Справа № 610/4452/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17.12.2014 року Балаклійський районний суд
Харківської області в складі:

головуючого - судді Феленка Ю.А.,

при секретарі - Петровій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача, в якому просить визнати за
ним право власності на 1/2 частину
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1.

Як підставу своїх вимог зазначив, що в
період шлюбу з ОСОБА_2, вони придбали
будинок, розташований в АДРЕСА_1.
Покупцем цього будинку виступив
відповідач ОСОБА_2, тому і право
власності було зареєстровано за
відповідачем. 19.02.2013 року шлюб між ним
та відповідачем було розірвано, проте в
добровільному порядку оформити право
власності на нього ОСОБА_2
відмовляється.

В судове засідання відповідач не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним чином
через ЗМІ, позивач просив про розгляд
справи за його відсутністю, проти
заочного розгляду справи не
заперечував.

Суд вважає можливим провести заочний
розгляд справи, на підставі наявних у
справі доказів, без фіксації судового
засідання за допомогою
звукозаписувального пристрою.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає можливим позовні вимоги
задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.

За змістом ст. 63 СК України дружина та
чоловік мають рівні права на володіння,
користування і розпорядження майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.
Розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу (ст. 68 СК України).

Стаття 70 СК України передбачає, що у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна чоловіка та жінки є
рівними, якщо інше не визначене
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

З рішення Балаклійського районного
суду Харківської області від 19.02.2013
року вбачається, що 18.09.2004 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище
ОСОБА_2) було укладено шлюб, а 19.02.2013 його
було розірвано (а.с.5).

В період шлюбу ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі-продажу від 09.09.2005
року, посвідченого державним
нотаріусом Балаклійської державної
нотаріальної контори Харківської
області, було придбано житловий
будинок АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, 12.12.2005 року
Балаклійським БТІ було зареєстроване
право власності на вищевказаний
житловий будинок з надвірними
будівлями (а.с.8).

Таким чином, житловий будинок АДРЕСА_1
набутий ОСОБА_2 в період шлюбу, а тому є
майном, що належить чоловіку та дружині
на праві спільної сумісної власності
подружжя.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 60,61,63,68, 69,70 СК України, ст.ст. 10, 11,
60, 197, 212- 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на 1/2 частину будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Балаклійський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня отримання
копії цього рішення апеляційної
скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: