АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/8393/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції
- Циганков В. О. Доповідач - Рудь В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року м.
Дніпропетровськ колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровськоі
області в складі

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю.,
Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець
Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська від
01 серпня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Дніпронафтопродукт» про
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та заборгованості
по заробітній платі, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Дніпронафтопродукт» про
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та заборгованості
по заробітній платі(а.с.2-3).

Позивач зазначав, що згідно наказу
Відкритого акціонерного товариства
«Дніпронафтопродукт», у подальшому
перейменоване на Публічне
акціонерного товариства
«Дніпронафтопродукт», №116-к від 01
серпня 2008 року був прийнятий на посаду
провідного інженера
виробничо-технічного відділу
Нижньодніпровської нафтобази, згідно
наказу №122-к від 11 серпня 2008 року з 11
серпня 2008 року переведений на посаду
заступника директора Криворізької
філії Публічного акціонерного
товариства «Дніпронафтопродукт».

Наказом голови правління ПАТ
«Дніпронафтопродукт» від 13 серпня 2012
року №97-к п.1 звільнений з посади
заступника директора Криворізької
філії з 13 серпня 2012 року на підставі п.1
ст.40 КЗпП України за скороченням
чисельності і штату, про що у трудовій
книжці зроблено запис за №27.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м.Дніпропетровська від 06 грудня 2012
року поновлений на роботі, стягнута
середня заробітна плата з час
вимушеного прогулу та моральна шкода.

Незважаючи на те, що рішення суду в
частині поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку в межах
платежів за один місяць підлягало до
негайного виконання, відповідач, якому
було відомо про рішення суду в день
його ухвалення, оскільки його
представник приймав участь в судовому
засіданні та був присутнім при
проголошенні вступної та резолютивної
частини рішення, ухилився від
негайного виконання судового рішення,
наказ про поновлення на роботі не
видав, пославшись на те, що рішення суду
не набрало законної сили у зв'язку з
поданням апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 11
березня 2013 року рішення Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська від
06 грудня 2012 року залишено без змін.

Рішення Бабушкінського районного
суду м.Дніпропетровська від 06 грудня 2012
року виконано відповідачем 12 березня
2013 року, він поновлений на посаді
заступника директора Криворізької
філії Публічного акціонерного
товариства «Дніпронафтопродукт» з 14
серпня 2012 року, про що видано наказ №31-к
п.1 від 12 березня 2013 року.

Після поновлення на роботі
відповідач безпідставно зменшив
розмір заробітної плати, яка
відповідно до бухгалтерської довідки
від 13 серпня 2012 року №63 визначена в
розмірі 246,06 грн., що встановлено
рішенням Бабушкінського районного
суду м.Дніпропетровська від 06 грудня 2012
року, та що відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК
України не підлягає доказуванню.

Наказом №137-к п.20 від 11 листопада 2013
року він звільнений за скороченням
чисельності та штату працівників за п.1
ст.40 КЗпП України.

Посилаючись на викладені обставини
та вказуючи на те, що при виконанні
рішення суду від 06 грудня 2012 року
відповідачем порушенні положення
ст.ст.235, 236 КЗпП України та за період
після поновлення з 12 березня по 11
листопада 2013 року відповідачем
недоплачена заробітна плату у розмірі
26948,40 грн., позивач просив стягнути з ПАТ
«Дніпронафтопродукт» середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 07
грудня 2012 року по 11 березня 2013 року в
розмірі 15747,84 грн.; заборгованість по
заробітній платі за період з 12 березня
2013 року по 11 листопада 2013 року у розмірі
26948,40 грн.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м.Дніпропетровська від 01 серпня 2014
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено(а.с.118-121).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення про задоволення заявлених
вимог, посилаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального
права(а.с.124-127).

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні
позову, суд зазначив у рішенні, що
рішення Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська від 06 грудня 2012 року
було виконано відповідачем тільки 12
березня 2013 року, ОСОБА_2 поновлений на
роботі з 14 серпня 2012 року, що
підтверджується копією наказу №31-к п.1
від 12 березня 2013 року про поновлення на
роботі. Також суд зазначив, що наказом
№151-к п.2 від 6 грудня 2012 року ОСОБА_2
поновлено на роботі, в штатний розклад
внесена посада заступника директора. З
07 грудня 2012 року ОСОБА_2 не став до
роботи з невідомих причин, в період з
22.08.2012 року по 12.04.2013 року перебував на
обліку, як шукаючий роботу у
Криворізькому міському центрі
зайнятості, з відповідною заявою про
виконання рішення суду про поновлення
на роботі до відповідача не звертався,
правами стягувача не скористався.

