Справа № 303/5147/14-ц
№ 2/303/2800/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
10 листопада 2014 року
Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі
головуючої судді Гутій О.В., при
секретарі Тромпак В.В., з участю
позивача ОСОБА_1, його представника
ОСОБА_2, представника третьої особи
ОСОБА_3, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Мукачево
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору:
Орган опіки та піклування Мукачівської
міської ради про розірвання шлюбу та
визначення місця проживання дитини, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив визначити місце
проживання його малолітнього сина з
батьком та передати його йому на
Позовні вимоги мотивує тим, що з 04.03.2006
року перебуває з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1
року у них народився син, ОСОБА_5. До 2011
року позивач з відповідачем проживали
разом. Так як робота позивача вимагала
частих відряджень на кілька днів, то
відповідач з сином залишалися самі,
відносини між ними почали
погіршуватися. Під час відряджень
позивача відповідач неналежним чином
виховувала та доглядала сина, що
полягало у поганому харчуванні,
неохайному, поганому одяганні дитини,
неслідкуванні за гігієною, тощо.
Внаслідок цього позивач переїхала до
свого коханця, з яким до сьогоднішнього
часу проживає разом, а позивач з сином
залишилися проживати у батьківській
квартирі по АДРЕСА_1. З того часу
відповідач не цікавиться долею сина,
взагалі не бере жодної участі у його
В подальшому позивач збільшив позовні
вимоги та просить розірвати шлюб між
ним та відповідачем, зареєстрований 04
березня 2006 року у міському відділі
реєстрації актів цивільного стану
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської
Позивач та його представник в
судовому засіданні позов підтримав,
просив його задоволити.
Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про час і місце розгляду
справи повідомлялася належним чином,
про причину неявки суд не повідомила, а
згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не
має відомостей про причину неявки
відповідача, повідомленого належним
чином, або причину неявки буде визнано
неповажною, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи
доказів. Враховуючи положення статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року та те, що
в справі є достатні матеріали про права
і правовідносини сторін, відповідно до
ч.1 ст. 224 ЦПК України суд, за згоди
позивача, розглянув справу на підставі
наявних у ній доказів.
Представник третьої особи в
судовому засіданні не заперечила проти
Допитаний в судовому засіданні в
присутності психолога малолітній
ОСОБА_5 показав, що хоче проживати разом
з батьком, позивачем по справі.
Заслухавши учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до такого висновку.
В судовому засіданні встановлено, що
між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено
шлюб, зареєстрований 04 березня 2006 року
у міському відділі реєстрації актів
цивільного стану Мукачівського
міськрайонного управління юстиції
Закарпатської області, актовий запис №
Згідно ч.2 ст.112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до вимог ст. 24 Сімейного
кодексу України шлюб гарантується на
вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушування до шлюбу не допускається.
Згідно з частиною третьою ст. 105
Сімейного кодексу України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до ст.110 цього Кодексу.
Оскільки подальше спільне життя
суперечить інтересам позивача, а
подальше сумісне життя подружжя і
збереження сім'ї стали неможливими,
сторони тривалий час проживають
окремо, не підтримують подружні
стосунки, не ведуть спільного
господарства, то позовні вимоги про
розірвання шлюбу підлягають до
Також судом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у шлюбі позивача та
відповідча народився син, ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1 (а.с. 12).
Згідно ч.1 ст. 160 Сімейного кодексу
України, місце проживання дитини, яка
не досягла десяти років, визначається
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 161 Сімейного
кодексу України, якщо мати та батько,
які проживають окремо, не дійшли згоди
щодо того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом. Під час вирішення
спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.
Орган опіки та піклування або суд не
можуть передати дитину для проживання
з тим із батьків, хто не має
самостійного доходу, зловживає
спиртними напоями або наркотичними
засобами, своєю аморальною поведінкою
може зашкодити розвиткові дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України
«Про охорону дитинства» кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган
опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору між батьками про визначення
місця проживання їх дитини на підставі
відомостей, одержаних в результаті
обстеження умов проживання дитини,
батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи.
Так, органом опіки та піклування надано
висновок від 30.09.2014 року щодо
доцільності залишення дитини, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на вихованні батька
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 26).
Згідно з міжнародними та національними
правовими нормами до прав дитини
належить, зокрема, право на врахування
її думки щодо питань, які стосуються її
життя. Зокрема, відповідно до положень
ст. 12 ч. І Конвенції ООН від 20 листопада
1989 р. «Про права дитини» (ратифікована
Україною 27 лютого 1991 р.),
держави-учасниці забезпечують дитині,
здатній сформулювати власні погляди,
право вільно висловлювати ці погляди з
усіх питань, що стосуються дитини,
причому поглядам дитини приділяється
належна увага згідно з її віком і
зрілістю. З цією метою дитині, зокрема,
надається можливість бути заслуханою в
ході будь-якого судового чи
адміністративного розгляду, що
стосується дитини, безпосередньо або
через представника чи відповідний
орган у порядку, передбаченому
процесуальними нормами національного
За нормами ст. 171 Сімейного кодексу
України думка дитини має бути
врахована при вирішенні питань, що
стосуються її життя.
Отже, на підставі вищевикладеного, з
урахуванням думки неповнолітньої
дитини, суд приходить до висновку, що
позов в частині визначення місця
проживання дитини підлягає
Однак, що стосується вимоги щодо
передачі на виховання сина батькові, то
суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 157 СК України питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно. Той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею. Той із
батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини. Отже, в
цій частині позовних вимог слід
Також не підлягає задоволенню вимога
позивача про відновлення за
відповідачем її дошлюбного прізвища
Саморукова, оскільки відповідно до до
ст. 113 СК України право на вибір
прізвища після розірвання шлюбу має
особа, яка змінила своє прізвище з
реєстрацією шлюбу, тобто відповідач.
На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача слід
стягнути судових збір у розмірі 487,20
Керуючись ст.ст. 10,11,11-1, 60, 88, 209, 215-218, 224-226
ЦПК України, ст.ст.110, 112, 113, 160,161 СК
України, суд,-
Позов задоволити частково.
Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 04 березня 2006 року у міському
відділі реєстрації актів цивільного
стану Мукачівського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської
області, актовий запис № 106, розірвати.
Визначити місце проживання
неповнолітньої дитини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з позивачем ОСОБА_1.
В решті позову відмовити.
Стягнути з відповідача ОСОБА_4 в
користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 487,20 гривень (чотириста
вісімдесят сім гривень двадцять
Заочне рішення може бути переглянуо
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка подається
протягом десяти днів з дня отримання
На рішення може бути подана апеляція до
апеляційного суду Закарпатської
області через цей суд протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.
Рішення набирає законної сили у
порядку, встановленому ст. 223, 233
Цивільного процесуального кодексу
України.

Головуюча
О.В.Гутій