Справа № 647/3269/14-ц
№ провадження 2/647/987/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2014 року Бериславський
районний суд Херсонської області у

складі: головуючого:
Захарчук В.В.

за участю секретаря:
Соболь Г.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Берислав
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання права власності на
майно, суд -

В С Т А Н О В
И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про визнання дійсним та таким,
що не підлягає нотаріальному
посвідченню договір купівлі-продажу
житлового будинку, господарських
споруд, які розташовані за адресою:
АДРЕСА_1 від 22.01. 2014 року, укладений між
ним та відповідачем, визнання права
власності на зазначене нерухоме майно,
посилаючись на те, що 22.01. 2014 року між
ним та відповідачем було укладено
договір купівлі-продажу житлового
будинку, господарських споруд, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1 у
простій письмовій формі. На момент
підписання договору позивач сплатив
відповідачу обумовлену ними вартість
нерухомого майна, тобто виконав свої
обов'язки за договором, натомість
відповідач, отримавши гроші, ігнорує
передбачений договором обов'язок щодо
нотаріального посвідчення договору,
внаслідок чого позивач позбавлений
можливості набути права власності на
придбане ним нерухоме майно та
розпоряджатися ним як власник, а тому
вимушений звернутися до суду за
захистом своїх прав та свобод.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому
засіданні підтримала позовні вимоги,
просила їх задовольнити, звернувши
увагу суду на те, що відповідач умисно
ухиляється від нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
при цьому не реагуючи на звернення
позивача з цього приводу, а таким чином
позивач позбавлений іншим законним
шляхом захистити свої права крім
звернення до суду.

Відповідач, якого належним чином
повідомили про день та час розгляду
справи, до суду не з'явився, від нього
надійшла заява про визнання позову та
про розгляд справи за його
відсутності.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд
вважає за можливо розглянути справу за
відсутності сторони, належним чином
повідомлену про день, місце та час
розгляду справи на підставі наявних у
справі доказів.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що станом на 21.11.2014
року відповідач є власником житлового
будинку, господарчих споруд, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Право власності відповідача
посвідчується договором дарування від
23 січня 1996 року, посвідченого державним
нотаріусом Бериславської державної
нотаріальної контори, реєстровий номер
102, Право власності зареєстровано в
Бериславському бюро технічної
інвентаризації 28 березня 1996 року.

22.01. 2014 року між сторонами було укладено
договір купівлі-продажу житлового
будинку, господарських споруд, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1 у
простій письмовій формі.

Кошти за нерухоме майно були отримані
відповідачем у повному обсязі до
підписання договору.

Сторони досягли згоди щодо всіх
істотних умов договору і між ними не
існує суперечки чи неузгодженостей
щодо будь-яких умов договору
купівлі-продажу.

Згідно п. 5 Договору сторони
зобов'язувалися забезпечити
нотаріальне посвідчення договору
23.06.2014р. / або раніше за погодженням
сторін/.

Відповідач ухиляється від
нотаріального посвідчення договору,
отримав гроші за будинок та не бажає
приймати участь у нотаріальному
посвідченні договору купівлі-продажу,
неодноразові звернення позивача з
цього приводу ігнорує, підтвердженням
чого є надані суду письмові звернення
позивача до відповідача від 05.09.2014р. -
пропозиція нотаріально оформити
договір купівлі-продажу зазначеного
житла та від 15.11.2014р. - вимога оформити
нотаріально договір купівлі-продажу
зазначеного нерухомого майна з
господарськими спорудами.

Згідно будинкової книги, після сплати
коштів ОСОБА_1 проживає і
зареєстрований у спірному будинку.

Частина 4 ст.174 ЦПК України встановлює,
що у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Частина 1 ст. 328 ЦПК України встановлює,
що право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом. Право власності
на майно за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у
набувача з моменту такого посвідчення
або з моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

Оскільки сторони домовилися щодо всіх
істотних умов договору купівлі-продажу
житлового будинку і відбулося повне
виконання умов договору (покупець
сплатив ціну майна, а продавець передав
майно покупцю), але відповідач
ухиляється від нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу,
у відповідності до ч. 2 ст. 220 ЦК України,
суд може визнати такий договір дійсним,
а наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Така можливість передбачена законом як
одна із форм захисту інтересів
добросовісного учасника цивільних
правовідносин.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у інформаційному листі від 28.01.2013
року за № 24-150/0/4-13 «Про практику
застосування судами законодавства під
час розгляду цивільних справ про
захист права власності та інших
речових прав» наголошує, що судам слід
звернути увагу на те, що з 01 січня 2013
року набирає чинності Закон України
«Про внесення змін до Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» та
інших законодавчих актів», яким
частину третю статті 640 ЦК викладено в
новій редакції, згідно з якою договір,
що підлягає нотаріальному посвідченню,
є укладеним із дня такого посвідчення,
а з частини другої статті 657 ЦК
виключено слова «та державної
реєстрації».

З цього часу не передбачено державної
реєстрації правочину, якщо в договорі
не передбачено інше, а право на
нерухоме майно та його обтяження, які
підлягають державній реєстрації,
виникають з моменту такої реєстрації.

Таким чином, із зазначеної дати
скасовується обов'язок здійснювати
державну реєстрацію відповідного
договору купівлі-продажу після його
нотаріального посвідчення.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акт
цивільного законодавства не має
зворотної дії у часі, крім випадків,
коли він пом'якшує або скасовує
цивільну відповідальність особи.

Відтак суд вважає за можливе
застосування до врегулювання відносин
сторін ст.220 ЦК України, оскільки з
01.01.2013 року момент вчинення спірного
правочину, відповідно до статей 210 та 640
ЦК, не пов'язується з його державною
реєстрацією.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
зі сторін має бути досягнуто згоди.

Стаття 655 ЦК України передбачає, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Таким чином, істотними умовами
укладення договору купівлі-продажу є
його предмет та ціна, а допустимими
доказами домовленості сторін щодо цих
істотних умов є письмові докази.

Ухиляння відповідача від
нотаріального посвідчення Договору
порушує суб'єктивні права позивача, не
дає йому можливості розпоряджатися
предметом договору відповідно до
приписів законодавства, перешкоджає
ідентифікації позивача, як власника
нерухомого майна у Державному реєстрі
прав власності на нерухоме майно.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

За таких обставин суд приходить до
висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.3-8, 10,11, 212-215 ЦПК
України, ч.1 ст. 328, ч.3 ст. 334, ч. 2 ст. 220, ст.
655, ч.3 ст. 340, ст. 657 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну задовольнити. Визнати дійсним
договір купівлі-продажу житлового
будинку з господарськими спорудами та
будівлями за адресою: АДРЕСА_1,
укладений 22 січня 2014 року між ОСОБА_2
та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з господарськими
спорудами та будівлями за адресою:
АДРЕСА_1, який складається з:

- житлового будинку літ. «А», загальною
площею 50,0 кв.м, житловою площею 31,6
кв.м.;

- літньої кухні з підвалом літ. «Б»;

- туалету літ. «В»;

- споруди № 1, 2,3.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Херсонської області через
Бериславський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя
В. В. Захарчук