Справа №667/5279/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року Комсомольський
районний суд м.Херсона у складі:

головуючої судді
Іванцової Н.К.,

за участю секретаря Радчук Є.А.,
Севастьянової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог - Третя
Херсонська державна нотаріальна
контора про усунення від права на
спадкування, визнання права власності
в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

24.06.2014 р. позивач звернулась до суду із
вказаним позовом до відповідачів про
усунення від права на спадкування,
визнання права власності в порядку
спадкування, мотивуючи тим, що вона є
матір'ю ОСОБА_4, який перебував у
зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 -
відповідачем. Від шлюбу у них
народилася донька - ОСОБА_3 Із 2003 року,
як зазначає позивач, ОСОБА_4 та ОСОБА_2
фактично припинили шлюбні стосунки та
не вели спільного господарства,
проживали окремо та розподілили
спільно набуте майно. Позивач також
зазначає, що у зв'язку з припиненням
шлюбних відносин, 03.10.2005 року ОСОБА_4
придбав на своє ім'я квартиру за
адресою: АДРЕСА_1. З того часу жодний із
відповідачів не спілкувався із ним, не
дивлячись на родинні відносини, крім
того ОСОБА_3 постійно проживає та
зареєстрована в м.Одеса. ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_4 помер. Після його смерті
відкрилася спадщина на однокімнатну
квартиру АДРЕСА_2. Обґрунтовуючи свої
вимоги, позивач посилалась на ту
обставину, що тривалий час перед смертю
ОСОБА_4 не пересувався, постійно
потребував сторонньої допомоги та
догляду, тому вона - його мати, щоденно
відвідувала, годувала сина та
виконувала побутові роботи, приділяючи
цьому увесь вільний час. Окрім неї,
ніхто не доглядав за хворим
спадкодавцем. На підставі
вищевикладеного, позивач просить суд
усунути відповідачів від права на
спадкування за законом після ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року; визнати за
нею право власності на однокімнатну
квартиру АДРЕСА_4 у порядку спадкування
після ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року; витрати, пов'язані із розглядом
даної справи, покласти на відповідачів;
відстрочити сплату судового збору до
ухвалення судового рішення у справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник за довіреністю ОСОБА_5
заявлені позовні вимоги підтримали в
повному обсязі, з підстав, викладених в
позовній заяві. При цьому позивач
зазначила, що догляд за хворим сином
здійснювала вона. Дочка померлого
приїжджала декілька разів, звозила за
її проханням батька в лікарню
наприкінці листопада, сплатила якісь
кошти за це. Також зазначила, що
відповідач ОСОБА_3 привозила дитяче
харчування для батька, годувала його
ним, але, на її думку, йому від цього
стале гірше. Щодо відповідача ОСОБА_2
зазначила, що остання приїхала до
хворого за три дні до його смерті один
раз, вимила підлогу в кухні і поїхала.
Крім того не заперечувала ту обставину,
що відповідач ОСОБА_2 сплатили 2712,00грн.
за поховання ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_2 та її представник, за
довіреністю ОСОБА_6 в судовому
засіданні заперечували проти
заявлених позовних вимог, просили
відмовити в задоволенні позову. При
цьому відповідач пояснила, що доводи
позивача про те, що ОСОБА_2 не
цікавилась своїм колишнім чоловіком,
всіляко ухилялась від надання йому
допомоги не відповідають дійсності,
скільки він не був у безпорадному
стані. Незважаючи на різні місця
проживання з ОСОБА_4 вона на час його
хвороби піклувалась про нього,
спілкувалась з ним, допомагала
купувати продукти, окрім того, надавала
матеріальну допомогу при лікуванні. А
нечасті візити до хворого пов'язані із
тим, що вона також в той період
здійснювала догляд за хворим батьком і
хворою тіткою.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник, за
довіреністю ОСОБА_7, в судовому
засіданні заперечували проти
заявлених позовних вимог, просили
відмовити в задоволенні позову. При
цьому представник відповідача пояснив,
що доводи позивача про те, що ОСОБА_3 не
цікавилась своїм батьком, всіляко
ухилялась від надання йому допомоги не
відповідають дійсності та
спростовуються доказами у справі та
показами свідків. Відповідач пояснила,
що батьки разом узгодили, що батько
тимчасово житиме окремо, оскільки мати
брала на себе відповідальність по
догляду за тіткою, забравши її
проживати до себе. Щодо останніх
місяців хвороби батька вказала, що як
тільки дізналась всередині грудня про
його хворобу, одразу ж взяла на роботі
відпустку і приїхала в Херсон разом із
чоловіком, відвезла батька до лікарні
та домовилась про його госпіталізацію,
купила ліки та кожного дня
навідувалась до нього. 2 листопада
повернулась в м.Одеса, оскільки треба
було виходити на роботу, а до батька за
її відсутності ходила її мати. 13
листопада вона терміново повернулась
до батька, оскільки її мати повідомила
про погіршення його стану здоров'я. При
цьому зауважила, що в денний час доби за
ним доглядала вона із чоловіком, а
вночі бабуся - позивач у справі. Також
зазначила, що востаннє була у батька 22
грудня вранці, після чого поїхала в
Одесу, щоб вийти на роботу, але ввечері
від матері дізналась, що він помер.
Похованням, як зазначила відповідач,
займалась вона із матір'ю.

