Справа № 373/705/14-ц
У Х В А Л А

25 грудня 2014 року
Переяслав-Хмельницький міськрайонний
суд Київської області

у складі:

головуючого - судді Залеської
А.О.

за участі секретаря: Руденко
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Переяслав-Хмельницький
заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового
рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки та моральної шкоди, -

встановив:

12.12.2014 ОСОБА_1 звернулась до суду з
заявою, в які просить суд ухвалити
додаткове рішення у справі за її
позовом до ОСОБА_2 в частині стягнення з
ОСОБА_2 на її користь судових витрат у
виді витрат на правову допомогу, які їй
надавав представник ОСОБА_3

Представник відповідача ОСОБА_4
заперечила проти ухвалення
додаткового рішення. Зазначила, що суд
розглянувши справу та задовольнивши
позовні вимоги частково, вирішив
питання про судові витрати на підставі
тих документів, які були у справі. А
була лише квитанція про сплату
судового збору, ніяких документів про
витрати на правову допомогу та самого
договору про надання такої допомоги
під час розгляду справи суду надано не
було. Вважає, що повертатись до
розгляду питання про судові витрати і
досліджувати нові документи є
процесуальним порушенням.

Вислухавши учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи,
що стосуються судових витрат, суд
дійшов висновку, що підстав для
ухвалення додаткового рішення немає.

28 травня 2014 року
Переяслав-Хмельницький міськрайонний
суд Київської області ухвалив рішення
у справі позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 поро
відшкодування шкоди завданої джерелом
підвищеної небезпеки та стягнув з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1120 гривень
матеріальної шкоди, 5000 гривень
моральної шкоди та 279 гривень 70 копійок
сплаченого нею судового збору. 207
гривень 50 копійок судового збору
стягнуто на користь держави.

Апеляційну скаргу на рішення
суду, зокрема в частині неправильного
вирішення судом питання судових витрат
ОСОБА_1 не подавала.

До своєї заяви про ухвалення
додаткового рішення стосовно судових
витрат ОСОБА_1 додає документи, які не
були подані нею до або під час розгляду
справи та не були відомі суду, а саме:
копію Договору про надання правової
допомоги від 04 березня 2014 року між
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 , а також копію квитанції ПАТ «
КБ «Хрещатик» від 07 березня 2014 року про
перерахування на рахунок ОСОБА_5 4000
гривень.

Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що
ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
зокрема, якщо: стосовно якої-небудь
позовної вимоги, з приводу якої сторони
подавали докази і давали пояснення, не
ухвалено рішення; судом не вирішено
питання про судові витрат.

У п.6 прохаючої частини позовної
заяви ОСОБА_1 просила судові витрати
покласти на відповідача ОСОБА_2 та
додала до позову квитанцію про сплату
судового збору, яка була предметом
дослідження в суді. Ніяких інших
документів щодо судових витрат, в тому
числі витрат на правову допомогу
ОСОБА_1 суду не надавала. Провадження по
справі закінчено ухваленням та
проголошенням рішення суду.

Процесуальний закон, яким
врегульовано підстави ухвалення
додаткового рішення, не передбачає
подання та дослідження будь яких інших
документів (доказів), які не були подані
сторонами та не досліджувались судом
під час провадження у справі.

Таким чином суд, ухвалюючи рішення,
вирішив питання про судові витрати.
Підстав для ухвалення додаткового
рішення немає.

Керуючись ст.220 ЦПК України, п.41
Постанови Пленуму ВССУ з розгляду
цивільних і кримінальних справ № 10 від
17.10.2014, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 про ухвалення
додаткового рішення у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки та моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Київської області
шляхом подання через
Переяслав-Хмельницький міськрайонний
суд апеляційної скарги протягом п’яти
днів з дня її проголошення.

Суддя