Справа №487/9636/13-ц 24.12.2014 24.12.2014 24.12.2014
Провадження №22-ц/784/3534/14
Провадження № 22ц/784/3534/14
Головуючий у 1-ї інстанції Агєєва Л.І.
Доповідач в апеляційній
інстанції Ямкова О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

24 грудня 2014 року м.
Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого: Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової
О.О.,

при секретарі: Яценко Л.В.,

за участю: представника
боржника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на ухвалу Заводського районного суду м.
Миколаєва від 18 жовтня 2013 року

за поданням

державного виконавця

Центрального Відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції

(надалі - Центрального ВДВС ММУЮ)

про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України, -

В С Т А Н О В И Л А:

18 жовтня 2013 року державний виконавець
Центрального ВДВС ММУЮ Воробйова С.О.
звернулася до суду із поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_3 на виконання
рішення Київського районного суду м.
Одеси від 13 березня 2004 року щодо
стягнення з нього на користь ОСОБА_5 на
утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, і
сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів в
розмірі 90 грн. на кожну дитину,
починаючи з 22 листопада 2004 року і до їх
повноліття.

Ухвалою Заводського районного суду м.
Миколаєва від 18 жовтня 2013 року подання
державного виконавця Центрального
ВДВС ММУЮ задоволено, ухвалено про
тимчасове обмеження ОСОБА_3 в праві
виїзду за межі України.

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_3
просить скасувати ухвалу суду і
постановити нову про відмову в
задоволенні подання, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які приймали участь у справі,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню із
наступних підстав.

Задовольняючи подання, суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки у
боржника є заборгованість за
виконавчим документом, то це дає
підстави для його обмеження у виїзді, у
зв'язку з ухиленням від виконання
судового рішення.

Між тим, до такого висновку суд першої
інстанції прийшов передчасно, з
порушенням норм процесуального права
та внаслідок неповного з'ясування
фактичних обставин справи.

Судом першої інстанції встановлено, що
на примусовому виконанні у
Центральному ВДВС ММУЮ знаходиться
виконавчий лист, виданий Київським
районним судом м. Одеси 16 березня 2004
року (№2-1374/04) про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_5 на утримання сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, і сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів в розмірі 90 грн.
на кожну дитину, починаючи з 22
листопада 2004 року і до їх повноліття.

Матеріали справи містять копії
виконавчого листа та постанови про
відкриття провадження, а також
розрахунок заборгованості по
аліментним зобов'язанням.

Дані про зареєстроване місце мешкання
боржника, та отримання ним направлених
державним виконавцем документів
відсутні, та не витребувані судом.

Тому, розглянувши подання без участі
державного виконавця і без дослідження
матеріалів виконавчого провадження,
витребування доказів на підтвердження
викладених державним виконавцем
обставин, суд дійшов передчасного
висновку про доведеність факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання, покладеного на нього
рішення суду.

На ці обставини справи та вимоги
закону, суд уваги не звернув, тоді як
вони мають суттєве значення для
правильного вирішення спірного
питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що ухвала суду у відповідності
з п. 3 ч.1. ст. 312 ЦПК України підлягає
скасуванню з передачею витання на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу Заводського районного суду м.
Миколаєва від 18 жовтня 2013 року
скасувати, а питання про вирішення
подання державного виконавця
Центрального ВДВС ММУЮ передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий Судді