Єдиний унікальний номер 728/2493/14
Номер провадження 2/728/801/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року Бахмацький
районний суд Чернігівської області в
складі:

головуючого судді Новікова О.М.

за участі секретаря Макаренко
Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Бахмачі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Митченківської сільської ради
Бахмацького району Чернігівської
області про визнання права власності
на житловий будинок з надвірними
будівлями, -

В С Т А
Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Митченківської сільської ради
Бахмацького району Чернігівської
області про визнання права власності
на житловий будинок з надвірними
будівлями, який знаходяться в с.
Митченки, Бахмацького району
Чернігівської області, по вул.
Першотравнева,79 обгрунтовуючи свої
вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її
свекруха ОСОБА_2 , після її смерті
відкрилась спадщина, яку прийняв
чоловік померлої ОСОБА_3, так як
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, але юридично не
оформив. 19 липня 2000 року помер ОСОБА_3,
який при житті склав заповіт, яким
призначив єдиним спадкоємцем на все
майно свого сина ОСОБА_4, який прийняв
спадщину відповідно до свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на
спадкове майно, яке складається із
права на земельну частку (пай), що
дотоване 13 листопада 2001 року.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_4,
після його смерті відкрилась спадщина
також на житловий будинок з надвірними
будівлями, який розташований за
адресою АДРЕСА_1, яку вона прийняла, але
не може оформити право власності на
спадкове нерухоме майно за заповітом
через нотаріуса, оскільки у покійного
спадкодавця відсутні
правовстановлюючі документи на
належне йому домоволодіння.

Позивач в судове засідання не
з»явилася, подала суду заяву про
розгляд справи без її участі та про
підтримання позовних вимог.

Митченківська сільська рада
Бахмацького району в судове засідання
представника не направила, подала
заяву про розгляд справи без його
участі та про визнання вимог позивача.

Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України,
у зв'язку із неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Повно та всебічно дослідивши усі
докази по справі, суд вважає за
необхідне задовольнити позов згідно
ч.4 ст.174 ЦПК України, яка передбачає, що
у разі визнання відповідачем позову
суд, за наявності до того законних
підстав, ухвалює рішення про його
задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що в
домоволодінні, яке розташоване в
АДРЕСА_1 та мало статус "колгоспного
двору", станом на 15.04.1991 року проживали
ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Дані обставини
підтверджується довідкою
Митченківської сільської ради №406 від
09.10.2014р.(а.с.15).

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, викладених у
п.6 Постанови від 22.05.1995 року № 15 «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності»
(з наступними змінами), до
правовідносин, що виникли до 15.04.1991
року, застосовується чинне на той час
законодавство. Зокрема, спори щодо
майна колишнього колгоспного двору, що
було придбане до 15.04.1991 року, мають
вирішуватися за нормами, які
регулювали власність цього двору, а
саме: право власності на майно, яке
належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15.04.1991 року не втратили права на
частку в його майні, розмір частки
члена двору визначається виходячи з
рівності часток усіх його членів,
включаючи неповнолітніх та
непрацездатних.

Згідно Закону УРСР "Про сільську Раду
народних депутатів трудящих УРСР" (від
02.06.1968р.) кожна сільська рада вела
погосподарські книги. В заглавній
частині особистого рахунку
записувались прізвище, ім'я по батькові
глави сім'ї, на ім'я якого відкрито
особовий рахунок, він і був власником
будинку, іншим чином реєстрація
власності в сільській місцевості
передбачена не була за виключенням
договорів дарування, міни,
купівлі-продажу, пожиттєвого
утримування, спадкування. З введенням
в дію Закону України "Про власність" 1991
року та ЦК України 2003 року будь-якого
іншого порядку реєстрації збудованих
до 15.04.1991 року в сільській місцевості
домоволодінь або їх перереєстрації не
передбачається, самовільно
збудованими вони також не являються
так як будувалися і реєструвались
згідно діючого на той час
законодавства.

Таким чином, враховуючи вимоги
законодавства, які регулювали
власність колгоспного двору, житловий
будинок в АДРЕСА_1 на праві власності
належав ОСОБА_5 та ОСОБА_2 і кожен з них,
як член колгоспного двору, мав право на
1/2 частину даного домоволодіння.

Проте, у власників відсутні
правовстановлюючі документи на
належні їм частини даного
домоволодіння, оскільки на момент його
зведення реєстрація будинку у
сільській місцевості не вимагалася.

Після смерті ОСОБА_2 її чоловік ОСОБА_5
фактично прийняв спадщину, оскільки на
день смерті проживав разом зі
спадкодавицею і фактично став
одноособовим власником вищевказаної
нерухомості.

Згідно копії свідоцтва про смерть
НОМЕР_1 виданого 21.07.2000 року виконавчим
комітетом Митченківської сільської
ради вбачається, що ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до положень ч.1 ст.1269 ЦК
України, спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

За вимогами ст. 1270 ЦК України, для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який
починається з часу відкриття спадщини.

У ст.1297 ЦК України визначено, що
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Позивач у встановлені законодавством
терміни подав нотаріусу заяву про
прийняття вищевказаної спадщини, проте
нотаріус не може видати йому свідоцтво
про право на спадщину, оскільки у
покійного спадкодавця відсутні
правовстановлюючі документи на
належну йому нерухомість.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Згідно п. 2.3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008
року „Про судову практику у справах
про спадкування» вбачається, що
свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину, вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутись до суду за правилами
позовного провадження.

За життя ОСОБА_5 склав заповіт, згідно
якого все своє майно заповів своєму
синові ОСОБА_4, який і прийняв спадщину,
яка складається з права на земельну
частку (пай) у землі яка перебувала у
колективній власності КСП «Нива»
с.Митченки, Бахмацького району,
Чернігівської області, про що свідчить
копія свідоцтва про прийняття спадщини
за заповітом (а.с.12). 20.12.2011 року ОСОБА_4
її чоловік помер, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від
22 грудня 2011 року. При житті він склав
заповіт, яким все своє майно, до складу
якого також входить і житловий будинок
з надвірними будівлями, який
розташований за адресою АДРЕСА_1,
заповідав дружині ОСОБА_1 (а.с.14)

Згідно ст. 1223 ЦК України передбачено, що
право на спадкування мають особи
визначені у заповіті.

За повідомленням Бахмацької районної
державної нотаріальної контори №
2156/01-16 від 04.11.2014 року спадкова справа до
майна померлого ОСОБА_4 відкрита 06.03.2012
року за заявою дружини ОСОБА_1, якій
були видані свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на земельні
ділянки.

Таким чином, спадщину за заповітом на
належне ОСОБА_4 домоволодіння прийняла
позивач ОСОБА_1, інших спадкоємців за
законом та заповітом на майно
померлого немає.

Отже, за позивачем слід визнати право
власності на зазначений будинок з
надвірними

будівлями.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 174, 213-215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 1217, 1235 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 04 жовтня 1991 року «Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності на жилий будинок»,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності», суд
-

В И Р І Ш И
В :

Позов ОСОБА_1 до Митченківської
сільської ради Бахмацького району
Чернігівської області про визнання
права власності на житловий будинок з
надвірними

будівлями - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями, що розташований за адресою
АДРЕСА_1 та складається зі слідуючих
елементів: А-1 - будинок; а-1 - веранда, а'-1-
ганок, Пг- погреб, Б-1-Л.кухня, В-1 - сарай,
Г-1 - сарай, г-1 - сарай, г'-1 - сарай, Д-1 -
сарай, Е-1 - сарай, К-колодязь; N-1 -
огорожа; N-2 - огорожа, N-3-ворота; N4 -
фіртка.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Cуддя:
О.М. Новіков