Єдиний унікальний номер 205/9040/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року Ленінський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючого судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 ,29 жовтня 2014
року звернулася до Ленінського
районного суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення боргу.

В обґрунтування позовних вимог
зазначивши, що 01 листопада 2013 року між
позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
укладено договір позики, який
посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та
зареєстровано в реєстрі за №5884.

Згідно п.1 Договору позики ,
позикодавець надала у власність
відповідача грошові кошти в сумі 14 000,00
грн. , строком до 01.05.2014р.

Сторони домовились, що боржник
повертатиме борг протягом 6 місяців
рівними платежами.

Згідно п. 2 Договору позики,
відповідач зобов'язалася повернути
позивачу суму позики, сплачуючи
щомісячно 2335,00 грн.

Вказані кошти відповідач
зобов'язався повернути 01.05.2014 року.

Кошти не були повернуті в строк.

На підставі вищевикладеного,
позивачка просить стягнути з
відповідачки в судовому порядку суму
боргу в розмірі 14000 грн., суму пені у
розмірі 1955,70грн., 3% річних у розмірі
293,83грн., інфляційні збитки у розмірі
1559,30 грн. та судові витрати .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилася, надавши заяву про розгляд
справи у її відсутність, позов
підтримала в повному обсязі та просила
задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2
не з'явилася, надавши заяву про розгляд
справи у її відсутність, в якій позовні
вимоги визнала частково, а саме в
частині основного боргу в розмірі 14000,00
грн. в іншій частині позовних вимог
просила відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду
встановлено, що 21 листопада 2013 року між
сторонами був укладений Договір
позики, посвідчений приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
та зареєстрованого в реєстрі за №5884,
згідно якого ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 суму
коштів в розмірі 14000,00 грн. зі строком
повернення до 01.05.2014 року /а.с.7/

Відповідно до п.2 Договору
позики від 21.11.2013р. позичальник
зобов'язується повернути Позикодавцю
зазначену вище суму позики, сплачуючи
щомісячно виплати у розмірі 2335,00 грн.

Однак, у вказаний строк ОСОБА_2
належним чином свої зобов'язання не
виконала.

Згідно статті 1049 ЦК
України, позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.
Згідно статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а при
відсутності таких умов і вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
застосовуються.

Згідно частини 1 статті 1050 ЦК
України, якщо позичальник не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

Згідно статті 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, у зв'язку з тим,
що ОСОБА_2 зобов'язання за договором
позики не виконала, суд вважає, що
позовні вимоги про стягнення з
відповідача на користь позивача суми
боргу в розмірі 14 000,00 грн. підлягають
задоволенню, оскільки є
обґрунтованими, законними та в повному
обсязі доведеними з боку позивача.

Також, відповідно до п.4
Договору позики від 21.11.2013р., у разі
неповернення боргу в сумі і строки,
передбачені даним договором,
позичальник зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст..625 ЦК
України, а також пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожен день прострочення повернення
грошових коштів.

Таким чином, позовні вимоги
позивачки про стягнення пені у розмірі
1955,70 грн. підлягають задоволенню.

Крім, того, статтею 625 ч.2 ЦК
України передбачено , що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання , на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми,
якщо інший розмір не встановлений в
договорі.

Отже, позовні вимоги в
частині стягнення з ОСОБА_2 3% річних в
розмірі 293,83 грн., та інфляційних
збитків у розмірі 1559,30 грн., також
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

На підставі вищевикладеного,
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими і такими що підлягають
задоволенню.

В силу статті 88 ЦПК України, з
відповідача належить стягнути на
користь позивача судовий збір в
розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 526, 533, 610-611, 625-626, 1046-1049 ЦК України,
ст.ст.10, 15, 57-60, 66, 88, 213-215, ЦПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу
-задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН: НОМЕР_1
на користь ОСОБА_1, ІПН:НОМЕР_2 суму
боргу у розмірі 17808,83 грн., що
складається з: сума основного боргу у
розмірі 14000,00 грн., сума пені у розмірі
1955,70 грн., 3% річних у розмірі 293,83 грн.,
інфляційні збитки у розмірі 1559,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН: НОМЕР_1
на користь ОСОБА_1, ІПН:НОМЕР_2 судові
витрати у розмірі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з
дня отримання копії рішення.

Суддя
Н.Г. Остапенко