Такі висновки суду не можна визнати
обгрунтованими з огляду на наступне.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень ст.235 КЗпП
України рішення про поновлення на
роботі незаконно звільненого або
переведеного на іншу роботу
працівника, прийняте органом, який
розглядає трудовий спір, підлягає
негайному виконанню.

За правилами ст.236 КЗпП України у разі
затримки власником або уповноваженим
ним органом виконання рішення органу,
який розглядав трудовий спір про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного на іншу
роботу працівника, цей орган виносить
ухвалу про виплату йому середнього
заробітку або різниці в заробітку за
час затримки.

По справі встановлено, що на підставі
наказу Відкритого акціонерного
товариства «Дніпронафтопродукт», яке
перейменовано на Публічне
акціонерного товариства
«Дніпронафтопродукт», №116-к від 01
серпня 2008 року ОСОБА_2 прийнятий на
посаду провідного інженера
виробничо-технічного відділу
Нижньодніпровської нафтобази, на
підставі наказу №122-к від 11 серпня 2008
року переведений з 11 серпня 2008 року на
посаду заступника директора
Криворізької філії Публічного
акціонерного товариства
«Дніпронафтопродукт»(а.с.4-5, т.1).

Наказом голови правління ПАТ
«Дніпронафтопродукт» від 13 серпня 2012
року №97-к п.1 ОСОБА_2 звільнений з посади
заступника директора Криворізької
філії з 13 серпня 2012 року на підставі п.1
ст.40 КЗпП України за скороченням
чисельності і штату, про що у трудовій
книжці зроблено запис за №27(а.с.5, т.1).

Рішенням Бабушкінського районного
суду м.Дніпропетровська від 06 грудня 2012
року, залишеним без змін ухвалою
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровськоі області від 11
березня 2013 року, ОСОБА_2 поновлений на
роботі на посаду заступника директора
Криворізької філії Публічного
акціонерного товариства
«Дніпронафтопродукт» з 4 серпня 2012
року. Стягнуто з ПАТ
«Дніпронафтопродукт» на користь
ОСОБА_2 середній заробіток за час
вимушеного прогулу в сумі 19930,86 грн., на
відшкодування моральної шкоди
стягнуто 600 грн.(а.с.6,7, т.1).

Ухвалою Бабушкінського районного
суду м.Дніпропетровська від 10 квітня 2013
року в рішенні Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська від
06 грудня 2012 року дата поновлення ОСОБА_2
на роботі зазначена «14 серпня 2012 року»
(а.с.156, справа №403/12312/12).

Як видно із справи, обгрунтовуючи
позов, ОСОБА_2 в числі іншого зазначав,
що відповідач, якому було відомо про
рішення суду в день його ухвалення,
оскільки його представник приймав
участь в судовому засіданні та був
присутнім при проголошенні вступної та
резолютивної частини рішення 06 грудня
2012 року, ухилився від негайного
виконання судового рішення, до роботи
його не допустив, пославшись на те, що
рішення суду не набрало законної сили у
зв'язку з поданням апеляційної скарги.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_2,
представник відповідача стверджував,
що рішення Бабушкінського районного
суду м.Дніпропетровська від 06 грудня 2012
року виконано 06 грудня 2012 року, про що
видано наказ №103 від 06 грудня 2012 року
«Про поновлення ОСОБА_2», та що останній
з часу поновлення до роботи не
приступив, про що складені відповідні
акти. При цьому зазначив, що про
поновлення ОСОБА_2 на роботі також
видано наказ №31-к п.1 від 12 березня 2013
року, з яким останній ознайомлений та
приступив до роботи 12 березня 2013 року.

Проте, зазначені твердження
відповідача не можуть свідчити про
належне виконання ним рішення
Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська від 06 грудня 2012 року
про поновлення ОСОБА_2 на роботі з
огляду на такі обставини.

Так, в справі наявний наказ №103 від 06
грудня 2012 року «Про поновлення ОСОБА_2»,
за яким ОСОБА_2 поновлений на посаді
заступника директора Криворізької
філії ПАТ «Дніпронафтопродукт», саме
на який посилався відповідач як на
доказ виконання судового рішення(а.с.35,
т.1), та наказ №151-к п.2 від 6 грудня 2012
року про поновлення ОСОБА_2 на роботі на
посаді заступника директора
Криворізької філії ПАТ
«Дніпронафтопродукт»(а.с.36, т.1).

