22-ц/775/1725/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Шатілова
Суддя - доповідач Кочегарова Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року
м.
Маріуполь

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області у складі :

головуючого Кочегарової
Л.М.,

суддів: Ігнатоля Т.Г.,
Попової С.А.,

при секретарі Брежнєві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
Донецької області від 11 листопада 2014
року у справі за скаргою ОСОБА_1 на
рішення державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції у
Донецькій області Новикової Л.О.,

в с т а н
о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_1
звернулася до суду зі скаргою на
рішення державного виконавця. Просила
скасувати постанову державного
виконавця Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції у Донецькій області (далі
Жовтневий ВДВС) Новикової Л.О. від 13
жовтня 2014 року ВП № 44991445 про відмову у
відкритті виконавчого провадження та
зобов'язати державного виконавця
відкрити виконавче провадження на
підставі поданої нею заяви про
примусове виконання судового наказу №
263/6319/14-ц від 11 липня 2014 року про
стягнення з ТОВ «Капітал-Вест»
заборгованості із заробітної плати.

Ухвалою Жовтневого районного
суду м. Маріуполя від 11 листопада 2014
року ОСОБА_1 у задоволені скарги
відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в
якій ставить питання про скасування
ухвали суду першої інстанції та
ухвалення рішення про задоволення
скарги, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, неповноту та неправильність
встановлених судом обставин, які мають
значення для справи.

ОСОБА_1 про час і місце
розгляду справи повідомлена, просила
розглянути апеляційну скаргу у її
відсутність.

Заслухавши суддя-доповідача,
заперечення проти апеляційної скарги
представника Жовтневого ВДВС
Новикової Л.О., перевіривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.312 ЦПК
України, розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановлює ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Судом встановлено, що 11 липня
2014 року Жовтневим районним судом
м.Маріуполя було видано судовий наказ
№ 263/6319/14-ц (2/263/689/2014) про стягнення з ТОВ
«Капітал-Вест» на користь ОСОБА_1
заборгованості по заробітній платі,
за період з серпня 2012 року по грудень
2012 року, в сумі 2 291,38 грн.

Судовий наказ було пред'явлено
до виконання Жовтневому ВДВС.

13 жовтня 2014 року державним
виконавцем Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції у Донецькій області Новиковою
Л.О. було винесено постанову ВП № 44991445
про відмову у прийняття до провадження
виконавчого документа та у відкритті
виконавчого провадження на підставі п.8
ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче
провадження» - наявність інших,
передбачених законом обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження.

Відмовляючи ОСОБА_1 у
задоволені скарги про скасування
вказаної постанови, суд першої
інстанції виходив з того, що на час
вирішення спору боржник за судовим
наказом - ТОВ «Капітал-Вест», перебуває
у стані припинення, а тому, ОСОБА_1 має
право звернутися з вимогою про
стягнення невиплаченої заробітної
плати до Голови комісії з припинення
діяльності товариства або
ліквідатора Медяника І.В., а у разі
відмови - звернутися до суду в порядку
позовного провадження.

Проте з висновками суду не
можна погодитися, тому що вони не
ґрунтується на законі та матеріалах
справи.

Відповідно до статей 1, 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
виконавче провадження - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів.
Державний виконавець зобов'язаний
вжити заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Згідно п.8 ч.1 ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження при
наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Державний виконавець
зобов'язаний провести виконавчі дії з
виконання рішення протягом шести
місяців з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження (ч. 2
ст. 30 Закону України «Про виконавче
провадження).

Заходами примусового
виконання рішень є: 1) звернення
стягнення на кошти та інше майно
(майнові права) боржника, у тому числі
якщо вони перебувають в інших осіб або
належать боржникові від інших осіб; 2)
звернення стягнення на заробітну плату
(заробіток), доходи, пенсію, стипендію
боржника; 3) вилучення в боржника і
передача стягувачу певних предметів,
зазначених у рішенні; 4) інші заходи,
передбачені рішенням (ст.32 Закону
України «Про виконавче провадження»).

Згідно ст.67 Закону України
«Про виконавче провадження», у разі
злиття, приєднання, поділу, виділу,
перетворення боржника - юридичної
особи стягнення за виконавчими
документами звертається на кошти та
інше майно тієї юридичної особи, на яку
відповідно до закону покладено
відповідальність за зобов'язаннями
боржника - юридичної особи. У разі
ліквідації боржника - юридичної особи
виконавчий документ надсилається
ліквідаційній комісії (ліквідатору)
для вирішення питання про подальший
порядок виконання рішення у
встановленому законом порядку. У разі
надходження виконавчого документа до
ліквідаційної комісії (ліквідатора)
арешт з майна боржника знімається за
постановою державного виконавця,
затвердженою начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. У разі якщо
виконавчий документ надіслано
ліквідаційній комісії (ліквідатору),
виконавче провадження підлягає
закінченню в порядку, встановленому
цим Законом.

Відповідно до ст.383, 385 ЦПК
України сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду зі скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи. Скаргу може бути подано до
суду у десятиденний строк з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав чи
свобод. Пропущений з поважних причин
строк для подання скарги може бути
поновлено судом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.387 ЦПК
України, за результатами розгляду
скарги суд постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Як вбачається зі справи, 11
липня 2014 року Жовтневим районним судом
м.Маріуполя видано судовий наказ, про
стягнення з ТОВ «Капітал-Вест» на
користь ОСОБА_1 заборгованості із
заробітної плати в сумі 2 291, 38 грн.
Судовий наказ набрав чинності 11 серпня
2014 року та виданий 30 вересня 2014 року
(а.с.4).

6 жовтня 2014 року ОСОБА_1
подала Жовтневому ВДВС заяву про
примусове виконання судового наказу
(а.с.13).

Постановою державного
виконавця Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції у Донецькій області Новикової
Л.О. від прийняття 13 жовтня 2014 року
відмовлено у прийнятті до провадження
виконавчого документа та у відкритті
виконавчого провадження на підставі
п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про
виконавче провадження» (а.с.2).

Зважаючи на те, що ОСОБА_1
отримала постанову про відмову у
відкриття виконавчого провадження за
межами десятиденного строку на її
оскарження та навела обставини щодо
неможливості оскаржити рішення
державного виконавця з поважних
причин, апеляційний суд вважає
необхідним поновити заявниці строк для
подання скарги на постанову державного
виконавця від 13 жовтня 2014 року (а.с.3).

При вирішенні питання про те, чи є
наведені підстави поважними для
поновлення строку звернення до суду з
відповідною скаргою, суд апеляційної
інстанції бере до уваги те, що
вичерпного переліку таких підстав ЦПК
не містить, вони у кожному конкретному
випадку залежать від певних ситуацій.
При цьому, судом також враховувалася
прецедентна практика Європейського
суду з прав людини щодо застосування
статті 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, яка
гарантує справедливий судовий розгляд,
а виконання рішення суду є
завершальною частиною розгляду
цивільної справи.

Зі справи вбачається, що
згідно з інформацією Жовтневого ВДВС,
рішення про відмову у відкритті
виконавчого провадження прийнято у
зв'язку із тим, що боржник за судовим
наказом ТОВ «Капітал-Вест»
знаходиться у стадії припинення і тому,
державний виконавець не знайшов
підстав для відкриття виконавчого
провадження та прийняття заходів
примусового виконання судового
рішення (а.с.9-12).

Відповідно до довідки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ
«Капітал-Вест» з 17 квітня 2013 року
перебуває у стані припинення. Головою
комісії з припинення або ліквідатором
є Медяник І.В.(а.с.19-20).

Однак, колегія суддів вважає,
що оскільки, як на час розгляду справи
у суді першої інстанції, так і у суді
апеляційної інстанції, юридична особа
ТОВ «Капітал-Вест» не ліквідоване,
відповідно до ст. 104 ЦК України, то
достатніх правових підстав у
державного виконавця для винесення
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження, з посиланням
на п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про
виконавче провадження», не було.

Висновки суду про те, що
ОСОБА_1 має право звернутися з вимогою
про стягнення невиплаченої заробітної
плати до Голови комісії з припинення
або ліквідатора Медяника І.В., а у разі
відмови - до суду, з урахуванням
положень ст. 110 ЦК України, є
неспроможними, оскільки такі дії
заявниця могла виконувати до ухвалення
судового рішення про стягнення
заборгованості по заробітній платі 11
липня 2014 року.

Суд першої інстанції не
врахував, що ТОВ «Капітал-Вест»
знаходиться у стадії припинення з 17
квітня 2013 року і строк для заявлення
кредиторами своїх вимог був
встановлений до 26 червня 2013 року (а.с.19).

Отже, в даному випадку,
виникла стадія виконання судового
рішення у примусовому порядку і тому,
згідно з положеннями ст.67 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець повинен виконати
ряд дій, направлених на виконання цього
рішення.

За таких обставин, висновок
суду першої інстанції про
правомірність рішення державного
виконавця про відмову у відкритті
виконавчого провадження, є невірним та
таким що суперечить положенням Закону
України «Про виконавче провадження»,
тому, доводи апеляційної скарги є
обґрунтованими і ухвала суду про
відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1
підлягає скасуванню.

Крім того, з апеляційної
скарги ОСОБА_1 вбачається, що у
добровільному порядку керівник
товариства, який і є Головою
ліквідаційної комісії , відмовився
від задоволення її вимог про виплату
заборгованості із заробітної плати, що
і стало причиною для її звернення до
суду за захистом порушеного права.

Отже, з урахуванням норм
матеріального права та обставин
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова державного виконавця
Новикової Л.О. від 13 жовтня 2014 року про
відмову у прийнятті до провадження
виконавчого документа та у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання судового наказу № 263631914-ц, є
незаконною.

При цьому, колегія суддів
враховує висновки, викладені у Рішенні
Конституційного Суду України у справі
за конституційним зверненням
акціонерної компанії "Харківобленерго"
щодо офіційного тлумачення положень
пункту 2 частини другої статті 17, пункту
8 частини першої статті 26, частини
першої статті 50 Закону України "Про
виконавче провадження", в якому
зазначено, що відповідно до Основного
Закону України держава забезпечує
захист прав усіх суб'єктів права
власності і господарювання; усі
суб'єкти права власності рівні перед
законом; права і свободи людини і
громадянина захищаються судом; судові
рішення ухвалюються судами іменем
України і є обов'язковими до виконання
на всій її території; обов'язковість
рішень суду є однією з основних засад
судочинства (частина четверта статті 13,
частина перша статті 55, частина п'ята
статті 124, пункт 9 частини третьої
статті 129).

Згідно з частиною другою
статті 13 Закону України "Про судоустрій
і статус суддів" від 7 липня 2010 року N
2453-VI судові рішення, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України.

Конституційний Суд України
неодноразово зазначав, що виконання
судового рішення є невід'ємною
складовою права кожного на судовий
захист і охоплює, зокрема, законодавчо
визначений комплекс дій, спрямованих
на захист і відновлення порушених прав,
свобод, законних інтересів фізичних та
юридичних осіб, суспільства, держави
(пункт 2 мотивувальної частини Рішення
від 13 грудня 2012 року N 18-рп/2012);
невиконання судового рішення загрожує
сутності права на справедливий розгляд
судом (пункт 3 мотивувальної частини
Рішення від 25 квітня 2012 року N 11-рп/2012).

Одночасно Конституційний Суд
України бере до уваги практику
Європейського суду з прав людини, який,
зокрема, в рішенні у справі "Шмалько
проти України" від 20 липня 2004 року
вказав, що право на виконання судового
рішення є складовою права на судовий
захист, передбаченого статтею 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, для цілей якої
виконання рішення, ухваленого
будь-яким судом, має розцінюватися як
складова частина судового розгляду
(пункт 43).

Таким чином, право на судовий
захист є конституційною гарантією прав
і свобод людини і громадянина, а
обов'язкове виконання судових рішень -
складовою права на справедливий
судовий захист.

Зважаючи на те, що рішенням
державного виконавця ОСОБА_1 була
позбавлена можливості отримати
задоволення своїх прав шляхом
примусового виконання судового
рішення, а суд першої інстанції не
захистив права заявниці шляхом
скасування постанови від 11 липня 2014
року, колегія суддів дійшла висновку
про необхідність задоволення
апеляційної скарги ОСОБА_1, скасування
постанови державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції у
Донецькій області Новикової Л.О. від 13
жовтня 2014 року про відмову у прийнятті
до провадження виконавчого документа
та у відкритті виконавчого провадження
з примусового виконання судового
наказу № 263631914-ц, виданого Жовтневим
районним судом м.Маріуполя про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Капітал-Вест» на
користь ОСОБА_1 заборгованості по
виплаті заробітної плати у розмірі 2
291,38 грн.

Порушене Жовтневим ВДВС
право ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом
зобов'язання Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції у Донецькій області вирішити
питання про відкриття виконавчого
провадження за заявою ОСОБА_1 щодо
виконання судового наказу від 13 жовтня
2014 року у відповідності до вимог
закону.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
11 листопад 2014 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на
звернення до суду.

Постанову державного
виконавця Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції у Донецькій області Новикової
Л.О. від 13 жовтня 2014 року про відмову у
прийнятті до провадження виконавчого
документа та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
судового наказу № 263631914-ц, виданого
Жовтневим районним судом м.Маріуполя
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Капітал-Вест» на
користь ОСОБА_1 заборгованості по
виплаті заробітної плати у розмірі 2
291,38 грн. - скасувати.

Зобов'язати Жовтневий відділ
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції у Донецькій області вирішити
питання про відкриття виконавчого
провадження за заявою ОСОБА_1 щодо
виконання судового наказу від 13 жовтня
2014 року у відповідності до вимог
закону.

Ухвала набирає законної сили
з моменту проголошення і може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Л.М.Кочегарова

Судді
Т.І.Ігнатоля

С.А.Попова