Єдиний унікальний номер №243/6716/14
Номер провадження №2/243/2990/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

« 19» грудня 2014 року
м.
Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого - судді Чемодурової Н.О.,

при секретарі - Жмарьові П.Б.,

за участю:

позивач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Слов'янська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області з позовною заявою до
ОСОБА_2, про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим,
що вона є власником квартири АДРЕСА_1
Також у спірній квартирі зареєстрована
її племінниця, ОСОБА_2 Остання не
проживає в даній квартирі, її особистих
речей в квартирі немає, спірною
квартирою вона не цікавиться. Перешкод
у користуванні квартирою
відповідачеві не чинили. Відповідач
добровільно спірним жилим приміщенням
не користується на протязі останніх
кількох років без поважних причин. У
зв'язку з викладеним позивач просила
визнати відповідача втратившим право
користування квартирою АДРЕСА_1

Позивач, ОСОБА_1, в судовому засіданні
підтримала заявлені позовні вимоги,
наполягала на їх задоволенні в повному
обсязі, не заперечувала проти
винесення заочного рішення.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання
не з'явилася, про час, дату і місце
судового засідання була повідомлена
належним чином. Зі згоди позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення
позивача, дослідивши матеріали справи,
приходить до переконання, що позов
ОСОБА_1, про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, підлягає задоволенню з
таких підстав.

Так, у ході судового засідання
достовірно було встановлено, що ОСОБА_1
є власником квартири за адресою:
АДРЕСА_1, на підставі договору
дарування від 07.04.2011 року, посвідченого
приватним нотаріусом Слов'янського
міського нотаріального округу
Донецької області ОСОБА_3,
зареєстрованого в реєстрі за №1060 та в
електронному реєстрі прав власності на
нерухоме майно 13.04.2011 року.

ОСОБА_2 зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1 що підтверджується довідкою КП
«ЖЕК №7» від 25.11.2014 року.

Як вбачається з акту огляду від 25.11.2014р.,
ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 фактично не
проживає з 2007 року по теперішній час, її
особистих речей в квартирі немає.

Судом встановлено, що відповідач
вибула з даної квартири за власним
бажанням. Перепон у користуванні
житлом їй ніхто не чинив.

За приписами ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Проте відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 ЖК
ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

Підстави позбавлення члена сім'ї права
користування жилим приміщенням, яке
належить громадянинові на праві
власності, визначені ст. 405 ЦК України.

Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - член
сім'ї власника житла втрачає право
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад 1 рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними або
законом.

Судом встановлено, що відповідач не
мешкає в квартирі АДРЕСА_1, в
добровільному порядку виписатися з
вказаної квартири не бажає.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_4, пояснила, що позивач є її
сусідкою, вона проживає в спірній
квартирі разом з матір'ю та дочкою, в
неї є племінниця, але в зазначеній
квартирі вона не мешкає, її речей в
квартирі також немає, з квартири вона
виїхала в 2007 році, коли вийшла заміж.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_5 вказала, що мешкає по
сусідству з позивачем, зазначила, що
позивач мешкає в квартирі разом з
матір'ю та дочкою, також з ними мешкала
її племінниця, проте біля семи років
назад вона виїхала з квартири після
того, як вийшла заміж.

Виходячи з вищевказаного, суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані
і підлягають повному задоволенню.

Позивач не вимагає компенсації
понесених нею судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 212, 218, 223, 224-226, 294 ЦПК
України, ст.ст. 321, 391,405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що
втратила право користування квартирою
за адресою: АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається в Апеляційний суд
Донецької області через Слов'янський
міськрайонний суд протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Повний текст рішення виготовлено
22 грудня 2014 року.

Суддя
Н.О. Чемодурова