Із справи вбачається, що вказані
накази від 06 грудня 2012 року щодо
виконання рішення Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська від
06 грудня 2012 року викладені на різних
бланках. Так, наказ №103 від 06 грудня 2012
року викладений на бланкі довільної
форми, а наказ №151-к п.2 від 6 грудня 2012
року викладений на бланкі «Типова
форма №П-1», Тобто, з приводу одного і
того ж питання, а саме про поновлення
ОСОБА_2 на роботі, від 06 грудня 2012 року
видано два різні накази(а.с.35,36, т.1). При
цьому, доказів в розумінні ст.ст.57,58 ЦПК
України, які б свідчили про те, що
ОСОБА_2 був ознайомлений з даними
наказами та без причин не приступив до
роботи після їх видання, матеріали
справи не містять.

При з'ясуванні питання щодо вказаних
наказів та щодо факту їх реєстрації, в
судовому засіданні апеляційної
інстанції досліджені оригінали
журналів реєстрації наказів ПАТ
«Дніпронафтопродукт» за 2012 рік та за 2013
рік, при огляді яких встановлено, що
наказ №103 від 06 грудня 2012 року в журналі
не зареєстрований, а наказ №151-к п.2 від 6
грудня 2012 року значиться
зареєстрованим на сторінці 36 в журналі
реєстрації наказів по кадрах, при цьому
п.2 за 06 грудня 2012 року, а саме про
поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді
заступника директора Криворізької
філії, викладено на зафарбованому
коригуючою рідиною рядку(а.с.244, т.1).
Даний факт виправлення не заперечував
представник відповідача, пославшись на
відсутність заборони такого
виправлення в журналі.

Як видно із справи, після перегляду 11
березня 2013 року апеляційною інстанцією
за апеляційною скаргою ПАТ
«Дніпронафтопродукт» рішення
Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська від 06 грудня 2012
року, та залишення його без змін,
відповідачаем видано наказ №31-к п.1 від
12 березня 2013 року про поновлення ОСОБА_2
на посаді заступника директора
Криворізької філії ПАТ
«Дніпронафтопродукт» з 14 серпня 2012
року, з яким праціник ОСОБА_2
ознайомлений, про що свідчить його
особистий підпис в наказі(а.с.8, т.1).

При цьому, як видно із справи, саме
наказ №31-к п.1 від 12 березня 2013 року
направлений ПАТ «Дніпронафтопродукт»
до Криворізького міського центру
зайнятості, де ОСОБА_2 перебував на
обліку як безробітній, з приводу
поновлення останнього на роботі. Саме з
урахуванням наказу №31-к п.1 від 12
березня 2013 року про виконання
відповідачем рішення Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська від
06 грудня 2012 року про поновлення ОСОБА_2
на роботі, вирішувались питання
судовими інстанціями
адміністративного суду щодо виплати
ОСОБА_2 грошової допомоги по
безробіттю(а.с.181, 258, т.1).

Отже, наведені обставини свідчать, що
фактично рішення Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська від
06 грудня 2012 року про поновлення ОСОБА_2
на роботі виконано відповідачем не 06
грудня 2012 року, як це стверджує
відповідач, а тільки 12 березня 2013 року,
про що видано наказ №31-к п.1 від 12
березня 2013 року про поновлення ОСОБА_2
на посаді заступника директора
Криворізької філії Публічного
акціонерного товариства
«Дніпронафтопродукт» з 14 серпня 2012
року, коли останнього допущено до
роботи. Саме на підставі наказу №31-к п.1
від 12 березня 2013 року в трудовій книжці
ОСОБА_2, оригінал якої оглянуто в
судовому засіданні апеляційної
інстанції, вчинено запис №32 про те, що
запис за №27(про звільнення за
скороченням чисельності та штату, п.1
ст.40 КЗпП Украни за наказом №97-к п.1 від
13.08.2012 року) є недісним, поновлений на
попередній роботі на посаді заступника
директора Криворізької філії(а.с.177-179,
т.1).

