Провадження № 2/127/7269/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11.12.2014 року

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря Пєскова Є.Д.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вінниці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернулась ОСОБА_1 з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів.

В позові позивач зазначила про те, що
16.05.1992 року зареєструвала шлюб з
відповідачем. Від шлюбу мають сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає
разом із позивачем та перебуває на її
утримані. ОСОБА_1 не працює та є
інвалідом ІІ групи, їй важко самостійно
утримувати їх спільного сина, так як
дитина навчається в школі, додатково
займається з репетиторами, що потребує
багато грошових коштів. Позивач також
зазначила, що відповідач працює
неофіційно, його дохід нерегулярний та
мінливий, частину доходу отримує в
натурі, аліменти нікому не платить,
стягнень за виконавчими документами з
відповідача не проводиться, інших
неповнолітніх дітей немає, батьки на
його утриманні не перебувають. ОСОБА_2
із ОСОБА_1 фактично припинили шлюбні
стосунки ще в жовтні 2013 року і
відповідач зобов'язався сплачувати
позивачу на утримання їх сина 1 000, 00
гривень, щомісячно, до досягнення
дитиною повноліття. Однак, ніякої
грошової допомоги позивач разом із
дитиною від відповідача не отримали і
не отримують. Добровільно домовитись
про сплату аліментів позивачу та
відповідачу не вдалось.

Вищевикладене й стало підставою для
звернення позивача до суду з вимогами
про стягнення з відповідача на користь
позивача аліментів на утримання сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розімірі 1 000, 00
гривень, щомісячно, з урахуванням
індексації, до досягнення дитиною
повноліття.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала, просила їх
задовольнити, аргументуючи мотивами,
викладеними в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання повторно
не з'явився, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлявся завчасно
та належним чином. Про причини неявки
суд не повідомив.

Суд, враховуючи думку позивача, ухвалив
провести заочний розгляд справи.

При розгляді справи судом встановлені
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу
серії НОМЕР_1, виданого 16.05.1992 року
міським відділом ЗАГС м. Вінниці, шлюб
між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 16.05.1992
року, актовий запис № 876. Прізвище
дружини після реєстрації шлюбу -
ОСОБА_1. (а.с. 2)

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2, виданого 16.03.2000 року відділом
РАГС Вінницької міської ради
Вінницької області, батьками ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1
(а.с. 3)

Згідно довідки № 707 від 13.10.2014 року,
виданої квартальним комітетом
«Київський», ОСОБА_1 зареєстрована та
проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із
сином ОСОБА_3, 2000 р.н. (а.с. 4)

Відповідно до розписки ОСОБА_2 від
01.10.2013 року він зобов'язався щомісячно
виплачувати своїй дружині ОСОБА_1 на
повноцінне утримання їх сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, грошову компенсацію в
сумі не менше 1 000, 00 гривень на місяць до
його повноліття. (а.с. 5)

Відповідно до довідки № 1303 від 07.11.2014
року, виданої Управлінням Пенсійного
фонду в м. Вінниці ОСОБА_1, перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в м. Вінниці та отримує пенсію
по інвалідності ІІ групи згідно з
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». (а.с. 23)

Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання
шлюбу між батьками, проживання їх
окремо від дитини не впливає на обсяг
їхніх прав і не звільняє від обов'язків
щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України суд при
визначенні аліментів враховує стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 184 СК України якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі, що підлягає
індексації відповідно до закону.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК
України, відповідно до ст. 60 ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір. Докази не
можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд прийшов до
переконання в тому, що позов підлягає
задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі, який на час ухвалення рішення по
даній справі було розірвано рішенням
суду. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_6. Частиною 1 ст. 180 СК України
передбачено обов'язок батьків
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

При визначенні розміру аліментів судом
враховано стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, інші обставини, що
мають істотне значення.

Вирішуючи питання про стягнення
аліментів з відповідача на утримання
дитини суд виходить з того, що
стягнення аліментів не повинно
погіршувати становище іншого
порівняно зі становищем одержувача
аліментів. Разом з тим, на час ухвалення
рішення суду невідомі відомості щодо
відповідача, його дійсне матеріальне
становище, відсутність (наявність) у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних дружини, батьків, дочки,
сина, а також інші обставини, що мають
істотне значення.

Також, судом прийнято до уваги, що
позивач не працює та є інвалідом ІІ
групи.

Оцінивши в сукупності наявні в
матеріалах справи докази та врахувавши
обставини справи, вимоги чинного
законодавства, суд дійшов до
переконання в тому, що відповідач
зобов'язаний та може надавати
щомісячне утримання дитини в твердій
грошовій сумі 1000, 00 гривень, щомісячно,
з урахуванням індексації, до
досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону
дитинства» кожна дитина має право на
рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку.

Встановлений даним рішенням суду
розмір аліментів на утримання дитини, є
гарантією прав дитини, встановлених
Конституцією України, Конвенцією про
права дитини. Проживання одного з
батьків окремо від дитини не повинно
впливати на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.
Суд звертає увагу, що батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток, а також зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя, на що, в тому
числі, необхідні й фінансові витрати.
Здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав
дитини та її людської гідності,
відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею документально підтверджені судові
витрати.

Враховуючи те, що позивач була
звільнена від сплати судового збору на
підставі Закону України «Про судовий
збір», його згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України,
слід стягнути з відповідача в дохід
держави в сумі 243, 60 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись
Законом України «Про охорону
дитинства», ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 180,
ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 182, ч. 1 та ч. 2 ст. 184, ч. 1
ст. 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, ч. 3 ст. 88,
ст.ст. 212-215, 217, 218, 224-226, п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
аліменти на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 1
000 (одна тисяча) гривень 00 копійок,
щомісячно, з урахуванням індексації,
починаючи стягнення з 16.10.2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення
платежу за один місяць допустити до
негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 в
дохід держави судовий збір в сумі 243, 60
гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України. Апеляційна
скарга на рішення суду позивачем може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: