У х в а л а

іменем україни

24 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,суддів:
Коротуна В.М.,Ступак О.В.,Парінової
І.К.,Штелик С.П.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Глобинський
м'ясокомбінат» про скасування наказів,
стягнення заробітної плати,
відшкодування моральної шкоди; за
зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Глобинський м'ясокомбінат» до ОСОБА_6
про стягнення зайво виплаченої
заробітної плати, за касаційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Глобинський
м'ясокомбінат» на рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 20 вересня
2013 року, додаткове рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня
2013 року, ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 17 квітня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 16 жовтня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про
скасування наказів, стягнення
заробітної плати, відшкодування
моральної шкоди.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Глобинський
м'ясокомбінат» (далі - ТОВ «Глобинський
м'ясокомбінат») звернулося до суду з
позовом про стягнення зайво виплаченої
заробітної плати.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
20 вересня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 17 квітня
2014 року, позов ОСОБА_6 задоволено
частково.

Визнано неправомірними та скасовано
накази ТОВ «Глобинський м'ясокомбінат»
про оголошення догани: № 154 від 21 липня
2011 року, № 157 від 25 липня 2011 року: № 167
від 3 серпня 2011 року та № 170 від 5 серпня
2011 року.

Визнано неправомірними та скасовано
накази ТОВ «Глобинський м'ясокомбінат»
про депреміювання № 108/1 від 3 червня 2011
року.

Стягнуто з ТОВ «Глобинський
м'ясокомбінат» на користь ОСОБА_6 12 522,14
грн заборгованості по заробітній
платі, 149 372,10 грн середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, 8 250,78 грн
компенсації за невикористану
відпустку, а також 3 тис. грн у рахунок
відшкодування моральної шкоди, а
всього - 173 145,02 грн.

У задоволенні позову в іншій частині
відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

Додатковим рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 15
жовтня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 16 жовтня
2014 року, вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Не погодившись із зазначеними судовими
рішеннями, ТОВ «Глобинський
м'ясокомбінат» звернулося до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з касаційною скаргою, в якій
просило скасувати оскаржувані судові
рішення та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права (норма частини 2
статті 324 ЦПК України).

Згідно з частиною 1 статті 21 КЗпП
України трудовим договором є угода між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.

Наказом від 19 листопада 2010 року № 3498
ОСОБА_6 прийнято на роботу до ТОВ
«Глобинський м'ясокомбінат» з 23
листопада 2010 року на посаду заступника
директора з розширення ринку збуту.
Наказом від 22 грудня 2011 року № 1874
ОСОБА_6 було звільнено з роботи за
згодою сторін на підставі пункту 1
статті 36 КЗпП України (а.с. 17, 18, 153, т. 1).

З 24 травня 2011 року по 8 червня 2011 року
ОСОБА_6 перебував на лікарняному (а.с. 151,
т. 1). Починаючи з 9 червня 2011 року він не
виконував своїх трудових обов'язків
через недопущення керівництвом до
роботи, а намагаючись приступити до
виконання своїх службових обов'язків
на території регіонального відділу в м.
Дніпропетровську, ОСОБА_6 також не був
допущений до роботи за наказом по
підприємству про відсторонення від
роботи. У ході розгляду справи ТОВ
«Глобинський м'ясокомбінат»
зазначений факт спростовано не було.

15 червня 2011 року наказом ТОВ
«Глобинський м'ясокомбінат» № 119
ОСОБА_6 було зобов'язано передати
службовий автомобіль та ноутбук, які
знаходилися в його службовому
користуванні.

Судом встановлено, що ТОВ «Глобинський
м'ясокомбінат» за відсутності заяви
ОСОБА_6 видано наказ № 735 від 29 червня 2011
року про його звільнення за власним
бажанням на підставі статті 38 КЗпП
України (запис № 32). Цією ж датою у
трудовій книжці ОСОБА_6 міститься запис
№ 33, згідно з яким запис № 32 наказом №
740 від 29 червня 2011 року визнано
недійсним.

У запереченнях на позов ТОВ
«Глобинський м'ясокомбінат» зазначало,
що наказом № 735 ОСОБА_6 звільнено за
домовленістю сторін, однак суд вірно
посилався на те, що ТОВ «Глобинський
м'ясокомбінат» не надало жодних
доказів на підтвердження цього факту
(а.с. 46, 47, т. 1).

Таким чином неявку ОСОБА_6 на робоче
місце з 29 лютого 2011 року по 22 грудня 2011
року визнано судом як вимушений прогул
з вини роботодавця, у зв'язку з чим суд
обґрунтовано скасував накази ТОВ
«Глобинський м'ясокомбінат» про
оголошення догани у зв'язку з прогулом:
№ 154 від 21 липня 2011 року; № 157 від 25 липня
2011 року; № 167 від 3 серпня 2011 року та № 170
від 5 серпня 2011 року.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. За кожне порушення
трудової дисципліни може бути
застосовано лише одне дисциплінарне
стягнення.

При обранні виду стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_6 не повідомлявся про
застосування до нього дисциплінарного
стягнення чи матеріальної
відповідальності за наказом від 3
червня 2011 року № 108/1 про депреміювання
ОСОБА_6

Отже, суд правильно вважав, що у ТОВ
«Глобинський м'ясокомбінат» не було
підстав для винесення наказу № 108/1 від 3
червня 2011 року.

Також суд першої інстанції, з яким
погодився апеляційний суд, дійшов
вірного висновку про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди.

Під час розгляду справи у касаційному
порядку суд позбавлений можливості
здійснювати оцінку доказів у порядку,
передбаченому статтею 212 ЦПК України та
відповідно до норм статті 335 ЦПК
України не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

За таких обставин суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права (стаття 337 ЦПК
України).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення,
може за заявою осіб, які беруть участь у
справі, чи з власної ініціативи
ухвалити додаткове рішення, якщо судом
не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 214
ЦПК України під час ухвалення рішення
суд вирішує питання про те, як
розподілити між сторонами судові
витрати.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд
першої інстанції не обґрунтував своїх
висновків щодо вирішення питання про
розподіл судових витрат, не навів
жодних розрахунків, обмежившись
посиланням на статтю 88 ЦПК України.
Апеляційний суд у порушення норм ЦПК
України на вищезазначене уваги не
звернув, належним чином не перевірив
додаткове рішення суду першої
інстанції на предмет його законності
та обґрунтованості.

Керуючись статтями 336-338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Глобинський м'ясокомбінат» на рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від
20 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 17 квітня 2014 року відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
20 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 17 квітня 2014 року залишити
без змін.

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Глобинський м'ясокомбінат» на
додаткове рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від
15 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 16
жовтня 2014 року задовольнити частково.

Додаткове рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від
15 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 16
жовтня 2014 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. ДьомінаСудді:В.М.
Коротун І.К. Парінова О.В. Ступак С.П.
Штелик