При встановлених обставинах колегія
суддів приходить до висновку, що
твердження позивача про недопуск його
відповідачем до роботи з 06 грудня 2012
року у зв'язку з оскарженням рішення
Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська від 06 грудня 2012 року
заслуговують на уваги, оскільки
підтверджуються фактичними
обставинами, а саме тим, що тільки після
перегляду останнього апеляційною
інстанцією було видано наказ №31-к п.1
від 12 березня 2013 року про поновлення
ОСОБА_2 на роботі, а твердження
представника відповідача про те, що
позивач без причин не приступив до
роботи після видання наказу №103 від 06
грудня 2012 року та наказу №151-к п.2 від 6
грудня 2012 року не можуть бути взяті до
уваги, оскільки вказані накази носять
формальний характер і не свідчать про
реальне виконання судового рішення у
передбаченому законом порядку.

Таким чином, фактичні обставини
свідчать про те, що відповідач допустив
порушення вимог ст.235 КЗпП України щодо
негайного виконання рішення суду в
частині поновлення незаконно
звільненого працівника, яка передбачає
обов'язок, а не право власника виконати
рішення суду, яке звернуто до негайного
виконання, що фактично обов'язок
виконати у добровільному порядку
рішення суду про поновлення ОСОБА_2 на
роботі відповідач виконав тільки 12
березня 2013 року, тобто, негайного
виконання рішення суду про поновлення
позивача на роботі не відбулося, що
згідно ст.235 КЗпП України є підставою
для стягнення з ПАТ
«Дніпронафтопродукт» на користь
ОСОБА_2 середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Посилання відповідача на те, що наказ
про поновлення позивача видано 06
грудня 2012 року, що останній не
звертався з приводу виконання рішення
суду та з невідомих причин не приступив
до роботи з посиланням при цьому на
складені акти про неявку на роботу, не
можуть бути взяті до уваги, оскільки
фактичні обставини свідчать про те, що
мало місце невиконання відповідачем
судового рішення з пістав його
оскарження в апеляційному порядку і
тільки після перегляду рішення суду
першої інстанції в апеляційному
порядку та залишення його без змін,
було видано наказ про поновлення
ОСОБА_2 на роботі та допущено
останнього до роботи.

Оскільки чинне трудове
законодавство передбачає покладення
на власника або уповноважений ним
орган відповідальності за невиконання
рішення суду про поновлення на роботі у
вигляді стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, то
колегія суддів вважає, що вимоги ОСОБА_2
про стягнення з ПАТ
«Дніпронафтопродукт» середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
грунтуються на законі та матеріалах
справи і підлягають задоволенню.

При цьому колегія суддів враховує, що
рішенням Бабушкінського районного
суду м.Дніпропетровська від 06 грудня 2012
року встановлено середньоденну
заробітну плату ОСОБА_2 у розмірі 246,06
грн.(а.с.6, 7, т.1), а тому відповідно до
положень ч.3 ст.61 ЦПК України, яка
передбачає підстави звільнення від
доказування, вважає необхідним при
визначенні середнього заробітку за час
вимушеного прогулу проводити
розрахунок середньоденної заробітної
плати ОСОБА_2 із зазначеного розміру.

По справі встановлено, що після
ухвалення рішення Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська від
06 грудня 2012 року позивач з 07 грудня 2012
року по 11 березня 2013 року у зв'язку з
невиконанням судового рішення
перебував у вимушеному прогулі, що
становить 64 робочих дні, що
підтверджується табелями обліку
робочого часу(а.с.228,236,238,240, т.1).

Отже, середній заробіток за час
вимушеного прогулу за вказаний період
становить 15 747,84 грн.(64 дні х 246,06 грн.
середньоденний заробіток).

Як видно із справи, після поновлення
ОСОБА_2 на роботі йому виплачувалась
заробітна плата у меншому розмірі, ніж
була визначена як середньоденна
заробітна плата у розмірі 246,06 грн.,
розмір якої встановлено рішенням
Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська від 06 грудня 2012
року(а.с.6, 7, т.1).

При цьому доказів, які б свідчили про
те, що після поновлення на роботі
позивач був повідомлений у
передбаченому порядку про зміну умов
праці щодо оплати праці, чи
застосування до нього дисциплінарних
стягнень та зменшення у зв'язку з цим
відповідних виплат, матеріали справи
не містять.

Із справи видно, що наказом №137-к п.20
від 11 листопада 2013 року ПАТ
«Дніпронафтопродукт» ОСОБА_2
звільнений з роботи за скороченням
чисельності та штату працівників за п.1
ст.40 КЗпП України(а.с.179, т.1).

