Справа № 653/2734/14-ц
Провадження № 2/653/888/14
РІШЕННЯ

іменем України

03 грудня 2014 року

Генічеський районний суд Херсонської
області в складі

головуючого судді
Берлімової Ю.Г.

за участю секретаря
Харченко Е.Г.

представника позивача
Романенко Т.М.

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційного банку „Приватбанк" до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Приватбанк» (надалі
банк) звернулось до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором в сумі 7252 гривень 25
коп., посилаючись на те, що 01 грудня 2007
року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2
було укладено кредитний договір №
ODXRRX12060117 відповідно до якого відповідач
отримав кредит «Розстрочка» в розмірі
1858,77 грн. зі сплатою 12,00 % річних на рік
на суму залишку заборгованості за
кредитом. Відповідач взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором не
виконує, станом на 21 липня 2014 року за
відповідачем склалася заборгованість
в сумі 7252,25 грн. В зв'язку з чим, банк
просить стягнути цю суму
заборгованості з відповідача, а також
судові витрати по справі - судовий збір
в сумі 243,60 грн.

Представник позивача Романенко Т.М. в
судовому засіданні наполягає на
задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні, позов визнав в повному
обсязі, пояснив що не сплачував кредит
так, як знаходився в місцях позбавлення
волі.

Вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача, вивчивши
матеріали справи та перевіривши їх
доказами, суд дійшов висновку про те, що
позов підлягає задоволенню частково з
наступних підстав, встановив наступні
факти і відповідні ним правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, 01
грудня 2007 року Закрите акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» (правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Приватбанк») та
ОСОБА_2 уклали кредитний договір №
ODXRRX12060117 відповідно до якого відповідач
отримав кредит в розмірі 1858,77 грн. зі
сплатою 12,00 % річних на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Позичальник зобов'язався повернути
суму кредиту, відсотків, винагороди
відповідно до заяви, умов та Правил
надання банківських послуг, з якими він
був ознайомлений під підпис.

Проте, в порушення взятих на себе за
кредитним договором зобов'язань та
вимог чинного Цивільного кодексу
України, відповідач не виконує їх
належним чином.

Так, станом на 21 липня 2014 року
відповідач згідно наданого розрахунку
має заборгованість - 7252,25 грн., що
складається: - 48,86 грн. - заборгованість
за кредитом;

147,94 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом; 1017,75 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; - 5216,16 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; - а також
штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та
правил надання банківських послуг - 500,00
грн. - штраф (фіксована частина); - 321,54
грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного Кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Згідно положень ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання, що
обчислюються у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Статтею 258 ЦК України встановлена
спеціальна позовна давність в один рік,
зокрема щодо вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Таким чином, враховуючи викладене, суд
вважає, що позичальник неналежно
виконував свої обов'язки по кредитному
договору, тим що не належним чином
погашав кредит та не сплачував
відсотки за користування ним,
внаслідок чого у нього перед банком
виникла заборгованість по кредиту, то є
підстави для стягнення заборгованості
з відповідача на користь позивача у
судовому порядку.

Але, суд не погоджується з позивачем в
частині стягнення штрафу в розмірі 500-00
грн. - фіксована частина, та штрафу в
розмірі 321,54 грн. - процентна складова.

Тобто, позивач просить застосувати до
відповідача два штрафи за одне і те
саме порушення, що суперечить вимогам
ст. 61 Конституції України, зі змісту
якої вбачається, що ніхто не може бути
двічі притягнутий до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме порушення, тому вимоги позивача
про стягнення штрафу в розмірі 500-00 грн.
(фіксована частина) задоволенню не
підлягають. Також пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язання
підлягає стягненню у розмірі за один
рік, тобто за період з 21 липня 2013 року по
21 липня 2014 року у сумі 365,00 грн.

Крім того, враховуючи те, що позов
задоволено частково на загальну суму
1901,09 грн., то з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню судові
витрати по сплаті судового збору в сумі
243,60 грн., згідно ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 526, 610, 625, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст.
214-215, 373 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного
товариства комерційного банку
„Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНПП
НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1, на користь: Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк», 49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, , рах. №
3111, МФО № 305299 заборгованість за
Кредитним договором № ODXRRX12060117 від 01
грудня 2007 року у розмірі 1901(одна тисяча
дев'ятсот одну) грн. 09 коп., що
складається - 48,86 грн. - заборгованість
за кредитом; 147,94 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом;
1017,75 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом; - 365,00 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; - а також
штраф відповідно до пункту 5.3 Умов та
правил надання банківських послуг - 321,54
грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНПП
НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1, на користь: Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк», 49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, , рах. №
00001, МФО № 305299 судові витрати по
сплаті судового збору у розмірі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Херсонської області
шляхом подачі апеляційної скарги на
рішення суду до Генічеського районного
суду протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г.
Берлімова