Представник Третьої Херсонської
державної нотаріальної контори в
судове засідання не з'явився, однак про
місце та час розгляду справи був
повідомлений належним чином, про що
свідчить службове повідомлення про
одержання судової повістки, причина
неявки суду невідома, заяв про розгляд
справи за його відсутності на адресу
суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, свідків,
суд встановив, що ОСОБА_8 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у віці 61 року, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданим 23.12.2013 р. Міським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Головного управління юстиції у
Херсонській області, про що складено
відповідний актовий запис №2379.

З огляду на лікарське свідоцтво про
смерть за № 333 виданим КЗ «Херсонська
міська клінічна лікарня ім. А. і О.
Тропіних» від 23.12.2013 р., ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у віці 61 року від
церебрального атеросклерозу.

Із доданої суду копії посвідчення за №
НОМЕР_1, виданого Херсонським УПФУ в
м.Херсоні 19.09.2012 р., вбачається, що
ОСОБА_4, 1952 р.н., отримував пенсію за
інвалідністю ІІІ групи, довічно.

Після його смерті відкрилася спадщина
у вигляді однокімнатної квартири
розташованої за адресою: АДРЕСА_3, що
підтверджується договором
купівлі-продажу квартири від 03.10.2005
року посвідченим приватним нотаріусом
Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_9 за реєстровим № 2984 та
витягом Херсонського державного бюро
технічної інвентаризації про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно за № 9896881 від 21.02.2006 року.

Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_2, виданого 10.07.1952 року
міським РАЦС позивач ОСОБА_1 є матір'ю
померлого ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р., а відповідач
ОСОБА_3 його донькою, що в свою чергу не
заперечувалось ніким зі сторін.

З огляду на свідоцтво про шлюб, видане
14.06.2013 року Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану у
Київському районі реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції, актовий запис № 733, ОСОБА_8
змінила прізвище на «ОСОБА_19» в зв'язку
із реєстрацією шлюбу.

Із наданих суду доказів, відповідачем
ОСОБА_3, вбачається, що остання 25.10.2013 р.,
з 28.10.2013 р. по 01.11.2013 р., з 13.12.2013 р. по 20.12.2013
р. знаходилась у відпустці без
збереження заробітної плати, що
підтверджується відповідними
наказами, виданими ТОВ «Корпорація
ЮКАС», які були прийняті на підставі
заяви ОСОБА_3, в зв'язку з сімейними
обставинами.

За наданими суду копіями квитанцій ФОП
ОСОБА_10 за №№001251, 001462 від 23.12.2013 р.,
вбачається, що витрати щодо поховання
ОСОБА_8 понесла ОСОБА_2 - відповідач по
справі. Згідно копії квитанції №000778
від 23.12.2013 р. витрати по похованню
померлого ОСОБА_2 понесла ОСОБА_2.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_11, яка є рідною сестрою померлого,
пояснила, що її брат не перебував із
відповідачем ОСОБА_2 у фактичних
шлюбних відносинах вже дуже тривалий
час, останні жили окремо. Також
зазначила, що в останні дні життя він
лежав, оскільки не міг вставати. Дочку
та дружину бачила ц нього в останній
тиждень перед смертю, при цьому ОСОБА_2
прибрала на кухні, вимила підлогу та
принесла хворому їжу. Чи звертався її
брат за допомогою до дочки та дружини
їй невідомо, однак, припустила, що ні,
оскільки він достатньо заробляв. Крім
того зазначила, що на всі сімейні свята,
як в її родині, так і в родинах
учасників процесу, вони збирались всі
разом.

Свідок ОСОБА_12, яка була сусідкою
померлого, суду пояснила, що останні
два місяці життя ОСОБА_4 був у важкому
стані, не міг ходити. При цьому
зазначила, що особисто у такому стані
вона його не бачила, але зробила про це
висновки, оскільки не чула, щоб він
виходив з квартири. Натомість бачила,
як до нього постійно ходила мати та
медична сестра, яка робила уколи.

Свідок ОСОБА_13, який є чоловіком
відповідача ОСОБА_3, суду пояснив, що
його дружина доглядала свого батька,
купувала йому ліки, продукти
харчування, а по приїзду в останній
місяць життя батька він із нею разом
купував і засоби догляду та особистої
гігієни. Відповідач ОСОБА_2 також
неодноразово з ними їздила у лікарні,
надавала кошти для придбання ліків.
Загалом зазначив, що він із дружиною
приїжджав кожного 3-4 рази на місяць на
кілька днів, при цьому вони були із
батьком вдень, а бабуся - позивач у
справі, вночі. Окрім цього зазначив, що
його дружина їздила до батька і сама.

Свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, будучи
допитаними в судовому засіданні за
клопотанням відповідачів, пояснили, що
померлий ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2
перебували у хороших сімейних
стосунках, а проживали окремо з
особистих причин, однак на всі свята
були разом. Крім того вказали, що
відповідачі здійснювали догляд за
ОСОБА_4 т наавали йому допомогу, однак
про це їм відомо зі слів самих
відповідачів.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що він є
товарищем та сусідом батька
відповідача ОСОБА_2, який також є тяжко
хворою людино. Він неодноразово бачив,
як ОСОБА_2 приходить доглядати батька, а
за часів хвороби її чоловіка, вона у
батька вдома готувала для нього обід,
який також несла в лікарню до чоловіка.

Свідок ОСОБА_18, яка є сусідкою позивача,
зазначила, що в квартирі ОСОБА_4 була
двічі за часи його хвороби, оскільки
позивач просила її за ним приглянути,
поки вона ходила за ліками. При цьому
ОСОБА_4 був у поганому стані, однак міг
підніматись.

Згідно ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням
суду особа може бути усунена від права
на спадкування за законом, якщо буде
встановлено, що вона ухилялася від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані. Це
означає, що лише при одночасному
настанні наведених обставин і
доведеності зазначених фактів в їх
сукупності спадкоємець може бути
усунений від спадкування.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року за №7
«Про судову практику у справах про
спадкування» роз'яснено, що правило
абзацу другого частини третьої статті
1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана
була утримувати спадкодавця згідно з
нормами Сімейного кодексу України.
Факт ухилення особи від виконання
обов'язку щодо утримання спадкодавця
встановлюється судом за заявою
заінтересованої особи (інших
спадкоємців або територіальної
громади). При цьому слід враховувати
поведінку особи, розуміння нею свого
обов'язку щодо надання допомоги, її
необхідність для існування
спадкодавця, наявність можливості для
цього та свідомого невиконання такою
особою встановленого законом
обов'язку. Правило частини п'ятої
статті 1224 ЦК стосується всіх
спадкоємців за законом, зокрема й тих,
які відповідно до СК не були
зобов'язані утримувати спадкодавця.
Безпорадним слід розуміти стан особи,
зумовлений похилим віком, тяжкою
хворобою або каліцтвом, коли вона не
може самостійно забезпечити умови
свого життя, потребує стороннього
догляду, допомоги та піклування. Вимога
про усунення спадкоємця від права на
спадкування може бути пред'явлена
особою, для якої таке усунення породжує
пов'язані зі спадкуванням права та
обов'язки, одночасно з її позовом про
одержання права на спадкування з
підстав, визначених у частині другій
статті 1259 ЦК.

Суд, вивчивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності,
заслухавши покази свідків, приходить
до висновку, що вимоги позивача щодо
усунення від права на спадкування,
визнання права власності в порядку
спадкування - необґрунтовані та такі,
що не підлягають задоволенню, оскільки
позивачем не надано належних та
допустимих доказів, в розумінні ст.60
ЦПК України, на підтвердження того, що
ОСОБА_4 перебував у безпорадному стані
через тяжку хворобу і через це
потребував сторонньої допомоги, як-то
медична картка хворого, висновки
лікарських обстежень, тощо. Натомість,
під час розгляду справи позивач
посилалась на ту обставину, що її син
проходив курс стаціонарного лікування
в лікарні, після виписки до нього
ходила медична сестра робити уколи,
однак в матеріалах справи є тільки
лікарське свідоцтво про смерть, в якому
зазначено, що смерть настала внаслідок
захворювання - набряк мозку,
церебральний атеросклероз. Окрім
цього, позивачем також не доведено
факту ухилення відповідачів від
виконання обов'язку щодо утримання
спадкодавця ОСОБА_4 Разом з тим вона не
заперечувала, що відповідачі все ж таки
відвідували хворого, хоч і не з такою
періодичністю, як ій хотілося б, а також
надавали незначну матеріальну
допомогу.

Оскільки позивачу було відстрочено
сплату судового збору до ухвалення
судового рішення, з ОСОБА_1 підлягає
стягненню судовий збір на користь
держави.

Керуючись постановою Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року за №7 «Про судову практику у
справах про спадкування», ст. 1224 ЦК
України, ст.ст.5-11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК
України, суд, -

В и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог - Третя Херсонська
державна нотаріальна контора про
усунення від права на спадкування,
визнання права власності в порядку
спадкування - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір в розмірі 1407,70 грн. (одна
тисяча чотириста сім грн. сімдесят
копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з моменту
його проголошення через суд першої
інстанції.

СуддяН. К. Іванцова