Провадження №2/748/1069/14
Єдиний унікальний № 748/3432/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року

м. Чернігів

Чернігівський районний суд
Чернігівської області у складі
головуючого судді Криворученка Д.П.,
секретарі Сидор А.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі
суду в м. Чернігові цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Іванівської
сільської ради Чернігівського району
Чернігівської області про визнання
права власності на житловий будинок з
господарськими спорудами в порядку
спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом,
в якому просять визнати за ними право
власності на домоволодіння,
розташоване по АДРЕСА_1, по ? частині за
кожною, як за спадкоємцями першої черги
за законом, після смерті матері ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. Після уточнення
позовних вимог позивачі, крім іншого,
просили встановити юридичний факт
того, що за життя ОСОБА_3 фактично
прийняла спадщину, що відкрилась після
смерті її матері ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позов обґрунтовується тим, що
зазначений спірний будинок був
власністю ОСОБА_4, спадщину якої
фактично прийняла її дочка ОСОБА_3, отже
вона фактично вступила у володіння та
розпорядження спадковим майном своєї
матері, однак за життя у встановленому
законом порядку не оформила право
власності на успадкований будинок, що
відповідно і стало перепоною у
позивачів у отриманні свідоцтв про
право на спадщину в нотаріальному
порядку.

До судового засідання від позивачів
надійшли заяви з проханням справу
розглянути за їх відсутності та
задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, від сільського
голови завчасно надійшла заява з
проханням справу розглянути за
відсутності їх представника,
заперечень щодо позову не має.

Суд, дослідивши усі наявні матеріали
справи, встановивши наявність
обставин, якими обґрунтовуються
вимоги, визначившись щодо
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами, а також щодо
правових норм, якими врегульовані ці
правовідносини, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Достовірно встановлено, що власником
нерухомого майна по АДРЕСА_1 була
ОСОБА_4, 1924 р.н., що підтверджується
технічною документацією на будинок та
довідками Іванівської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області №1173 від 30.08.2013 року і №616, №617
від 20.05.2014 року, з яких вбачається, що
згідно по господарської книги №2 за
1996-2000 роки за вищезазначеною адресою за
ОСОБА_4 значиться земельна ділянка
орієнтовною площею 0,05 га, а також вона є
власником будинку, однак свідоцтво про
право власності в архіві сільської
ради не збереглося. /а.с.21, 22, 26-31/

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 75
років у с. Іванівка, Чернігівського
району, Чернігівської області,
підтвердженням чого є запис акту про
смерть №84 від 21.12.1999 року. /а.с.14/

Як видно з довідки №951 від 07 серпня 2010
року Іванівської сільської ради
Чернігівського району, станом на день
смерті ОСОБА_4, з нею по АДРЕСА_1
проживала її онука ОСОБА_1. /а.с.25/

Родинні відносини між померлою ОСОБА_4,
як матір'ю та ОСОБА_3, як його дочкою,
встановлені рішенням Деснянського
районного суду м. Чернігова справа
№750/3999/14, провадження №2о/750/105/14 від
14.05.2014 року, яке набрало законної сили.
/а.с.9-11/

Відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з довідки Іванівської
сільської ради Чернігівського району
№1156 від 07.10.2014 року, ОСОБА_3 після смерті
своєї матері ОСОБА_4 фактично вступила
у володіння житловим будинком АДРЕСА_1
/а.с.23/

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Провівши аналіз вищевказаних
документів у їх сукупності, зіставивши
їх дані між собою, суд дійшов
однозначного висновку, що померла
ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину, що
відкрилась після смерті ОСОБА_4.

Згідно приписів ст.529 ЦК УРСР (в
редакції чинній на час відкриття
спадщини ОСОБА_4 ), при спадкоємстві за
законом спадкоємцями першої черги є, в
рівних частках, діти (у тому числі
усиновлені), дружина і батьки
(усиновителі) померлого. Для придбання
спадщини необхідно, щоб спадкоємець її
прийняв. Не допускається прийняття
спадщини під умовою або з
застереженнями. Прийнята спадщина
визнається належною спадкоємцеві з
моменту відкриття спадщини (ст.548 ЦК
УРСР). Статтею 549 ЦК УРСР визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину: якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном; якщо він
подав державній нотаріальній конторі
за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини

З наведеного суд робить висновок,
що оскільки дочка померлої ОСОБА_4,
вступила в управління і володіння
нерухомим майном останньої, то
відповідно вона стала фактичним
власником домоволодіння по АДРЕСА_1
однак юридично своє право власності не
зареєструвала.

Суд, роблячи такий висновок, бере
до уваги те, що відповідно до приписів
ст.560 ЦК УРСР спадкоємець закликаний до
спадкоємства може, а не зобов'язаний
одержати в державній нотаріальній
конторі за місцем відкриття спадщини
свідоцтво про право на спадщину.

Повторне свідоцтво про смерть серії «
НОМЕР_1 свідчить, що ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 59 років в м.
Чернігові. /а.с.15/

Родинні відносини між померлою ОСОБА_3,
як матір'ю та ОСОБА_1 і ОСОБА_2, як дітьми
останньої, підтверджуються
достовірними доказами, зокрема
свідоцтвами про народження, витягами з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян про шлюб щодо
підтвердження дошлюбного прізвища,
повторним свідоцтвом про розірвання
шлюбу. /а.с.16-19/

Таким чином, ОСОБА_1 і ОСОБА_2, в силу
приписів ст.1261 ЦК України, є
спадкоємцями за законом першої черги
до майна матері ОСОБА_3, після її смерті.

Відповідно вимог ст.1268 ЦК України
спадкоємець за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини. Спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст.1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї.

Згідно до вимог ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Згідно довідки приватного нотаріуса
Чернігівського міського нотаріального
округу Завалієва А.А. №776/02-14 від 25.11.2014
року та постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії, позивачі
прийняли спадщину після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 їх матері ОСОБА_3 і 10.11.2014
року нотаріусом заведено спадкову
справу №35/2014. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є
єдиними спадкоємцями, інших
спадкоємців немає. Свідоцтво про право
на спадщину на спірне домоволодіння не
видавалось. /а.с.24, 37/

Відповідно до положень ст.392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Враховуючи, що за життя спадкодавець не
оформила та не зареєструвала своє
право власності на вказане вище
нерухоме майно, то це унеможливлює
реалізацію спадкових прав позивачів як
спадкоємців першої черги за законом та
перешкоджає в реєстрації їх речових
прав.

Суд бере до уваги і те, що згідно ч.4 ст.3
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачено, що
права на нерухоме майно, що виникли до
набрання чинності цим Законом,
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації, передбаченої
цим Законом, за таких умов: якщо
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов
об'єктивного висновку про наявність
підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.529, 548, 549, 560 ЦК УРСР, ст.392, 1261, 1268,
1270,1297 ЦК України, ст.ст.10, 11, 158, 174, 197, 209,
212-215, 256, 294 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що за
життя ОСОБА_3 фактично прийняла
спадщину, що відкрилась після смерті її
матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
власності, по ? частині за кожною, на
житловий будинок з господарськими
спорудами за адресою: АДРЕСА_1, як за
спадкоємцями першої черги за законом
після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Чернігівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Криворученко Д.П.