Провадження № 2/641/4071/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року Комінтернівський
районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Колодяжної І.М.

при секретарі -Гончарові С.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Харківського
машинобудівного коледжу про
зобов»язання вчинення дій-

В С Т А Н О В
И В:

02 грудня 2014 року позивач, ОСОБА_1,
звернувся до суду з позовом до
Харківського машинобудівного коледжу,
в якому просить зобов»язати
відповідача видати йому трудову книжку
та виплатити середній заробіток за час
вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що 22.10.2012 року він уклав
трудовий договір з Харківським
машинобудівним коледжем та приступив
до роботи і виконував обов'язки
лаборанта. 28.08.2013 року він написав
заяву про звільнення. Ця заява була
зареєстрована в журналі вхідної
кореспонденції, а також підписана
директором. При звільненні з роботи
позивачеві не видано трудову книжку.
При неодноразовому зверненні в усній
формі щодо повернення йому трудової
книжки, оформленої належним чином,
Харківський машинобудівний коледж
взагалі відмовлявся від будь-яких
пояснень та розмов. Внаслідок
відсутності трудової книжки він не міг
влаштуватися на іншу роботу або стати
на облік у центр зайнятості як
безробітний і отримувати виплати по
безробіттю, що пояснює його скрутне
матеріальне становище.

Тому, позивач звернувся до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Харківській області,
відповідь від 08.04.2014 року № 01-19-3029, в
якій було зазначено, що у разі
порушення законодавства про працю він
має право звернутися до суду з позовом
про стягнення належної йому заробітної
плати.

Позивач звернувся з позовом до
Комінтернівського районного суду м.
Харкова про стягнення з Харківського
машинобудівного коледжу середнього
заробітку за час затримки видачі
трудової книжки. Його позовні вимоги
задоволені. Крім того, суд зобов'язав
Харківський машинобудівний коледж
повернути йому трудову книжку з
належно оформленим записом.
Харківський машинобудівний коледж
оскаржив до Апеляційного суду
Харківської області рішення
Комінтернівського районного суду м.
Харкова. Апеляційним судом було
скасовано рішення районного суду, у
задоволенні його позову про стягнення
середнього заробітку за час затримки
видачі трудової книжки було
відмовлено.

На неодноразові усні звернення
позивача до Харківського
машинобудівного коледжу щодо видачі
йому трудової книжки, оформленої
належної чином йому було відмовлено
без будь-яких пояснень. Оскільки без
трудової книжки позивач не може
влаштуватися на іншу роботу, а також
стати на облік до Центру зайнятості
населення, тому, він письмово звернувся
до Харківського машинобудівного
коледжу з проханням видати трудову
книжку, яке підтверджується заявою, яка
13.10.2014 року була відправлена цінним
листом з повідомленням про отримання.

14.10.2014 року було вручено лист
Харківському машинобудівному коледжу.
Однак, Харківський машинобудівний
коледж не надав письмової або усної
відповіді на його звернення у строки,
встановлені законом.

Оскільки Харківський машинобудівний
коледж не видав позивачеві належним
чином оформлену трудову книжку в день
звільнення, позивач просить
зобов»язати відповідача виплатити
йому середній заробіток за весь час
вимушеного прогулу.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечувала, посилаючись на
безпідставність позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що в задоволенні
позову слід відмовити з огляду на
наступне.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що наказом за №468
від 22.10.2012 року Харківського
машинобудівного коледжу ОСОБА_1
призначений на посаду лаборанта,
звільнений з посади 30.08.2013 року за
власним бажанням у порядку ст. 39 КЗпП
України, за умовами передбаченими ч.1
ст. 38 КЗпП України.

13.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Харківського машинобудівного коледжу
щодо видачі йому трудової книжки з
відповідними записами: ч.3 ст. ст. 38,
47,48,235 КЗпП України.

Рішенням Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 24 грудня
2013 року позов ОСОБА_1 задоволений,
стягнуто з Харківського
машинобудівного коледжу на користь
ОСОБА_1 середній заробіток за час
затримки видачі трудової книжки у
розмірі 3233 грн.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 29 січня 2014 року
вищевказане рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 24 грудня
2013 року скасоване, в задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовлено. Даним рішенням
встановлено, що згідно актів, складених
Харківським машинобудівним коледжем,
позивач ОСОБА_1 на неодноразові
запропонування отримати свою трудову
книжку не реагував, а лише покидав
приміщення відділу кадрів; ОСОБА_1 в
суді апеляційної інстанції підтвердив,
що він не отримав трудової книжки,
оскільки не вважав себе звільненим
через відсутність у відповідача заяви
про звільнення за власним бажанням.

Ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 22 січня 2014 року залишено
без змін рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 16 грудня
2013 року, яким в задоволенні позову
ОСОБА_1 до Харківського
машинобудівного коледжу про
поновлення на роботі, визнання наказу
про звільнення незаконним, стягнення
середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди -
відмовлено.

Частина 1 статті З ЦПК України
встановлює, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, частина 1 ст. 14 ЦПК України
встановлює, що судові рішення, що
набрали законної сили, обов'язкові для
всіх органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України, а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.

У справі, що розглядається за позовом
ОСОБА_1, останній звернувся до суду за
захистом свого порушеного трудового
права. Рішеннями судів першої та
апеляційної інстанції було відмовлено
в задоволенні позовів ОСОБА_1

Отже, вказані судові рішення набрали
чинності.

Крім того, відповідно до витягу з
кримінального провадження № 0004060,
внесено дані 18.12.3013 року до ЄРДР за ст. 358
ч.1 КК України, за фабулою: 18.12.2013 до
Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України
в Харківській області надійшло
повідомлення оператора « 102» про те, що
громадянка ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1,
в ході виконання своїх обов'язків в
Харківському машинобудівному коледжі,
виявила трудову книжку, яка на її думку,
має ознаки підробки.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності, кожна сторона у
справі повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень. Сторони,
які беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їхні права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, установлених ЦПК.

Частинами 1, 4 ст. 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, установлених ст. 61 цього
Кодексу. Доказування не може
грунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи
вищенаведене, суд прийшов до висновку,
що позивачем ОСОБА_1 не доведено факт
порушення відповідачем його трудових
прав.

З огляду на вищенаведене, суд
відмовляє ОСОБА_1 в задоволенні його
позову.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
протягом десяти днів з дня його
проголошення апеляційної скарги, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: І. М. Колодяжна