Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7,
ОСОБА_8, приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
про усунення перешкод у користуванні
квартирою та виселення; за зустрічним
позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_4,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - приватний
нотаріус київського міського
нотаріального округу ОСОБА_9, про
визнання договору недійсним, за
касаційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6 на
рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 16 липня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 2 жовтня
2014 року,

встановила:

У вересні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 9 квітня
2009 року він є власником квартири
АДРЕСА_1. У зв'язку з тривалим
перебуванням його за межами країни у
вказаній квартирі не мешкав, однак йому
стало відомо, що у даній квартирі без
правовстановлюючих документів
проживають відповідачі ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 Зазначав, що за спірною
квартирою існує борг по сплаті
квартирної плати та комунальних
платежів, який виник у зв'язку з
користування відповідачами зазначеною
квартирою, через що йому спричинені
збитки у розмірі 6 235,75 грн. З
урахуванням уточнень, просив усунути
йому перешкоди у користуванні вказано
квартирою шляхом виселення ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 з указаної квартири, стягнути
солідарно з відповідачів збитки у
розмірі 6 235,75 грн.

У лютому 2012 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5
звернулися до суду з зустрічним
позовом, у якому просили визнати
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 від 9 квітня 2009 року, укладений
між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 недійсним; визнати
договір купівлі-продажу спірної
квартири, укладений між

ОСОБА_10, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 дійсним та
визнати за ними право власності на
вказане нерухоме майно.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 16 липня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від

2 жовтня 2014 року, заявлені позови
залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_6
просять скасувати ухвалені в справі
судові рішення в частині відмови в
задоволенні зустрічного позову про
визнання договору купівлі-продажу
недійсним, у цій частині ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

У іншій частині судові рішення не
оскаржуються, а тому судом касаційної
інстанції не перевіряються.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Ухвалюючи рішення про відмову ОСОБА_5
та ОСОБА_6 в задоволенні зустрічного
позову, суд вірно виходив із
відсутності законних підстав для
визнання договору купівлі-продажу
квартири від 9 квітня

2009 року; ОСОБА_6 та ОСОБА_5 сторонами
правочину не були та укладенням
спірного договору їх законні права та
інтереси порушені не були.

Висновок суду відповідає вимогам
закону та матеріалам справи.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6
відхилити, рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 16 липня 2014
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 2 жовтня 2014 року в частині
зустрічного позову про визнання
договору купівлі-продажу недійсним
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська