Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/4431/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2014 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Надопта
А.А,

при секретарі - Онисько С.С.,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду м. Виноградів цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Теківської
сільської ради Виноградівського
району про визнання права власності на
спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1, звернула ся до суду з
позовною заявою до Теківської
сільської ради Виноградівського
району про визнання права власності на
спадкове майно.

Вимоги позову мотивовано тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помера моя мати-ОСОБА_2.

Як вбачається із Рішення
Виноградівського районного суду від
22.11.2013 року по справі за №299/3769/13-ц, за
позивачкою визнано право власності на
спадковий житловий будинок, який
розташований в АДРЕСА_1.

Рішення вступило в законну силу.

Разом з тим, при постановленні даного
рішення позивачкою не було зазначено
про наявність спадкової земельної
ділянки, на якій розташований
вищезначений спадковий будинок,
поскільки на той час звернення до суду
позивачка не змогла знайти серед
документів своєї покійної матері
оригінал Державного акту на дану
земельну ділянку.

Таким чином після смерті матері
позивачки-ОСОБА_2, відкрилася спадщина,
в тому числі і на земельну, загальною
площею 0,27 га, яка розташована в АДРЕСА_1
та належав моїй матері, згідно до
Державного акту на право приватної
власності на землю, серії ІV-ЗК №011192,
виданого Теківською сільською радою
Виноградівського району 14.02.2002 року,
про що в Книзі записів державних актів
на право власності на землю, зроблено
запис за №270.

Позивачка в порядку передбаченому ч.3
ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину,
оскільки постійно проживала із
спадкодавцем на момент відкриття
спадщини у житловому будинку,
розташованому в АДРЕСА_1. Дана
обставина також підтверджується
відміткою про зареєстроване місце
проживання позивачки у її внутрішньому
паспорті громадянина України.

На даний момент, оригінал Державного
акту на право приватної власності на
землю, серії ІV-ЗК №011192 матері
позивачки -втрачено .

Оголошення про втрату оригіналу
Державного акту на право приватної
власності на землю, серії ІV-ЗК №011192,
виданого Теківською сільською радою
від 14.02.2002 року, опубліковано мною в
газеті «Новини Виноградівщини»за
№47(8395) від 22.11.2014 року.

У зв'язку із необхідністю оформлення
спадщини та втратою вище зазначеного
оригіналу правовстановлюючого
документу, позивачка звернулася до
Управління Держземагенства у

Виноградівському районі Закарпатської
області про видачу їй дублікату
Державного акту на право приватної
власності на ім"я її покійної матері
ОСОБА_2, однак позивачці ОСОБА_1, було
рекомендовано звернутися до
Виноградівського районного суду із
позовом про визнання за нею права
власності на дане спадкове майно.

Позивачка ОСОБА_1, будучи належним
чином повідомлена про день, час і місце
розгляду справи в судове засідання не
з"явилася, однак до суду подала
письмову заяву про розгляд справи за її
відсутності, та про те, що заявлені
позовні вимоги підтримує повністю та
просить суд такі задоволити.

Відповідач-представник Теківської
сільської ради Виноградівського
району, про день, час та місце розгляду
справи будучи належним чином
повідомлений належним чином своєчасно,
в судове засідання не з'явився, однак до
суду подав письмову заяву про розгляд
справи за його відсутності та про те, що
не заперечує проти задоволення позову.

Обстеживши матеріали справи та
клопотання сторін, визнаючи в порядку
ст.169 ЦПК України необов'язковим
відібрання особистих пояснень від
учасників процесу, і, враховуючи, що у
справі наявні достатні матеріали про
права і взаємовідносини сторін, суд
вважає за можливе провести розгляд
справи на підставі наявних у ній
матеріалів та доказів і приходить до
висновку, що позовні вимоги є
підставними та підлягають
задоволенню, оскільки в судовому
засіданні встановлені ті обставини на
які посилається позивач в своїй
позовній заяві, відповідачами позов
визнано повністю, що не суперечить
закону або порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, тому в порядку
ст.174 ЦПК України визнання ним позову
прийнято судом.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помера моя мати-ОСОБА_2.

Як вбачається із Рішення
Виноградівського районного суду від
22.11.2013 року по справі за №299/3769/13-ц, за
позивачкою визнано право власності на
спадковий житловий будинок, який
розташований в АДРЕСА_1.

Рішення вступило в законну силу.

Разом з тим, при постановленні даного
рішення позивачкою не було зазначено
про наявність спадкової земельної
ділянки, на якій розташований
вищезначений спадковий будинок,
поскільки на той час звернення до суду
позивачка не змогла знайти серед
документів своєї покійної матері
оригінал Державного акту на дану
земельну ділянку.

Таким чином після смерті матері
позивачки-ОСОБА_2, відкрилася спадщина,
в тому числі і на земельну, загальною
площею 0,27 га, яка розташована в АДРЕСА_1
та належав моїй матері, згідно до
Державного акту на право приватної
власності на землю, серії ІV-ЗК №011192,
виданого Теківською сільською радою
Виноградівського району 14.02.2002 року,
про що в Книзі записів державних актів
на право власності на землю, зроблено
запис за №270.

Позивачка в порядку передбаченому ч.3
ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину,
оскільки постійно проживала із
спадкодавцем на момент відкриття
спадщини у житловому будинку,
розташованому в АДРЕСА_1. Дана
обставина також підтверджується
відміткою про зареєстроване місце
проживання позивачки у її внутрішньому
паспорті громадянина України.

На даний момент, оригінал Державного
акту на право приватної власності на
землю, серії ІV-ЗК №011192 матері
позивачки -втрачено .

Оголошення про втрату оригіналу
Державного акту на право приватної
власності на землю, серії ІV-ЗК №011192,
виданого Теківською сільською радою
від 14.02.2002 року, опубліковано мною в
газеті «Новини Виноградівщини»за
№47(8395) від 22.11.2014 року.

У зв'язку із необхідністю оформлення
спадщини та втратою вище зазначеного
оригіналу правовстановлюючого
документу, позивачка звернулася до
Управління Держземагенства у
Виноградівському районі Закарпатської
області про видачу їй дублікату
Державного акту на право приватної
власності на ім"я її покійної матері
ОСОБА_2, однак позивачці ОСОБА_1, було
рекомендовано звернутися до
Виноградівського районного суду із
позовом про визнання за нею права
власності на дане спадкове майно.

В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ
від 16.05.2013 року відмічено, що право
власності спадкоємця на спадкове майно
підлягає захисту в судовому порядку
шляхом його визнання у разі, якщо таке
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним

документа, який засвідчує його право
власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у
випадках відсутності
правовстановлюючих документів у
зв'язку з їх втратою та відсутності
реєстрації об'єкта нерухомості за
спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди
в основному задовольняють вимоги
спадкоємців про визнання права
власності на нерухоме майно. Якщо
документи, що засвідчують право
власності на нерухоме майно, існували,
проте були втрачені власником та не
можуть бути відновлені в передбаченому
законом порядку, застосуванню підлягає
ст. 392 ЦК України, відповідно до якої
позов про визнання права власності
може бути пред'явлений, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати власником
документа, який засвідчує його право
власності.

Отже, як передбачено ст. 392 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності.

Таким чином, враховуючи те, що
позивачка прийняла спадщину, в порядку
передбаченому ст.1268 ЦК України, однак
позивачка не має можливості оформити в
установленому, актами цивільного
законодавства, порядку спадщину та
отримати свідоцтво про право на
спадщину на нерухоме майно, оскільки
відсутній оригінал правовстановлюючих
документів на нерухоме майно, який було
втрачено, що є перешкодою для набуття
права власності на об'єкт нерухомого
майна, в порядку спадкування шляхом
отримання свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно в нотаріуса,
а тому є всі правові підстави
звернутися до суду із позовом про
визнання за позивачкою права власності
на вищезазначене спадкове майно.

Відповідно до статті 1 Першого
протоколу до Конвеціїї про захист прав
людини і основоположних свобод кожна
фізична або юридична особа має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
може бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

В той же час, право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом, власник майна
може пред"явити позов про визнання його
права власності, зокрема, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Керуючись ст.ст. 10, 27, 60, 61, 169, 174, 209, 212-215,
218 ЦПК України, ст.16, 392 ЦК України, ст. 124
Конституції України,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканкою АДРЕСА_1, (ІПН НОМЕР_1), право
власності в цілому на земельну ділянку
(для будівництва житлового будинку,
надвірних споруд та ведення особистого
селянського господарства), загальною
площею -0,27 га, яка розташована в
АДРЕСА_1, та належала ОСОБА_2, згідно до
Державного акту на право приватної
власності на землю, серії ІV-ЗК №011192,
виданого Теківською сільською радою
Виноградівського району 14.02.2002 року,
про що в Книзі записів державних актів
на право власності на землю, зроблено
запис за №270.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Закарпатської області через суд першої
інстанції. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта