Провадження №: 2/752/4093/14
19.11.2014 року Голосіївський районний суд
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про стягнення
27.06.2014 року ОСОБА_1 від імені та в
інтересах ОСОБА_2 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
В обґрунтування заявлених
позовних вимог представником позивача
зазначено, що 18.07.2012 року між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 було укладено договір позики на
виконання якого він передав ОСОБА_3
грошові кошти в сумі 64 702, 00 грн. Строк
повернення позики було визначено до 12
год. 00 хв. 18.08.2012 року. Однак свої
зобов»язання щодо повернення боргу
ОСОБА_3 18.08.2012 року не виконала. 27.12.2013
року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено
мирову угоду про повне відшкодування
лише основної суми заборгованості 64 702,
00 грн. та реструктуризацію цієї суми
заборгованості протягом 12 місяців 2014
року за певних умов. Відповідач ці
умови також не виконала. 07.03.2014 року та
24.03.2014 року у зв»язку з невиконанням
умов мирової угоди на адресу
відповідача були направлені
рекомендованим листом претензії зі
штрафними санкціями щодо виплати боргу
відповідно до умов договору. Однак
відповідач ніяким чином на претензії
не відреагувала. 01.04.2014 року на адресу
відповідача позивачем направлено лист
про розірвання мирової угоди від 27.12.2013
року. 18.04.2014 року ОСОБА_2 втретє направив
на адресу ОСОБА_3 претензію про виплату
боргу, однак остання залишена нею без
виконання. Просив стягнути з ОСОБА_3 у
примусовому порядку борг у розмірі 64
702, 00 грн. та судові витрати по сплаті
судового збору.
У судовому засіданні позивач та його
представник відсутні. Представник
позивача просив розглянути справу за
його відсутності, повідомив суд, що
заявлений позов підтримує, проти
ухвалення заочного рішення не
Відповідач ОСОБА_3 про час, день та
місце судового розгляду справи
повідомлена належним чином. З
будь-якими клопотання до суду не
З огляду на викладене, врахувавши думку
представника позивача, суд ухвалив
розглянути справу за відсутності
сторін, ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі даних.
Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що заявлений до
ОСОБА_3 позов підлягає задоволенню у
повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що 18.07.2012 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір
Відповідно до змісту зазначеного вище
договору, ОСОБА_3 позичила у ОСОБА_2
гроші в сумі 64 702, 00 грн., які
зобов»язалася повернути позикодавцеві
до 12 год. 00 хв. 18.08.2012 року шляхом
безготівкового переказу на
«Піреус Банк МКБ», МФО 300658 м. Київ або за
згодою сторін готівкою.
Відповідно до вимог статтей
1046,1047,1048,1049,1050 ЦК України: за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов»язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.;
на підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.;
позичальник зобов»язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.
Звертаючись в суд з позовом, позивач
зазначив, що у визначений договором
позики строк, відповідач не виконала
свої зобов»язання щодо повернення
27.12.2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали
мирову угоду, відповідно до змісту якої
сторони домовилися, що ОСОБА_3
відшкодовує позикодавцю кошти у
розмірі 64 702, 00 грн. на протязі 12 місяців
2014 року, починаючи з 01.01.2014 року, та,
закінчуючи 31.12.2014 року, щомісячно 20
числа. Щомісячна сума відшкодування
становить 5 392, 00 грн. Зазначили також, що
недопустимою є прострочка щомісячного
відшкодування суми позики зі сторони
позичальника без письмового
погодження з позикодавцем. У разі
двомісячного прострочення зі сторони
позичальника, позикодавець розриває
мирову угоду в односторонньому порядку
про що письмово повідомляє
позичальника (а.с. 17-18).
ОСОБА_3 порушила умови мирової угоди
від 27.12.2013 року, не повернула борг
ОСОБА_2 у зв»язку з чим останній
направляв на її адресу рекомендованим
листом 07.03., 24.03. та 18.04.2014 року претензії
щодо виплати боргу відповідно до
договору позики від 18.07.2012 року,
процентів за користування позикою та
неустойки по договору у зв»язку із
невиконанням грошових зобов»язань, які
ОСОБА_3Г відповідно отримала 10.03., 26.03.,
22.04.2014 року, однак залишила без
виконання (а.с. 7,8, 9.10, 11, 12, 13, 14).
01.04.2014 року ОСОБА_2 направив ОСОБА_3
листа щодо розірвання мирової угоди
від 27.12.2013 року у зв»язку з її
невиконанням останньою (а.с. 15).
Звертаючись в суд з позовом, позивач
стверджує про невиконання
позичальником зобов»язань щодо
повернення суми боргу у строк
визначений мировою угодою.
Наразі, суд приходить до висновку, що
заявлені позивачем вимоги, з
зазначених у позовній заяві підстав
знайшли своє підтвердження та
підлягають задоволенню.
З огляду на висновки суду про
задоволення заявлених позивачем
позовних вимог, відповідно за
правилами ст. 88 ЦПК України підлягають
відшкодуванню останньому відповідачем
судові витрати по сплаті судового
збору в сумі 647, 02 грн..
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 533,625,1046,1047,1048,1049,1050 ЦК України,
ст.ст. 10,11,60,88,208,213,224 ЦПК України, суд -
позов ОСОБА_1 від імені та в інтересах
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
індивідуальний ідентифікаційний номер
- НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2
(індивідуальний ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) заборгованість за
договором позики в розмірі 64 702, 00 грн.,
судові витрати по сплаті судового
збору в розмірі - 647, 02 грн., що разом
складає належну до стягнення суму в
розмірі - 65 349 (шістдесят п»ять тисяч
триста сорок дев»ять) грн. 02 коп.
Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду м. Києва.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення або отримання копії.
Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, наведеному вище. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановления
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя
Плахотнюк К.Г.