДРЕСА_1,
зведений ( побудований) без істотних
порушень будівельно-технічних норм та
правил, стан якого на даний час
дозволяє безпечно його експлуатувати
Згідно висновку Богуславського
районного сектору Головного
управління ДСНС України у Київській
області № 689 від 24.11.2014 року надано
згоду на узаконення спірного житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами ( а.с.12).
Представник позивача ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явився, але звернувся із
заявою, в якій підтримав позовні
вимоги та просив розглянути справу без
його участі (а.с. 44).
Біївецька сільська рада в судове
засідання свого представника не
направила, але звернулись із заявою,
згідно якої повністю визнали позовні
вимоги заявлені позивачем та просили
розглянути справу без участі їх
представника (а.с.43).
Згідно абзацу 3 пункту 24 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
12.06.2009 року №2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції», у разі
визнання відповідачем позову, яке має
бути безумовним, і якщо таке визнання
не суперечить закону й не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб
(не відповідача), суд ухвалює рішення
про задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.
Дослідивши матеріали справи,
врахувавши положення ст.ст.392,1223,1235,1269
ЦК України та те, що відповідач
повністю визнав вимоги позивача і не
заперечує проти задоволення позову, що
не суперечить закону і не порушує
права, свободи та інтереси інших осіб,
суд приймає визнання відповідачем
позову і вважає, що є всі законні
підстави для задоволення вимог
позивача про визнання права власності
на житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами в порядку
спадкування за заповітом.
Керуючись ст.ст. 392, 1223, 1235, 1269 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 58-60, ч.4 ст. 130, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, абз.3 п.24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12.06.2009року
№2 «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок 1957 року
забудови (А-1), загальною площею 50,6 кв.м.,
жилою площею 25,2 кв.м., що складається з
веранди, коридору, кладової, кухні, двох
жилих кімнат та господарськими
будівлями і спорудами, які побудовані в
період з 1957 року по 1960 рік, а саме:
погріб з шийкою (В/пг), веранда (а-1),
сарай (Б-1), сарай (Г-1), сарай (Д-1), ганок
(а1), загальною інвентаризаційною
вартістю 143299 гривень, що розташовано за
адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через суд
першої інстанції в 10-денний строк з дня
проголошення рішення або отримання
копії.

Головуючий: суддя В. М. Корбут