Справа № 462/6304/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 грудня 2014 року
м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у
складі

Головуючого - судді - Галайко Н.М.

при секретарі - Фрейдун А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Приватного акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "Інго
Україна" до Страхового товариства з
додатковою відповідальністю "Гарантія"
та ОСОБА_1 про стягнення грошових
коштів у розмірі 24346.05 грн., -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення (компенсацію) виплаченої
страхової суми на підставі права
зворотної вимоги. Позовні вимоги
мотивує тим, що 12.05.2014 року на вул.
Городоцькій, 67 у м. Львові сталась ДТП
за участю транспортних засобів марки
"Тойота Ранер" р.н. НОМЕР_1 та "Тойота
Королла" р.н. НОМЕР_2, який був
застрахований від ризику пошкодження у
ПрАТ "АСК "Інго Україна". Внаслідок ДТП
застрахованому автомобілю "Тойота
Королла" р.н. НОМЕР_2 було завдано
значних механічних пошкоджень. Згідно
рахунків фактур № ПП00001995 та № ДМ00004159
від 28.05.2014 року - вартість
відновлювального ремонту "Тойота
Королла" р.н. НОМЕР_2 складає 23846.05 грн.
Згідно висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 24/14
від 26.05.2014 року - вартість
відновлювального ремонту
транспортного засобу "Тойота Королла"
р.н. НОМЕР_2 з урахуванням значення
коефіцієнту фізичного зносу складає
25455.01 грн. Визначивши розмір завданої
шкоди позивач здійснив страхову
виплату у загальному розмірі 23846.05 грн.
та набув право зворотної вимоги до
особи, винної у завданні збитків у
розмірі фактично сплачених грошових
коштів. Враховуючи те, що
цивільно-правова відповідальність
винуватця ДТП на момент її скоєння була
застрахована в СТДВ "Гарантія", то
позивач звернувся до останнього із
заявою про компенсацію сплаченої
страхової суми, яка була залишена без
задоволення. Також позивач вважає, що
внаслідок ДТП йому була завдана
моральна шкода у розмірі 500.00 грн., що
полягає у душевних стражданнях, яких
зазнала особа у зв'язку із пошкодженням
майна - застрахованого у неї
транспортного засобу. Таким чином,
позивач вважає своє право порушеним, за
захистом якого звертається до суду.

Представник позивач в судове засідання
з'явився, надав пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві. Заявлені
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідачі СТДВ "Гарантія" та ОСОБА_1 в
судове засідання не з'явились, явку
уповноважених представників не
забезпечили, хоча належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи.

За таких обставин суд приймає рішення
про розгляд справи за відсутності
сторін на підставі наявних у ній
доказів, з ухваленням заочного рішення
у відповідності до статей 224 та 225
Цивільного процесуального кодексу
України.

В результаті повного та всебічного
дослідження всіх обставин справи у їх
сукупності, перевіривши докази, якими
підтверджуються та спростовуються
позовні вимоги, суд приходить до
висновку про їх обґрунтованість та
необхідність часткового задоволення
керуючись наступним.

Під час розгляду справи по суті
заявлених вимог судом було
встановлено, що 12.05.2014 року по вул.
Городоцькій, 67 у м. Львові сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобілів "Тойота Рунер" р.н. НОМЕР_1,
під керуванням ОСОБА_1, та "Тойота" р.н.
НОМЕР_2.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальному провадженні, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Постановою Залізничного районного
суду м. Львова від 06.06.2014 року ОСОБА_1 був
визнаний винним у скоєнні ДТП та
притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність
водія автомобіля "Тойота Рунер" р.н.
НОМЕР_1 ОСОБА_1 на момент ДТП була
застрахована у СТДВ "Гарантія" на
підставі полісу АС/4590825 від 11.07.2013 року з
лімітом відповідальності за шкоду,
завдану майну третіх осіб у розмірі
50000.00 грн. та франшизою 0.00 грн.

Автомобіль "Тойота Королла" р.н. НОМЕР_2
був застрахований в ПрАТ "АСК "Інго
Україна" на підставі договору
добровільного страхування засобів
наземного транспорту № 640584136.14 від
16.01.2014 року.

Згідно розділу 2 договору страхування -
страховим випадком є пошкодження,
знищення або втрата транспортного
засобу, його складових частин, деталей
або обладнання внаслідок ДТП, пожежі,
стихійного лиха, падіння предметів,
попадання каміння, протиправних дій
третіх осіб, угону. Виплата страхового
відшкодування здійснюється без
вирахування зносу на деталі та вузли,
що підлягають заміні в ході
відновлювального ремонту
транспортного засобу. На випадок
пошкодження транспортний засіб
застраховано на умовах "СТО за
направленням страховика" відповідно до
п.8.4. Договору страхування. Згідно п.8.4.
Договору страхування - при пошкодженні
транспортного засобу розмір
страхового відшкодування визначається
страховиком на підставі документів, що
підтверджують розмір збитку (рахунки
СТО, калькуляції СТО чи страховика,
висновок спеціаліста-товарознавця).
Франшиза за ризиком пошкодження
внаслідок ДТП - 0.00 грн.

