У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів:Мартинюка В.І., Наумчука М.І.,
Мостової Г.І., Олійник А.С.,-розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, який діє в своїх
інтересах та інтересах малолітньої
ОСОБА_8, Комунального підприємства
«Дирекція замовника з управління
житловим господарством Дарницького
району м. Києва», третя особа - Орган
опіки та піклування Дарницької
районної у м. Києві державної
адміністрації, про зміну договору
найму жилого приміщення, за касаційною
скаргою ОСОБА_6 в особі представника
ОСОБА_9 на рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 04 липня 2014
року та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду м. Києва від 27 серпня
2014 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_7, Комунального
підприємства «Дирекція замовника з
управління житловим господарством
Дарницького району м. Києва» (далі - КП
«Дирекція замовника з управління
житловим господарством Дарницького
району м. Києва»), третя особа - Орган
опіки та піклування Дарницької
районної у м. Києві державної
адміністрації, про зміну договору
найму жилого приміщення - квартири
АДРЕСА_1. Позовні вимоги позивач
обґрунтовувала тим, що між нею і її
сином - відповідачем ОСОБА_7
погіршились стосунки з приводу
користування та утримання спірної
квартири, останній не бажає в
добровільному порядку здійснювати
оплату за користування жилим
приміщенням та наданим
житлово-комунальним послугам. Позивач
просила змінити договір найму жилого
приміщення шляхом виділення їй у
користування ізольовану жилу кімнату
площею 11,5 кв.м, а відповідачу
ОСОБА_7 разом з дочкою ОСОБА_8 -
ізольовану жилу кімнату, площею
19,1 кв.м. Місця загального користування
у спірній квартирі залишити у
спільному користуванні. Також просила
зобов'язати КП «Дирекція замовника з
управління житловим господарством
Дарницького району м. Києва» укласти
окремі договори найму жилого
приміщення з ОСОБА_6 на кімнату 11,5 кв.м,
з ОСОБА_7 - на кімнату 19,1 кв.м.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 04 липня 2014 року, залишеним без
змін ухвалою колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду м. Києва від 27 серпня
2014 року, в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 в особі
представника ОСОБА_9 просить судові
рішення першої та апеляційної
інстанцій скасувати та ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Судами встановлено, що позивачу ОСОБА_6
14 грудня 1988 року був наданий ордер на
жиле приміщення № 42039 серії В на сім'ю у
складі двох осіб: її та її сина ОСОБА_7
на зайняття жилого приміщення площею
30,52 кв.м, яке складається з двох кімнат
за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Як вбачається з довідки (форма №3) від 10
липня 2013 року №400, виданої КП «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району м.
Києва» (а.с. 7), в спірній квартирі
зареєстровано 3 особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
неповнолітня дитина останнього ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Відповідно до листа КП «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району м.
Києва» від 25 липня 2013 року №45/Д-694 «Про
розподіл особових рахунків та зміну
договору найму», позивачу відмовлено в
укладенні окремого договору найму з
нею на кімнату 11,5 кв.м у спірній
квартирі, у зв'язку з відсутністю згоди
між нею та іншими зареєстрованими в
квартирі особами (а.с. 15).

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
м. Києва від 18 червня 2013 року, рішення
Дарницького районного суду м.
Києва від 16 квітня 2013 року в частині
задоволення позовних вимог про
зобов'язання КП «Дирекція замовника з
управління житловим господарством
Дарницького району м. Києва» укласти з
ОСОБА_6 окремий договір найму жилого
приміщення на кімнату площею 11,5 кв.м у
квартирі АДРЕСА_1 скасовано та ухвалено
в цій частині нове рішення, яким у
задоволенні цієї частини позову
відмовлено з тих підстав, що КП
«Дирекція замовника з управління
житловим господарством Дарницького
району м. Києва» не було залучено до
участі у справі в якості відповідача. В
решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін (а.с. 47-49).

Зі змісту ст. 103 Житлового кодексу
Української РСР (далі - ЖК Української
РСР) вбачається, що договір найму
жилого приміщення може бути змінено
тільки за згодою наймача, членів його
сім'ї і наймодавця, за винятком
випадків, передбачених Основами
житлового законодавства Союзу РСР і
союзних республік, іншими
законодавчими актами Союзу РСР і цим
Кодексом.

Член сім'ї наймача вправі вимагати, за
згодою інших членів сім'ї, які
проживають разом з ним, укладення з ним
окремого договору найму, якщо жилу
площу, що припадає на нього, може бути
виділено у вигляді приміщення, яке
відповідає вимогам статті 63 цього
Кодексу.

У разі відмовлення членів сім'ї дати
згоду на укладення окремого договору
найму, а також у разі відмови
наймодавця в укладенні такого договору
спір може бути вирішено в судовому
порядку (ч. 1,2 ст. 104 ЖК Української РСР).

Частиною 2 статті 50 ЖК Української РСР
передбачено, що при наданні жилих
приміщень не допускається заселення
однієї кімнати особами різної статі,
старшими за дев'ять років, крім
подружжя.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, дійшов вірного та
ґрунтовного висновку про те, що вимоги
позивача істотно порушують житлові
права відповідача ОСОБА_7 та його
неповнолітньої дочки ОСОБА_8, зокрема,
відповідно до ч. 2 ст. 50 ЖК Української
РСР при наданні житлових приміщень не
допускається заселення однієї кімнати
особами різної статі, старшими за
дев'ять років, крім подружжя, а
неповнолітній доньці відповідача
станом на день звернення до суду з
позовом виповнилося 11 років.

Доводи касаційної скарги про
невідповідність висновків судів
першої та апеляційної інстанцій
обставинам справи, неправильне
застосування судами норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права не ґрунтуються на
матеріалах справи, що відповідно до ст.
337 ЦПК України є підставою для
відхилення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 в особі
представника ОСОБА_9 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 04 липня 2014 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
м. Києва від 27 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді: В.І.
Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук А.С.
Олійник