Справа № 363/4261/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 грудня 2014 року Вишгородський районний
суд Київської області в складі:

головуючого судді
Підкурганного В.В.

при секретарі Грищенко К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вишгороді
Київської області скаргу ОСОБА_1 до
відділу ДВС Запорізького районного
управління юстиції на дії державного
виконавця

ВСТАНОВИВ:

скаржник звернувся до суду із названою
скаргою у якій просив визнати дії
державного виконавця органу ДВС
Запорізького управління юстиції по
винесенню постанови про повернення
виконавчого документу стягувачеві від
17 вересня 2014 року у ВП № 43570874
протиправними; скасувати зазначену
постанову; визнати бездіяльність
державного виконавця органу ДВС
Запорізького управління юстиції
Ільїної О.В. щодо невжиття всіх заходів
щодо з'ясування місця проживання
боржника у тому ж виконавчому
провадженні - ОСОБА_3 та зобов'язати
того ж державного виконавця поновити
ВП № 43570874 та звернутись до суду з
поданням про винесення ухвали про
розшук Боржника ОСОБА_3

Скарга обґрунтована тим, що вироком
Вишгородського районного суду
Киїївської області від 24 жовтня 2011 року
було засуджено ОСОБА_3 за частиною 1
статті 286 КК України та прийнято
рішення про стягнення на користь
скаржника моральної та матеріальної
шкоди, про що було видано виконавчий
лист, який і був пред'явлений до
виконання у встановленому законом
порядку. Але постановою державного
виконавця від 17 вересня 2014 року було
повернуто виконавчий документ
стягувачеві у зв'язку із тим , що
неможливо було встановити місце
знаходження боржника.

У судове засідання скаржник не
з'явився, надав суду електронне
повідомлення в якому скаргу підтримав
та просив про її задоволення.

Представник Відділу ДВС до суду не
з'явився, про день час та місце розгляду
скарги повідомлявся у встановленому
законом порядку, причини неявки суду не
відомі.

Боржник ОСОБА_3 надіслав на адресу суду
письмові пояснення, у яких просив
скаргу задовольнити частково.

Дослідивши письмові матеріали скарги,
суд дійшов висновку про те, що заявлені
вимоги підлягають задоволенню
виходячи із наступного.

У судовому засіданні встановлено,
Вишгородського районного суду
Київської області від 24 жовтня 2011 року
було засуджено ОСОБА_3 за частиною 1
статті 286 КК України та прийнято
рішення про стягнення на користь
потерпілого в рамках кримінальної
справи ОСОБА_1 моральної та
матеріальної шкоди, про що 31 січня 2012
року було видано виконавчий лист №
1-141/2011 (5-10).

Постановою про повернення виконавчого
документу від 17 вересня 2014 року у ВП №
43570874, стягувачеві було повернуто
зазначений виконавчий лист (а.с. 17)

З огляду на встановлені обставини
судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 383 ЦПК України,
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду зі скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до ЦПК
України, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до статті 10 ЦПК України, при
розгляді скарги, суд сприяв всебічному
і повному з'ясуванню обставин справи:
роз'яснив права та обов'язки, попередив
про наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті
47 Закону України «Про виконавче
провадження», виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо у
результаті вжитих державним
виконавцем заходів неможливо
встановити особу боржника, з'ясувати
місцезнаходження боржника - юридичної
особи, місце проживання, перебування
боржника - фізичної особи (крім
випадків, коли виконанню підлягають
виконавчі документи про стягнення
аліментів, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, у зв'язку з
втратою годувальника, а також
виконавчі документи про відібрання
дитини, за якими мають бути стягнуті
кошти чи інше майно, та інші виконавчі
документи, що можуть бути виконані за
безпосередньої участі боржника).

Згідно статті 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З урахуванням названих правових норми
та підстав для видачі виконавчого
листа ОСОБА_1 - як потерпілому, за
результатами ухвалення обвинувального
вироку за частиною 1 статті 286 КК
України відносно ОСОБА_3, суд вважає, що
дії державного виконавця при винесені
оскаржуваної постанови, не
ґрунтувалися на вимогах Закону.

Крім того, частиною 1 статті 286 КК
України визначено злочин, який полягає
у порушенні правил безпеки дорожнього
руху або експлуатації транспорту
особою, яка керує транспортним засобом,
що спричинило потерпілому середньої
тяжкості тілесне ушкодження.

Таким чином, вимоги скаржника щодо
визнання дій державного виконавця
органу ДВС Запорізького управління
юстиції по винесенню постанови про
повернення виконавчого документу
стягувачеві від 17 вересня 2014 року у ВП
№ 43570874 протиправними та щодо
скасування зазначеної постанови -
підлягають задоволенню, а порушені
права стягувача захисту з боку держави.

Вимоги скаржника щодо поновлення
виконавчого провадження №№ 43570874 не
можуть бути задоволенні судом, так як
прийняття судом рішення про скасування
спірної постанови саме по собі
зобов'язує його вчинити дії в межах
посадових обов'язків згідно положень
Закону України «Про виконавче
провадження».

Так само суд не в праві зобов'язати
державного виконавця вчиняти чи не
вчиняти певні дії у ВП № 43570874, з
урахуванням особливостей розгляду
скарг подібного виду, так як
задоволення таких вимог означатиме
втручання суду у діяльність іншого
органу державної влади. Таких
повноважень суд законом не наділений.

Також, не може бути визнана
протиправною бездіяльність державного
виконавця щодо не вчинення дій,
спрямованих на з'ясування місця
проживання боржника ОСОБА_3, так як
належних доказів які надавали суду
можливість прийти до висновку про
протиправність бездіяльності суб'єкта
владних повноважень в особі державного
виконавця Відділу ДВС Запорізького
районного управління юстиції, в
супереч вимогам статті 60 ЦПК України,
суду скаржником не надано.

Таким чином, скарга ОСОБА_1 підлягає
частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 383-387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 до відділу ДВС
Запорізького районного управління
юстиції на дії державного виконавця -
задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця
органу ДВС Запорізького управління
юстиції по винесенню постанови про
повернення виконавчого документу
стягувачеві від 17 вересня 2014 року у ВП
№ 43570874 протиправними.

Скасувати постанову про повернення
виконавчого документу стягувачеві від
17 вересня 2014 року у ВП № 43570874.

У задоволенні решти вимог скарги -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п'яти днів з дня
її проголошення до Апеляційного суду
Київської області через Вишгородський
районний суд Київської області.

Суддя