Згідно рахунку-фактури № ПП00001995 від
28.05.2014 року ФОП ОСОБА_2 та
рахунку-фактури № ДМ00004159 ТОВ
"Сервісний центр "Діамант" від 28.05.2014
року - загальна вартість
відновлювального ремонту автомобіля
"Тойота Королла" р.н. НОМЕР_2 складає
23846.05 грн. Згідно висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 24/14
від 26.05.2014 року - вартість
відновлювального ремонту автомобіля
марки "Тойота Королла" р.н. НОМЕР_2 з
урахуванням значення коефіцієнту
фізичного зносу складає 25455.01 грн.

Встановлено, що позивач здійснив
страхову виплату на користь власника
транспортного засобу "Тойота Королла"
р.н. НОМЕР_2 у загальному розмірі 23846.05
грн., шляхом оплати ремонту завданих
пошкоджень, що підтверджується
страховими актами № 114889, № 114891 від
03.06.2014 року та платіжними дорученнями №
5923 від 27.06.2014 року та № 5998 від 01.07.2014
року.

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що позивач правомірно здійснив
страхову виплату у розмірі 23846.05 грн. на
підставі договору добровільного
страхування засобів наземного
транспорту № 640584136.14 від 16.01.2014 року, та
набув у зв'язку із цим, право зворотної
вимоги в порядку суброгації до особи,
винної у завданні шкоди в розмірі
фактично сплачених грошових коштів.

Враховуючи те, що цивільно-правова
відповідальність винуватця ДТП -
ОСОБА_1 на момент її скоєння була
застрахована в СТДВ "Гарантія", то
особою, відповідальною за
відшкодування завданої шкоди, є сама
зазначена страхова компанія, оскільки
сума страхової виплати, здійснена
позивачем по справі, не перевищує ліміт
відповідальності СТДВ "Гарантія",
передбачений п.4 полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/4590825 від
11.07.2013 року.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач 14.08.2014 року звертався до СТДВ
"Гарантія" із заявою про компенсацію
страхового відшкодування у розмірі
23846.05 грн., яка була залишена без
задоволення. Відтак право позивача
щодо отримання компенсації здійсненої
страхової виплати є порушеним та
підлягає до захисту у встановленому
чинним законодавством порядку.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму
вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки", - при вирішенні
спорів про право зворотної вимоги
страховика суди повинні розрізняти
поняття "регрес" та "суброгація".
Наприклад, у випадку суброгації
відбувається лише заміна осіб у вже
наявному зобов'язанні (заміна
активного суб'єкта) зі збереженням
самого зобов'язання. У такому разі
страхувальник передає свої права
страховикові на підставі договору і
сприяє реалізації останнім прийнятих
суброгаційних прав. У випадку регресу
одне зобов'язання замінює собою інше,
але переходу прав від одного кредитора
до іншого не відбувається. При цьому
регрес регулюється загальними нормами
цивільного права (зокрема, статтею 1191
ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а
для суброгації відповідно до статті 993
ЦК і статті 27 Закону України "Про
страхування" встановлено особливий
правовий режим".

Досліджуючи обставини справи в
сукупності та їх підтвердження у
встановленому Законом порядку, суд
приходить до висновку про
правомірність та обґрунтованість
застосування до спірних правовідносин
наступних норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 статті 1166 Цивільного
кодексу України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 статті 1187 Цивільного
кодексу України, шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу
України, за договором страхування одна
сторона (страховик) зобов'язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до п.3 ч.1. статті 980
Цивільного кодексу України, предметом
договору страхування можуть бути
майнові інтереси, які не суперечать
закону і пов'язані з відшкодуванням
шкоди, завданої страхувальником
(страхування відповідальності).

Відповідно до статті 1, ч.1 статті 7, ч.1
статті 16, ч.1 статті 25 Закону України
"Про страхування" N 2745-III, страхування це
вид цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів. В
Україні здійснюються такі види
обов'язкового страхування: страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Договір страхування це -
письмова угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору

Відповідно до пунктів 1.4., 1.6., 1.7. статті
1, статті 5, пункту 22.1. статті 22, статті 29
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" N 1961-IV, особи,
відповідальність яких застрахована, -
визначені в договорі обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності особи,
цивільно-правова відповідальність
яких застрахована згідно з цим
договором, або, залежно від умов
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
будь-які особи, що експлуатують
забезпечений транспортний засіб.
Власники транспортних засобів -
юридичні та фізичні особи, які
відповідно до законів України є
власниками або законними володільцями
(користувачами) наземних транспортних
засобів на підставі права власності,
права господарського відання,
оперативного управління, на основі
договору оренди, довіреності або
правомірно експлуатують транспортний
засіб на інших законних підставах.
Забезпечений транспортний засіб -
наземний транспортний засіб,
зазначений у чинному договорі
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
або, залежно від умов договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
будь-який наземний транспортний засіб,
який експлуатується особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, на законних
підставах. При настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи. У зв'язку
із пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Відповідно до статті 993 Цивільного
кодексу України та статті 27 Закону
України "Про страхування" N 2745-III, до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Відповідно до ч.1 статті 1191 Цивільного
кодексу України, особа яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач здійснив страхову виплату по
договору добровільного страхування
засобів наземного транспорту № 640584136.14
від 16.01.2014 року у загальному розмірі
23846.05 грн., шляхом оплати ремонту
пошкодженого автомобіля згідно
рахунку-фактури № ПП00001995 від 28.05.2014
року ФОП ОСОБА_2 та рахунку-фактури №
ДМ00004159 від 28.05.2014 року ТОВ "Сервісний
центр "Діамант". Сума страхової виплати
у розмірі 23846.05 грн. не виходить за межі
відповідальності СТДВ "Гарантія",
передбаченої п. 4 договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/4590825 від 11.07.2013 року та
висновку експертного
авто-товарознавчого дослідження № 24/14
від 26.05.2014 року, а відтак відповідає
положенням статей 22 та 29 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" N 1961-IV. Таким чином, суд
приходить до висновку про те що, після
здійснення страхової виплати в сумі
23846.05 грн. у позивача виникло право
зворотної вимоги до відповідача - СТДВ
"Гарантія", як особи, відповідальної за
відшкодування завданої шкоди у розмірі
фактично сплачених позивачем грошових
коштів. Отже, до стягнення з СТДВ
"Гарантія" підлягає сума грошових
коштів у розмірі 23846.05 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з
відповідача - ОСОБА_1 моральної шкоди, -
суд вважає такі безпідставними та
необґрунтованими у повному обсязі, а
тому такими, у задоволенні яких слід
відмовити виходячи з наступного.

Транспортний засіб "Тойота Королла" р.н.
НОМЕР_2 дійсно зазнав значних
механічних пошкоджень внаслідок
зіткнення з транспортним засобом,
керованим відповідачем - ОСОБА_1, якого
в подальшому було визнано винним у
скоєнні ДТП. Однак, моральна шкода, яка
обґрунтовується позивачем змістом п) 3
ч.2 ст. 23 Цивільного кодексу України,
полягає у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна. Як
вбачається з матеріалів справи позивач
є юридичною особою, яка не являється
власником пошкодженого автомобіля
"Тойота Королла" р.н. НОМЕР_2. Відтак
позивач у даному випадку позбавлений
права заявляти вимогу про стягнення
моральної шкоди. Крім того, відповідно
до п.3 Постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 р. N
4, - під немайновою шкодою, заподіяною
юридичній особі, слід розуміти втрати
немайнового характеру, що настали у
зв'язку з приниженням її ділової
репутації, посяганням на фірмове
найменування, товарний знак, виробничу
марку, розголошенням комерційної
таємниці, а також вчиненням дій,
спрямованих на зниження престижу чи
підрив довіри до її діяльності.

Враховуючи все вище наведене,
керуючись статтями 979, 980, 993, 1166, 1187, 1191
Цивільного кодексу України, статтями 1,
7, 16, 25, 27 Закону України «Про
страхування» від 04 жовтня 2001 року N
2745-III, статтями 1, 15, 22, 29 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004 р. N 1961-IV, Постановою
Пленуму Верховного Суду України «Про
судове рішення у цивільній справі» від
18 грудня 2009 р. N 14, статтями 8, 10, 11, 57, 58, 60,
88, 209, 212, 213, 215, 217 Цивільного
процесуального кодексу України, суд:

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із Страхового товариства з
додатковою відповідальністю "Гарантія"
() на користь Приватного
акціонерного товариства "Акціонерна
страхова компанія "ІНГО Україна"
() грошові кошти у розмірі
23846.05 грн.;

В решті заявлених позовних вимог -
відмовити.

Судові витрати у розмірі 243.60 грн.
сплаченого судового збору покласти на
Страхове товариство з додатковою
відповідальністю "Гарантія" ().

Заочне рішення може бути
переглянуте Залізничним районним
судом м. Львова за письмовою заявою
відповідача, яка подається протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення -
рішення може бути оскаржене в
загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене
позивачем до Апеляційного суду
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
(підпис)

З оригіналом згідно

Суддя
Галайко Н.М.