Дата документу 04.12.2014
Справа № 334/9797/14-ц
Провадження № 2/334/3499/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

04 грудня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі головуючого
судді Турбіної Т.Ф., при секретарі
Нестеренко Ю.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Запоріжжі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Ленінський районний відділ УДМС
України в Запорізькій області, про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з даним позовом, свої вимоги
мотивує тим, що 05.03.2012р. вона придбала у
ОСОБА_3 ? частку квартири АДРЕСА_1,
07.10.2013р. вона придбала іншу ? частку
вказаної квартири у ОСОБА_2 Таким чином,
з 07.10.2013р. ОСОБА_1 являється власником
всієї квартири АДРЕСА_1.

Попередній власник ? частини квартири
ОСОБА_2 зобов'язалася знятися з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою, однак до теперішнього часу
цього не виконала. З моменту продажу
квартири ОСОБА_2 у ній не проживає.

Реєстрація місця проживання
відповідачки у квартирі, яка належить
позивачці, перешкоджає позивачці
повною мірою користуватися та
розпоряджатися своєю квартирою, змушує
нести додаткові витрати на утримання
житлового приміщення. З урахуванням
наведеного позивачка просить усунути
перешкоди в користуванні квартирою
шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням.

Позивачка підтримала свої вимоги,
звернулася із заявою про розгляд
справи за її відсутності, не
заперечує проти постановлення
заочного рішення у справі.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася повторно, за згодою позивача
суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та надані
докази, суд приходить до наступного
висновку.

Судом встановлено, що ? частина
квартири АДРЕСА_2 належить на праві
власності ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 05.03.2012р.,
посвідченого приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в
реєстрі за №441.

На підставі договору купівлі-продажу
від 07.10.2013р., посвідченого приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_4 та
зареєстрованого в реєстрі за №2152,
ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 іншу ? частину
квартири АДРЕСА_2.

Це підтверджується витягом про
державну реєстрацію прав ТОВ «ЗМБТІ»
та витягом з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності
відповідно.

Довідкою адресно-довідкового
підрозділу УДМС України в Запорізькій
області від 03.12.2014р. про реєстрацію
місця проживання особи,
підтверджується, що відповідач ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за
адресою АДРЕСА_3 з 22.03.1974р. Довідка
Єдиної абонентської служби
Запорізької міської ради від 02.10.2014р.
№2019 також підтверджує факт реєстрації
відповідача за вказаною адресою,
родинні стосунки з власниками квартири
відсутні.

Згідно акту №93 про фактичне проживання
громадян, які мешкають у житлових
приміщеннях, що є об'єктами приватної
власності, від 01.10.2014р., ОСОБА_2 за
вказаною адресою фактично не проживає.

Таким чином, суд вважає встановленим,
що попередній власник частини
квартири ОСОБА_2 не проживає за спірною
адресою, однак залишається
зареєстрованою у квартирі, що завдає
позивачці як власнику квартири,
труднощі матеріального характеру по
утриманню житла, позбавляє її права
належним чином володіти, користуватися
та розпоряджатися своїм нерухомим
майном, що тягне за собою порушення
вимог ст.150 ЖК України.

Принцип непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне право користування
своїм майном та закріплює право
власника володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб визначений ст.41
Конституції України.

Власник майна відповідно до ст. 391 ЦК
України може вимагати усунення
будь-яких порушень його права, хоч би ці
порушення не були пов'язані з
позбавленням володіння і
відшкодування завданих цим збитків.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК
позов про усунення порушень права, не
пов'язаних із позбавленням володіння,
підлягає задоволенню у разі, якщо
позивач доведе, що він є власником або
особою, яка володіє майном (має речове
право) з підстави, передбаченої законом
або договором, і що діями відповідача,
не пов'язаними з позбавленням
володіння, порушується його право
власності чи законного володіння.

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст.383 ЦК України та
ст.150 ЖК України, які передбачають право
власника використовувати житло для
власного проживання, проживання членів
сім'ї, інших осіб і розпоряджатись
своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у права
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Оскільки відповідачка не є членом
сім'ї власника житлового приміщення,
між ними відсутні будь-які інші
правовідносини з приводу користування
відповідачкою жилим приміщенням,
позивачка має право вимагати усунення
перешкод в користуванні, володінні та
розпорядженні належним їй на праві
приватної власності житлом шляхом
визнання відповідачки такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням. Суд приходить до
переконання, що позов обґрунтований і
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-218, 224-226
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в
користуванні квартирою АДРЕСА_1 у м.
Запоріжжі, визнати ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право
користування квартирою АДРЕСА_1 у м.
Запоріжжі.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. Позивач може оскаржити
рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
загальному порядку. шляхом подання
через суд першої інстанції
апеляційної скарги протягом десяти
днів після проголошення рішення суду.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Турбіна Т. Ф.