УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О. суддів:
Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В., Мостової
Г.І.,Наумчука М.І.розглянувши у судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
Благовіщенської сільської ради
Кам'янсько-Дніпровського району
Запорізької області, третя особа:
Держземагенство в м. Енергодар
Запорізької області, про визнання
права власності на земельну ділянку
(пай) в порядку спадкування, за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
Кам'янсько-Дніпровського районного
суду Запорізької області від 03 березня
2014 року та ухвалу Апеляційного суду
Запорізької області від 13 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_6 звернулась до
суду із зазначеним позовом посилаючись
на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла
ОСОБА_7, яка залишила заповіт на її ім'я.
Про існування заповіту їй стало відомо
лише в листопаді 2013 року.

Згідно заповіту ОСОБА_7 заповіла
позивачу земельну ділянку площею 3,50 га,
яка розташована на території
Благовіщенської сільської ради.

Однак, у зв'язку з відсутністю
кадастрового номеру на земельну
ділянку, вона позбавлена можливості
прийняти спадщину після померлої
ОСОБА_7

У зв'язку із наведеним, просила суд
визнати за нею право власності на
земельну ділянку, яка розташована на
території Благовіщенської сільської
ради Кам'янсько-Дніпровського району
Запорізької області, площею 3,50 га.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського
районного суду Запорізької області від
03 березня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Запорізької
області від 13 травня 2014 року, в
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування зазначених
судових рішень із ухваленням нового
рішення, яким позов задовольнити,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами попередніх інстанцій норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що законодавством не передбачено
визнання права власності на земельну
ділянку якій не присвоєно кадастрового
номеру.

З такими висновками судів повністю
погодитися не можна, з огляду на
наступне.

Судами встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
померла ОСОБА_7, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1,
виданого відділом реєстрації актів
цивільного стану.

Відповідно до державного акту на право
приватної власності на землю, серія
ІІІ-ЗП № 037669 від 23 грудня 2002 року
зареєстрований за № 329, виданого
ОСОБА_7, їй на підставі розпорядження
голови Кам'янсько-Дніпровської
райдержадміністрації від 17 квітня 2002
року було передано у приватну
власність земельну ділянку (пай) площею
3,50 га, в межах згідно з планом, яка
розташована на території
Благовіщенської сільської ради
Кам'янсько-Дніпровського району,
Запорізької області, для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

Згідно заповіту, від 14 вересня 2005 року,
посвідченого секретарем виконкому
Благовіщенської сільської ради,
Кам'янсько-Дніпровського району,
Запорізької області та
зареєстрованого в реєстрі за № 598
ОСОБА_7 заповіла зазначену земельну
ділянку ОСОБА_6

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, змінила прізвище
на «ОСОБА_6» відповідно до свідоцтва
про шлюб від 14 жовтня 2005 року, серія
НОМЕР_2

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності
на земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають із
моменту державної реєстрації цих прав.

З роз'яснень, викладених у п. 10
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року № 7 «Про
судову практику в справах про
спадкування» вбачається, що відповідно
до статті 1225 ЦК право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування (зі збереженням її
цільового призначення) при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що ОСОБА_7 набула у
встановленому законом порядку право
власності на земельну ділянку, яке
посвідчене державним актом, а тому зі
смертю останньої вказане право не
припинилося.

Іншим шляхом встановити своє право
спадкоємець позбавлена можливості,
оскільки нотаріус відмовив у видачі
свідоцтва у зв'язку з відсутністю
кадастрового номера земельної ділянки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України
одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів є визнання права.

Допущені судами неправильне
застосування норм матеріального та
порушення норм процесуального права
унеможливили встановлення фактичних
обставин справи, що мають значення для
правильного її вирішення, рішення
судів першої та апеляційної інстанції
на підставі ч. 2 ст. 338 ЦПК України
підлягають скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Кам'янсько-Дніпровського
районного суду Запорізької області від
03 березня 2014 року та ухвалу
Апеляційного суду Запорізької області
від 13 травня 2014 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:Т.Л.
Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова
М.І. Наумчук