Міжгірський районний суд
Закарпатської області
Справа № 302/1152/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

10.12.2014 р.
смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд
Закарпатської області

у складі: головуючого судді
Цімбота В.І.,

при секретарі Магдич В.М.,

з участю : представника позивача
ОСОБА_1,

третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Міжгір'я справу за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
визнання недійсним свідоцтва про
право на спадщину, -

В С Т А Н О В
И В :

16.09.2014 р. ОСОБА_5 через довірену
особу ОСОБА_1 звернулась до
Міжгірського райсуду з позовом про
визнання недійсним свідоцтва про
право на спадщину по закону,
виданого приватним нотаріусом ОСОБА_8
25.08.2014 р., за яким ОСОБА_6 успадкував
житлову квартиру АДРЕСА_1 після
смерті його матері ОСОБА_9.

Мотивує свої вимоги тим, що
ОСОБА_9 06.04.1992 р. склала заповіт, за
яким квартиру АДРЕСА_1 заповіла
своєму сину ОСОБА_7

Після смерті матері ОСОБА_7
прийняв спадщину, вступивши у
володіння спадковим майном -
квартирою, однако свідоцтво про
право на спадщину не отримав, так як
у 2013 році помер.

Право спадкування переходить
до ОСОБА_5 як дочки ОСОБА_7 у порядку
спадкової трансмісії, а тому ОСОБА_6
свідоцтво про спадкування за законом
квартири, що належала ОСОБА_9 в смт.
Міжгір'я отримав незаконно, так як
грубо порушені права спадкоємців за
заповітом.

Тому просить позивачка визнати
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане ОСОБА_6.

Представник позивачки ОСОБА_1
та третя особа без самостійних
вимог ОСОБА_2 , що діє в інтересах
неповнолітньої дочки ОСОБА_7 -
ОСОБА_10 вимоги підтримали.

Представник відповідача з
позовом не згідний, так як ОСОБА_7
спадщину по заповіту не прийняв, а тому
право спадкування майна померлої
ОСОБА_9 по закону перейшло до ОСОБА_6
як особою, що прийняла спадщину, так
як ОСОБА_9 з грудня 2009 р. до часу
своєї смерті проживала в м. Ужгород
із відповідачем.

ОСОБА_11, брат ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
вважає, що квартира має належати
ОСОБА_6, так як такий доглядав за їх
матір'ю і така проживала з ним в м.
Ужгород перед смертю.

Дослідивши докази у справі,
керуючись вимогами ст. 60 ЦПК України,
суд вважає, що позов підлягає до
задоволення.

Судом встановлено і ніким не
оспорюється, що ОСОБА_9 02.04.1992 р. купила
в Міжгірського лісокомбінату
квартиру АДРЕСА_1 ( арк.. сп. 28), а 06.04.1992
р. заповіла цю квартиру ОСОБА_7 ( арк.
сп. 27).

ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, а
ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (арк. сп. 23,
24).

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою
ОСОБА_7 ( арк. сп. 26).

Згідно довідки Міжгірської
селищної ради від 05.11.2013 р. за № 5104,
ОСОБА_7 проживав у кв. АДРЕСА_1.

За ст. 1221 ЦК України місцем
відкриття спадщини є останнє місце
проживання спадкодавця.

Суд вважає, що ОСОБА_9 проживала
у кв. АДРЕСА_1, так як не міняла
місця реєстрації перебування і
проживання.

Ст. 1268 ЦК України встановлює, що
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину.

Суду доведено, що ОСОБА_7
проживав у кв. АДРЕСА_1. в тому числі
і на час смерті його матері.

При вирішенні даного спору між
сторонами суд виходить з того, що
спадкування по заповіту має вищу
юридичну силу від спадкування за
законом.

За ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті, тобто воля спадкодавця має
вирішальну роль при визначенні кола
спадкоємців, а до складу спадщини
входять усі права та обов'язки , що
належали спадкодавцеві ( ст. 1218 ЦК
України).

Якщо спадкоємець прийняв
спадщину шляхом постійного
проживання із спадкодавцем і не
відмовлявся від спадщини, але не
оформив спадщину шляхом видачі йому
свідоцтва, то на думку суду, після
смерті такої особи майно
спадкується у загальному порядку
черговості тими особами, які би мали
право спадкування, як у даному
випадку, майна ОСОБА_7

Суд вважає, що на день смерті
ОСОБА_9 проживала в кв. АДРЕСА_1, про що
свідчить довідка селищної ради і
таке випливає з вимог ст. ст. 3, 6 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» від 11.12.2003 р.

При таких обставинах , виходячи з
того, що ОСОБА_9 заповіла нерухоме
майно - квартиру в смт. Міжгір'я, саме
ОСОБА_7 і такий прийняв спадщину
шляхом проживання у цій квартирі (
арк. сп. 33), не було законних підстав
видавати ОСОБА_6 свідоцтво про право
на спадщину по закону, так як цим
порушено права спадкоємців першої
черги - дітей ОСОБА_7, яким вчасно
подано заяви до нотаріуса про
прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК
України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_5 задоволити.

Визнати недійсним свідоцтво ё
про право на спадщину по закону
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, після смерті
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, на квартиру АДРЕСА_1,
видана приватним нотаріусом
Ужгородського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 25.08.2014 р., спадкова
справа №3/2014, реєстровий №3693.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь
ОСОБА_5 462 (чотириста шістдесят дві) грн.
22 коп. понесених судових витрат.

Ухвалу Міжгірського райсуду
від 17.09.2014 р. про забезпечення позову
шляхом накладення арешта на
квартиру АДРЕСА_1 скасувати.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Закарпатської області
в порядку і строки, встановлені ст. ст.
294, 296 ЦПК України.

Суддя: В. І. Цімбота