Справа № 307/3604/14-ц
Провадження № 2/307/1590/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2014 року Тячівський районний
суд Закарпатської області в особі
судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті Тячів
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства "ОТП Банк" до
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
Публічне акціонерне товариство "ОТП
Банк" звернулося в суд з позовом до
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки.
Посилається на те, що у відповідності
до кредитного договору № CNL-800/086/2007 від
17.07.2007 р. ОСОБА_1 був наданий кредит у
р. зі сплатою 5.99 % річних за
користування кредитними коштами.
ОСОБА_1 порушив умови кредитного
договору щодо здійснення погашення
кредиту та відсотків щомісячно у
відповідності до графіку погашення
кредиту. Станом на 07.08.2014 р. за ним
рахується непогашена заборгованість у
офіційного курсу валют НБУ на дату
подання цієї позовної заяви з
розрахунку 1 долар США - 13.5261 грв.
становить 291385.46 грв. та пені 155.67 грв. і
складається з заборгованість по тілу
271872.58 грв. та заборгованості по
відсоткам 1442.59 доларів США, що
виконання зобов'язань за кредитним
договором між банком та ОСОБА_1 і ОСОБА_2
укладено договір іпотеки № PCNL-800/086/2007
від 25.06.2007 р., відповідно до якого
відповідачами в іпотеку надано
житловий будинок, загальною площею 246.1
га. та земельну ділянку, площею 0.1436 га.,
які розташовані в АДРЕСА_1 і належить
іпотекодавцям на праві приватної
часткової власності, на підставі
Свідоцтва про право приватної
власності на нерухоме майно і
Державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку.
Відповідно до вимог ст. 35 Закону
України "Про іпотеку" 03.07.2014 р. позивач
надіслав відповідачам письмову вимогу
про усунення порушень. Проте дані
вимоги залишені без задоволення.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
посилюючись на обставини викладені в
Представник позивача у судове
засідання не з'явився. Надіслав до суду
заяву, у якій просить розглядати справу
в його відсутності та проти ухвалення
заочного рішення не заперечує. Позовні
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явилися і не повідомили
суду причини неявки. Про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України в
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється. З огляду на викладене
та те, що сторони в судове засідання не
з'явилися, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України, згідно з якими у разі неявки в
судове засідання відповідача, який був
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів.
Розглянувши матеріали справи суд
вважає, що позов слід задовольнити
виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що
17.07.2007 р. між ЗАТ "ОТП Банк"
(правонаступником якого є ПАТ "ОТП
Банк") та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № CNL-800/086/2007, згідно
якого відповідачу був наданий кредит у
р., зі сплатою 5.99 % річних. Обумовлену
договором суму відповідач ОСОБА_1
отримав, однак взяті на себе
зобов'язання погашати кредит та
сплачувати нараховані відсотки згідно
графіку у повній мірі не виконав.
Станом на 07.08.2014 р. за ним рахується
доларів США, яка складається із
доларів США та заборгованості по
відсотках за користування кредитом за
період з 17.03. - 06.08.2014 р. у сумі 1442.59
доларів США. Крім того у відповідності
до п. 4.1. кредитного договору за
невиконання або неналежне виконання
прийнятих на себе зобов'язань по цьому
договору позичальник несе
відповідальність у порядку і на умовах,
визначених в цьому договорі, а саме, за
порушення прийнятих на себе
зобов'язань стосовно повернення
кредитних коштів, сплати процентів за
користування кредитними коштами у
визначенні цим договором строки,
позичальник зобов'язаний сплатити
банку пеню в розмірі 1% від суми
несвоєчасного виконаних боргових
зобов'язань за кожний день прострочки.
Зазначена пеня сплачується додатково
до прострочених сум. У зв'язку з за
несвоєчасним погашенням кредиту
відповідачу нарахована пеня у сумі 155.67
В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між банком та
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було укладено договір
іпотеки № PCNL-800/086/2007 від 25.06.2007 р.
Відповідно до п. п. 3.1. та 3.2. цього
договору відповідачі надали в іпотеку
домоволодіння АДРЕСА_1, яке належить їм
на праві приватної часткової
власності, загальною площею 246.1 м.кв.,
житловою площею - 114.9 м.кв. Відповідно до
п.п. 3.2.1.1. договору іпотеки разом з
іпотекою нерухомого майна, яке
зазначене в п. 3.1. цього договору, в
іпотеку за цим договором надається
земельна ділянка, загальною площею 0.1436
га., на якій розташований будинок.
Згідно п. 6.2. договору іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити із вартості предмета
іпотеки всі фактичні вимоги негайно
після виникнення будь-якої із таких
обставин: несплата боржником
іпотекодержателю будь-якої суми у
такому розмірі, у такій валюті, у такий
строк і в такому порядку, як
встановлено в кредитному договорі;
порушення іпотекодавцем будь-якого із
його зобов'язань за ст. 5 цього договору;
інших обставин, передбачених чинним
законодавством України, кредитним
договором та цим договором.
11.08.2014 р. позивач направив ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 вимогу про усунення порушення
(іпотечне повідомлення) за вих. № 04/218
про задоволення своїх вимог за рахунок
продажу предмету іпотеки з
попередженням, що у разі невиконання
вищезазначеної вимоги банк буде
змушений звернути стягнення на предмет
іпотеки. Однак таке повідомлення було
залишено відповідачами без
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором кредитор
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику в розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 525, 526, 530
ЦК України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і в термін
передбачений договором, одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається, боржник не звільняється
від відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання. За правилами
ст. 1050 ЦК України, якщо договором
встановлено обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання зобов'язання,
відповідає перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі що
були передані йому позикодавцем) у
строк та в порядку, що встановлені
Згідно із ст. 33 Закону України "Про
іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Таке стягнення здійснюється
на підставі рішення суду. Відповідно до
ч. 1 ст. 7 цього ж закону за рахунок
предмета іпотеки іпотекодержатель має
право задовольнити свою вимогу за
основним зобов'язанням у повному
обсязі або в частині, встановленій
іпотечним договором, що визначена на
час виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
Пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 р. "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин" роз'яснено, що
резолютивна частини рішення суду в
разі задоволення позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки має
відповідати вимогам як статті 39 Закону
України "Про іпотеку", так і положенням
пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК.
Зокрема, у ньому в обов'язковому
порядку має зазначатись: загальний
розмір вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; спосіб
реалізації предмета іпотеки - шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу шляхом
надання права іпотекодержателю на
продаж предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації (при цьому суд
може зазначити, що початкова ціна
встановлюється на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій). При
цьому суд не може одночасно звернути
стягнення на предмет іпотеки та
стягнути суму заборгованості за
кредитним договором. У такому випадку
суд має зазначити в резолютивній
частині рішення лише про звернення
стягнення на предмет іпотеки із
зазначенням суми заборгованості за
кредитним договором, а сам розрахунок
суми заборгованості має наводитись у
мотивувальній частині рішення.
Винятком є ситуація, коли особа
позичальника є відмінною від особи
іпотекодавця з урахуванням положення
статті 11 Закону України "Про іпотеку"
(або статті 589 ЦК щодо заставодавця).
Разом із тим, із 07.06.2014 р. набрав
чинності Закон України "Про мораторій
на стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті" від 03.06.2014 р. за №
1304-VIІ, відповідно до п. 1 ст. 1 якого,
протягом дії цього Закону не може бути
примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно із статтею 4 Закону України "Про
заставу" та/або предметом іпотеки
згідно із статтею 5 Закону України "Про
іпотеку", якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно, загальна площа
такого нерухомого житлового майна
(об'єкта незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна) не
перевищує 140 кв. метрів для квартири та
250 кв. метрів для житлового будинку.
Даним вимогам щодо нерухомого
житлового майна, яке є предметом
іпотеки і яке надано як забезпечення
кредиту в іноземній валюті, житловий
будинок АДРЕСА_1 відповідає, оскільки
його площа не перевищує 250 м.кв., він
являється постійним місцем проживання
відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та
відомостей про наявність у них іншого
житла позивачем суду не надано.
Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд,
який ухвалив рішення, може визначити
порядок його виконання, надати
відстрочку або розстрочити виконання,
вжити заходів для забезпечення його
виконання, про що зазначає в рішенні.
Таким чином, суд має застосувати вимоги
Закону України "Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті", та на час дії даного
Закону зупинити виконання рішення
суду.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України з
відповідачів також слід стягнути на
користь позивача судові витрати у сумі
Тому, керуючись ст.ст. 209, 213-215, 217, 224-226
ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 612, 1048-1050, 1054
ЦК України, ст.ст. 7, 33 Закону України
"Про іпотеку", Закону України "Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валют" суд,
Позов задовольнити повністю.
В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № CNL-800/086/2007 від
17.07.2007 р., яка станом на 07.08.2014 р. складає
двісті дев'яносто одну тисячу триста
вісімдесят п'ять гривень 46 коп.
звернути стягнення на нерухоме майно,
яке належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - будинок,
загальною площею 246.1 м.кв. та земельну
ділянку, площею 0.1436 га., що знаходиться
в АДРЕСА_1, шляхом проведення прилюдних
торгів, з встановленням початкової
ціни предмета іпотеки для його
подальшої реалізації на підставі
експертного висновку здійсненого в
порядку Закону України "Про виконавче
Зобов'язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передати
нерухоме майно - домоволодіння,
загальною площею 246.1 м.кв. та земельну
ділянку, площею 0.1436 га., що знаходяться
за адресою: Закарпатській області,
Тячівський район, АДРЕСА_1 - в
управління публічному акціонерному
товариству "ОТП Банк" та надати йому
право: а) замінити замки, охоронних
пристроїв та обладнання; б) отримати в
будь-яких установах, підприємствах та
організаціях незалежно від форми
власності та підпорядкування,
нотаріусів, будь-які документи,
необхідні для здійснення управління
предметом іпотеки за рішенням суду; в)
укладати, змінювати, розривати
договори найму (оренди) предмету
іпотеки, управляти майном, зберігати та
охороняти його; г) отримувати орендні,
будь-яких інших платежів з управління
предметом іпотеки з направленням їх на
погашення заборгованості за кредитним
договором № CNL-800/086/2007 від 17.07.2007 р.
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по одній
тисячі чотириста п'ятдесят сім гривень
Відстрочити виконання рішення в
частині звернення стягнення на
житловий будинок до закінчення дії
Закону України "Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
Заочне рішення може бути переглянуто
Тячівським районним судом
Закарпатської області за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Головуючий:
Гримут В.І.