Із досліджених в судовому
засіданні апеляційної інстанції
табелів обліку робочого часу видно, що
в березні 2013 року позивач працював 4
дні; квітні - 12 днів; травні - 18 днів;
червні - 19 днів, липні - 10 днів; серпні - 16
днів; вересні - 21 день; жовтні - 4 дні;
листопаді - 7 днів, всього працював 101
день, в інші робочі за календарем дні
він перебував на лікарняному та у
відпустці(а.с.240,242, т.1; а.с.29-35, т.2).

За вказаний період ОСОБА_2 нарахована
та ним отримана заробітна плата:
березень - 358,24 грн.; квітень - 1365,78 грн.;
травень - 2319,42 грн.; червень - 2357,70 грн.,
липень - 955,71 грн.; серпень - 1572,74 грн.;
вересень - 2319,84 грн.; жовтень - 555,13 грн.;
листопад - 706,11 грн., всього 12510,67 грн., що
підтверджується особовими рахунками
про нарахування заробітної
плати(а.с.12-19, т.2).

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
з урахуванням встановленої судовим
рішенням середньоденної заробітної
плати у розмірі 246,06 грн., позивачу за 101
робочий день недоплачена заробітна
плата у сумі 14 879,35 грн.(101 день х 246,06 грн.
= 24 852,06 грн. - 12 510,67 грн. = 14 879,35 грн.), яка
при звільненні позивачу виплачена не
була, а тому на підставі ст.116 КЗпП
України з ПАТ «Дніпронафтопродукт» на
користь ОСОБА_2 підлягає стягненню як
заборгованість по заробітній платі
сума 14 879,35 грн.

Посилання відповідача на те, що судом
неправильно обчислена середньоденна
заробітна плата ОСОБА_2 у розмірі 246,06
грн., не можуть бути взяті до уваги,
оскілька такий розмір середньоденної
заробітної плати визначено рішенням
Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська від 06 грудня 2012
року, яке набрало законної сили, а тому
відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставина, що встановлена вказаним
рішенням відносно розміру
середньоденної заробітної плати
ОСОБА_2 у розмірі 246,06 грн., звільняється
від доказування.

Що стосується тверджень ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по
заробітній платі у загальній сумі 26 948,40
грн., то такі твердження не можуть бути
взяті до уваги, оскільки
заборгованість у сумі 14 879,35 грн.
визначена за фактично відпрацьовані
після поновлення на роботі робочі дні,
інша сума є за межами позовних вимог,
оскільки в інші дні згідно даних
табелів обліку робочого часу та
особових рахунків позивачу
виплачувались лікарняні та
відпускні(а.с.240,242, т.1; а.с.12-19, 29-35, т.2).

Оскільки зазначені обставини
залишились поза увагою суду, колегія
суддів приходить до висновку про
скасування рішення суду першої
інстанції на підставі п.4 ст.309 ЦПК
України, з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позовних
вимог ОСОБА_2 з наведених мотивів.

З урахуванням роз'яснень, наведених в
п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №13 від 24.12.1999 року «Про
практику застосування судами
законодавства про оплату праці» про те,
що оскільки справляння і сплата
прибуткового податку з громадян є
відповідно обов'язком роботодавця та
працівника, суд визначає зазначену
суму без утримання цього податку й
інших обов'язкових платежів, про що
зазначає в резолютивній частині
рішення, то колегія суддів вважає
необхідним зазначити, що суми до
стягнення відповідно 15 747,84 грн. та 14 879,35
грн.(30 627,19 грн.) визначені без утримання
податку й інших обов'язкових платежів.

На підставі ст.88 ЦПК України з
Публічного акціонерного товариства
«Дніпронафтопродукт» на користь
держави підлягає стягненню судовий
збір у сумі 306,27 грн.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного
суду м.Дніпропетровська від 01 серпня 2014
року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства
«Дніпронафтопродукт» про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та заборгованості по
заробітній платі задовольнити
частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Дніпронафтопродукт» на
користь ОСОБА_2 середній заробіток за
час вимушеного прогулу у сумі 15 747,84 грн.
та заборгованість по заробітній платі
у сумі 14 879,35 грн.

В іншій частині вимог про стягнення
заборгованості по заробітній платі
ОСОБА_2 відмовити.

Суми до стягнення визначені без
утримання обов'язкових платежів,
оскільки справляння і сплата
прибуткового податку з громодян та
інших обов'язкових платежів є
відповідно обов'язком роботодавця та
працівника.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Дніпронафтопродукт» на
користь держави судовий збір у сумі 306,27
грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-