Справа № 496/4755/14-ц
Провадження 2/496/2132/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2014 року
Біляївський районний суд

Одеської
області

в складі: головуючого судді -
Крачкової С.В.

при секретарі - Гайдейчук
К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Біляївка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
встановлення факту володіння майном на
праві приватної власності та визнання
права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з позовом
до відповідача, в якому просять
встановити факт володіння на праві
власності ОСОБА_5, житловим будинком з
надвірними спорудами: двума навісами,
санвузлом, літньою кухнею, підвалом,
двома цистернами, мощіннями та
огорожеюі земельною ділянкою, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та
визнати за ними право власності по 1/8
частині цього майна за кожним після її
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Крім того
просять визнати за ними право
власності за кожним по 1/8 частині на
інше майно, яке залишилось після її
смерті, а саме: житловий будинок з
надвірними спорудами та земельну
ділянку, площею 0,048 га, що розташовані в
АДРЕСА_2 яке зареєстроване за
відповідачем.

Свої вимоги мотивують тим, що ОСОБА_5 за
договорами купівлі-продажу придбала
нежитлову будівлю ( баню) та земельну
ділянку, площею 0,2186 га, що розташовані в
АДРЕСА_1. Згодом нежитловій будівлі
рішенням Холоднобалківської сільської
ради було надано статус житлової. При
житті поділу майна між нею та
відповідачем не було. Вважають, що
спадщина відкрилась на ? частину майна,
яке належало померлій та на ? частину
майна, яке зареєстроване на ім'я
відповідача, оскільки це майно було
придбане в період шлюбу. В установлений
законом строк вони звернулись з
заявами про прийняття спадщини, але
нотаріус відмовив їм в видачі
свідоцтва про право на спадщину в
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
спадкове майно.

В судовому засіданні позивачі на
позові наполягали, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав. Але при цьому
пояснив, що згоден на визнання за
позивачами права власності на майно, на
яке дійсно відкрилась спадщина.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
про що свідчить свідоцтво про смерть
серії НОМЕР_1 ( а. с.19)

З матеріалів спадкової справи №28/2012 до
майна ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року вбачається, що позивачі з заявою
про прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_5 звернулись до приватного
нотаріуса в строк, передбачений ст. 1270
ЦК України, а інший спадкоємець -
відповідач по справі ОСОБА_4 звернувся
13.02.2014 року.

Але листом №15/02-14 від 13.02.2014 року
приватний нотаріус відмовив їм в
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом після смерті ОСОБА_5 в
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
спадкове майно ( а.с.20).

Відповідно свідоцтва про укладення
шлюбу спадкодавець ОСОБА_5 та
відповідач ОСОБА_4 перебували в шлюбі з
6.12.1980 року ( а.с.18).

З договору купівлі-продажу
нежитлового приміщення від 10.01.2001 року
вбачається, що ОСОБА_5 купила нежитлове
приміщення (баню), що розташована за
адресою: АДРЕСА_3 (а.с.35), а рішенням
виконкому Холоднобалківської
сільської ради Біляївського району
Одеської області № 47/ВК від 31.05.2007 року
за нею було визнано право власності на
цю житлову будівлю та видано свідоцтво
про право власності ( а.с.37).

Рішенням Холоднобалківської
сільської ради Біляївського району
Одеської області №81/ВК від 19.05.2011 року
ОСОБА_5 надана згода на переведення
нежитлової будівлі в житлову будівлю в
АДРЕСА_1 (а.с.36), а з довідки
Холоднобалківської сільської ради №355
від 14.08.2012 року вбачається, що житловий
будинок, що розташований за цією
адресою, згідно запису в
погосподарській книзі №16 сторінка, 91
належить ОСОБА_5. Ця обставина
підтверджується також виготовленим на
її ім'я 14.07.2011 року технічним паспортом
на житловий будинок та надвірні
споруди в АДРЕСА_1 (а.с.38-41).

Відповідно ст. 131 ЗК України громадяни
та юридичні особи України, а також
територіальні громади та держава мають
право набувати у власність земельні
ділянки на підставі міни, дарування,
спадкування та інших цивільно-правових
угод. Це положення закріплено і в ч.1 ст.
1225 ЦК України.

З договору купівлі-продажу від 28.11.2008
року вбачається, що ОСОБА_5 придбала
земельну ділянку, площею 0,2186 га, що
розташована в АДРЕСА_1, Біляївського
району Одеської області ( а.с.34).

Відповідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України в
судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Виходячи з того, що позивачі надали
достатньо доказів, які підтверджують
належність померлій при житті
земельної ділянки, площею 0, 2186 га, що
знаходиться в АДРЕСА_1, суд вважає
можливим встановити факт володіння
ОСОБА_5 на праві власності цим майном та
включити його до складу спадкового.

В період шлюбу ОСОБА_4 отримав
свідоцтво про право власності №239 від
29.03.2007 року на житловий будинок з
надвірними спорудами, що розташований
в АДРЕСА_2 ( а.с.22).

У відповідності до ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу)..

Згідно ст. 63 цього Кодексу дружина та
чоловік мають рівні права на володіння,
користування і розпоряджання майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Таким чином, долі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є
рівними і кожному за законом належало
на праві власності по ? частині сумісно
нажитого майна. Поділ майна, між ними
проведений не був, а тому суд вважає, що
спадщина відкрилась на ? частину
спадкового майна, яке складається з:
житлового будинку з надвірними
спорудами та земельну ділянку, що
розташовані в АДРЕСА_1 та житлового
будинку з надвірними спорудами, що
розташований в АДРЕСА_2

Із матеріалів справи вбачається, що
позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дітьми
померлої ( а.с.9-10,17), а позивачка ОСОБА_3 -
є її матір'ю (а.с.15), тобто відповідно
положень ст. 1261 ЦК України вони є
спадкоємцями першої черги за законом
та протягом шести місяців після її
смерті прийняли спадщину, звернувшись
з відповідною заявою до нотаріуса.

Відповідно до ст. 1218 вказаного Кодексу
до складу спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися в наслідок його смерті.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що долі позивачів складають по 1/8
частині спадкового майна ( 1/2 :4).

В частині визнання за позивачами права
власності в порядку спадкування за
законом на земельну ділянку, площею 0, 048
га, що розташована в АДРЕСА_2 суд вважає
необхідним відмовити з наступних
підстав.

Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯА
№850807 від 3 лютого 2006 року відповідач
ОСОБА_4 на підставі рішення сесії ХІV
скликання Холоднобалківської
сільської ради Біляївського району
Одеської області від 12 листопада 2004
року №525/2004- ІV. є власником земельної
ділянки площею 0,048 га, що розташована
за адресою: АДРЕСА_2, ( а.с.28).

Статтею 61 СК України (у редакції, чинній
до внесення змін Законом № 2913-VI) було
встановлено, що об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя може бути
будь-яке майно, за винятком виключеного
з цивільного обороту. Об'єктом права
спільної сумісної власності є
заробітна плата, пенсія, стипендія,
інші доходи, одержані одним із
подружжя. Якщо одним із подружжя
укладено договір в інтересах сім'ї, то
гроші, інше майно, у тому числі гонорар,
виграш, які були одержані за цим
договором, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя. Речі для
професійних занять (музичні
інструменти, оргтехніка, лікарське
обладнання тощо), придбані за час шлюбу
для одного з подружжя, є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

9 лютого 2011 року набрав чинності Закон
№ 2913-VI, яким ст.61 СК України доповнено
частиною п'ятою такого змісту: об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя є житло, набуте одним із
подружжя під час шлюбу внаслідок
приватизації державного житлового
фонду, та земельна ділянка, набута
внаслідок безоплатної передачі її
одному з подружжя із земель державної
або комунальної власності, у тому числі
приватизації.

Згідно зі ст.58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.

Суд прийшов до висновку, що оскільки
правовідносини подружжя щодо спірної
земельної ділянки виникли ще у 2006 році,
то вони регулюються нормами СК України
в редакції 2006 року, за якими
приватизована земельна ділянка не є
спільним майном подружжя та не
підлягає поділу. При цьому, Закон №
2913-VI, не має зворотної дії в часі і не
може бути застосований до спірних
правовідносин.

Таким чином, вищезазначена земельна
ділянка, набута відповідачем внаслідок
безоплатної передачі її із земель
комунальної власності, у зв'язку із чим
не є спільним майном подружжя в
розумінні ст.61 СК України та не входить
до складу спадкового майна і спадщина
на ? її частину після смерті ОСОБА_5 не
відкрилась.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 256 ЦПК
України, ст. ст. 1218, 1225, 1261, 1268, 1270 ЦК
України, ст..57, 60, 61, 63 СК України, ст.. 116,
125, 126 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення
факту володіння майном на праві
приватної власності та визнання права
власності на спадкове майно
задовольнити частково.

Встановити факт володіння ОСОБА_5
на праві приватної власності земельною
ділянкою, площею 0, 2186 га, що
розташована в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
право власності за кожним по 1/8 частині
житлового будинку під літ. «А», з
надвірними спорудами: двома навісами -
літ. «Б», «Г», санвузлом літ. «В»,
літньою кухнею літ. «Д», підвалом літ.
«У», двома цистернами - «І», «ІІ»,
мощіннями «ІІІ», «ІV» та огорожею
«№1.2.3.4», що розташований за адресою:
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
право власності за кожним по 1/8 частині
земельної ділянки, площею 0,2186 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
право власності за кожним по 1/8 частині
житлового будинку з надвірними
спорудами: навіс літ. «Б», гараж літ.
«В», мощіння «І», басейн «ІІ», огорожа
«№1-3», що розташований в АДРЕСА_2 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

В позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
частині визнання права власності на
земельну ділянку, площею 0,048 га, що
розташована в АДРЕСА_2 в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року - відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 діб до
Одеського апеляційного суду через
Біляївський районний суд.

Суддя :
С.В. Крачкова