АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого:
Невідомої Т.О.

суддів:
Пікуль А.А., Шахової О.В.

при секретарі:
Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 21 листопада
2014 року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дітей,

№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/15495/2014 Головуючий у суді
першої інстанції: П’ятничук І.В.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Невідома Т.О.в с т а н о в и л
а :

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 21 листопада 2014 року
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дітей
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання неповнолітніх
доньок: доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн.
щомісячно, доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
в твердій грошовій сумі в розмірі 700
грн. щомісячно, доньки ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в
розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 23
липня 2014 року і до досягнення дітьми
повноліття.

В задоволенні іншої частини заявлених
вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий бір в сумі 2443,60 грн.

Допущено негайне виконання рішення
суду в межах суми платежу за один
місяць.

Не погодившись із таким рішенням суду,
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
просив рішення суду першої інстанції
змінити, стягнувши з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 аліменти на утримання
неповнолітніх доньок ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій
сумі в розмірі 500 грн. щомісячно на
кожну з них. Зазначає, що визначаючи
розмір аліментів, які підлягають
стягненню з ОСОБА_2, суд не врахував
того, що він, починаючи з 31 жовтня 2011
року ніде не працює, у зв'язку з чим
змушений неофіційно підробляти, та
отримує нерегулярний дохід близько 3000
грн. в місяць. Визначивши розмір
аліментів в сумі 700,00 грн. на кожну
дитину, суд фактично залишив його без
засобів для існування. Також, зазначає,
що у відповідача на утриманні
перебуває хворий непрацездатний
батько - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, який є
інвалідом першої групи та потребує
матеріальної допомоги.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
підтримав апеляційну скаргу з
наведених в ній підстав та просив її
задовольнити.

ОСОБА_3 заперечувала проти апеляційної
скарги, вважала, що спір судом
вирішений правильно.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися в суд
апеляційної інстанції, з'ясувавши
обставини справи та оговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, з 12 липня 1996 року
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають в
зареєстрованому шлюбі (а.с.4).

Від шлюбу сторони мають трьох
неповнолітніх доньок: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5-7).

23 липня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
доньок в твердій грошовій сумі в
розмірі 1 000 грн., щомісячно, на кожну з
них, починаючи з дня пред'явлення
позову і до досягнення ними повноліття.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд першої інстанції дійшов
висновку про часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_3, стягнувши з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на
утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій
сумі в розмірі 700 грн., щомісячно, на
кожну з них, починаючи з 23 липня 2014 року
і до досягнення дітьми повноліття.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено,
що за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст. 182 СК України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує:1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; 2) стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; 3) наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) інші обставини, що мають істотне
значення.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2
зазначив, що офіційно він не
працевлаштований, його щомісячний
дохід становить приблизно 3000,00 грн.,
крім того, він має на утриманні
непрацездатного батька ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_4, який потребує
матеріальної допомоги.

Разом з тим, відповідачем не було
надано належних доказів на
підтвердження обсягу його доходів,
наявності чи відсутності у нього
рухомого та нерухомого майна, а також
того, що його майновий стан є таким, що
не дозволяє йому сплачувати аліменти у
визначеному судом розмірі.

При цьому, відповідно до положень СК
України кожна дитина має право на
рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного 1
соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють,
несуть відповідальність за створення
умов, необхідних для всебічного
розвитку дитини.

Батько і мати мають рівні права та
обов'язки щодо своїх дітей. Предметом
основної турботи та основним
обов'язком батьків є забезпечення
інтересів своєї дитини.

Таким чином, суд першої інстанції,
врахувавши обставини, визначені ст. 182
СК України, дійшов законного та
обґрунтованого висновку про стягнення
з ОСОБА_2 на користь позивачки
аліментів на утримання неповнолітніх
доньок в розмірі 700 грн. щомісячно на
кожну з них.

Всі викладені у апеляційній скарзі
обставини проаналізовані судом у
сукупності з іншими доказами по справі,
висновки суду є повністю мотивованими
і підстав для сумніву у їх
обґрунтованості не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 21 листопада 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили,
шляхом подання касаційної скарги до
цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А. Пікуль

О.В. Шахова