АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8438/14
Справа № 639/8255/14ц
Головуючий 1 інст. - Труханович В.В.
Категорія : стягнення заборгованості
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 грудня 2014 року судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

с у д д і в
Шевченко Н.Ф.,

Кокоші В.В.,

при
секретарі Харченко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» на
заочне рішення Жовтневого районного
суду м.Харкова від 16 жовтня 2014 року

по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення 23185,27 грн. суми
заборгованості, що складається із
заборгованості по кредиту, відсотків
за користування кредитом, комісії та
штрафних санкцій за невиконання
прийнятих зобов'язань за кредитним
договором від 19 жовтня 2011 року.

На обґрунтування позовних вимог банк
посилався на те, що відповідач отримала
кредит у розмірі 16000 грн. у вигляді
відновлювального кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою 30% річних за
користування кредитом на суму залишку
заборгованості у відповідності до Умов
та Правил надання банківських послуг ,
затверджених наказом правління банком
№ СП -2010-256 від 6 березня 2010 року, на які
позичальник дала згоду підписанням
заяви разом з тарифами банку про
укладання договору про надання
банківських послуг та отримання
платіжної картки кредитка
«Універсальна».

Зазначивши, що відповідач відповідно
до п.2.1.1.5.5 Умов прийняла на себе
зобов'язалась погашати заборгованість
за кредитом, відсотками, а при
невиконанні зобов'язань за п.2.1.1.7.6 Умов
сплачувати встановлені договором
штрафні санкції на підставі розрахунку
заборгованості станом на 24 липня 2014
року, представник банк просив
задовольнити позов у повному обсязі.

Заочним рішенням Жовтневого районного
суду м.Харкова від 16 жовтня 2014 року у
позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить новим рішенням
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі з посиланням на підставність та
обґрунтованість позову, неправильне
застосування судом норм матеріального
і порушення вимог процесуального права
при вирішенні справи.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної
скарги, колегія відповідно до ч.1 с.309
ЦПК України вирішила апеляційну скаргу
ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити,
рішення районного суду скасувати,
виходячи з наступного.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підстави
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст..61 цього
Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд розглядає цивільні справи, згідно
до ч.1 ст.11 ЦПК України в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відмовляючи у позові банку за
недоведеності факту укладання ОСОБА_3
кредитного договору та виникнення
заборгованості по кредиту, відсотках
та сум нарахованих пені, комісії та
штрафних санкцій за невиконання
зобов'язань, прийнятих відповідачем ,
такого висновку суд дійшов з
посиланням на те, що неможливо
встановити, що анкета-заява від імені
ОСОБА_3 про приєднання до Умов і Правил
надання банківських послуг від 19
жовтня 2011 року підписана нею, відсутні
докази про отримання нею кредиту з
лімітом в 16000 грн., розрахунок
заборгованості не містить інформації
щодо часу утворення заборгованості та
посилання на відповідні платіжні
документи на її погашення, що не може
слугувати підставою для стягнення сум,
як заборгованих, у зв'язку з
відсутністю первинної бухгалтерської
документації.

Проте з таким висновком суду
погодитись не можна, у зв'язку з
порушенням судом вимог процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини.

Згідно до положень ст..213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим, таким, яким суд,
виконавши усі вимоги цивільного
судочинства вирішив справу відповідно
закону. Під час ухвалення рішення, суд
за нормою ч.1 ст.214 цього Кодексу вирішує
питання про наявність обставин, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення
та якими доказами вони
підтверджується, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідач на виклики до суду, у судові
засідання двічі не з'являлась,
письмових заперечень проти позову або
будь-яких заяв з цього приводу до суду
не подавала.

Суд, ухвалюючи заочне рішення про
недоведеність позову до неї на вказані
обставини не звернув уваги та не
врахував те, що за нормами ст..60 ЦПК
України вона зобов'язана довести свої
заперечення на позов належними та
допустимими доказами, фактично
вирішивши справу на її користь на
припущеннях.

При цьому судом, не враховане те, що
банком на підтвердження позовних вимог
до ОСОБА_3, про стягнення
заборгованості додані анкета-заява про
приєднання до Умов та Правил надання
банківських послуг від 19 жовтня 2011
року з її персональними даними, довідка
про умови кредитування з використанням
кредитки «Універсальна» з визначенням
пільгового періоду по договору, копія
її паспорту громадянина України з
особистим посвідченням, розрахунком
заборгованості по кредиту, відсотках,
непогашенні суми комісії пені та
штрафних санкцій за невиконання
прийнятих зобов'язань за договором
приєднання до Умов та Правил надання
банківських послуг, затверджених
наказом Голови правління банку від 6
березня 2010 року № СП -2010-256, про права та
обов'язки сторін, з якими погодилась
відповідач при підписанні
анкеті-заяви, в тому числі право банку
на підставах п.1.1.3.2 в односторонньому
порядку без попереднього повідомлення
позичальника змінювати розміри
кредитного ліміту, а при порушенні ним
строків платежів сплачувати банку
штрафні санкції відповідно п.п.1.1.5.20 ,
п.п.1.1.5.32, п.п.2.1.1.12.8.1 та п.п. 2.1.1.15.1 даних
Умов.

Колегія вважає також безпідставними
посилання суду на відсутність
документів бухгалтерського обліку по
здійсненим фінансовим операціям, по
рахунку відповідача як доказів
наявності між сторонами кредитних
правовідносин, оскільки такі посилання
не ґрунтуються на Умовах та Правилах
надання фінансових послуг, з якими
погодилась відповідач, за п.1.1.3.2.4 яких
прирівнюється до електронного підпису
здійснення платіжних операцій в
системах дистанційного обслуговування
- банкоматах, терміналах
самообслуговування і на сайті банку.

Згідно розрахунку заборгованості
ОСОБА_3 станом на 24 липня 2014 року не
погашені 15568,44 грн. за кредитом, за
відсотками - 5286,58 грн., також нараховані
750 грн. комісії, штрафи - 500 грн.
фіксованої частини та 1080,25 грн.
процентної складової, а всього 23185,27
грн.

З огляду на викладені обставини та
враховуючи те, що відповідач на
спростування заявленого позову не
подала жодних доказів та не з'явилась у
судове засідання до суду апеляційної
інстанції, як й до суду першої
інстанції, колегія відповідно до Умов
та Правил надання фінансових послуг ,
за якими вона отримала кредит та
положень ст..ст. 526, 611 ЦК України про
загальні умови виконання зобов'язання
та правові наслідки його порушення, на
підставах ст..1054 цього Кодексу ,
вирішила рішення районного суду
скасувати, позовні вимоги банку
задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст..ст. 303, 304, 309 ч.1 , 313, 314 ЦПК
України, колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк»
задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду
м.Харкова від 16 жовтня 2014 року
скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1) на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 23185,27 грн.
заборгованості за кредитним договором
від 19 жовтня 2011 року суми, яка
складається із заборгованості по
кредиту - 15568,44 грн., по відсотках - 5286,58
грн., по комісії - 750 грн., по штрафу - 1580,25
грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» 364,80 грн. судових витрат на
справляння судового збору при
зверненні до суду та апеляційному
оскарженню рішення.

Рішення набирає законної сили після
проголошення але протягом двадцяти
днів може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді