Справа № 510/1674/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

И М Е Н Е М У К Р А И Н Ы

07.10.2014 року
Ренійський районний суд
Одеської області

у складі: головуючої судді - Бешлієвої
Т.А.,

за участю: секретаря - Іванової Н.С,

розглянувши у попередньому відкритому
судовому засіданні у залі суду в м. Рені
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідач ОСОБА_2 у попереднє судове
засідання не з'явилася, надіслала на
адресу суду заяву, в якій просила
розглянути справу без її участі у
попередньому судовому засіданні,
зазначивши, що позовні вимоги визнає у
повному обсязі, не заперечує проти їх
задоволення, згодна на розірвання
шлюбу, майнових та інших претензій до
позивача не має, просить залишити їй
після розірвання шлюбу шлюбне прізвище
«ОСОБА_2».

Позивач ОСОБА_1 у попереднє судове
засідання також не з'явився, надіслав
на адресу суду заяву, в якій просив
розглянути справу без його участі,
зазначивши, що позовні вимоги
підтримує у повному обсязі, наполягає
на їх задоволенні, не наполягає на
стягненні судових витрат з
відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову
відповідачем судом у попередньому
судовому засіданні ухвалюється
рішення у порядку встановленому ст.174
ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК
України за наявності для того законних
підстав при визнанні позову
відповідачем суд ухвалює рішення про
задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд
вважає, що рішення по даній справі
можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Судом в ході судового розгляду
справи були досліджені:

- свідоцтво про шлюб (повторне), серії
НОМЕР_2 від 11.06.2014 року, видане відділом
ДРАЦС РС Ренійського районного
управління юстиції в Одеській області,
згідно якого між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був
укладений шлюб, який був
зареєстрований 05.02.1986 року, актовий
запис № 2, після реєстрації шлюбу
чоловікові та дружині було присвоєно
прізвище «ОСОБА_2»;

- копія паспорту на ім`я позивача
ОСОБА_1, серії НОМЕР_1, виданого 26.12.2001
року Ренійським РВ УМВС України в
Одеській області, на сторінці 8 якого, у
розділі «Особливі відмітки», є
відмітка про наявність повнолітніх
дітей;

- копія паспорту на ім`я відповідача
ОСОБА_2, серії НОМЕР_3, виданого 26.12.2001
року Ренійським РВ УМВС України в
Одеській області, на сторінці 8 якого, у
розділі «Особливі відмітки», також є
відмітка про наявність повнолітніх
дітей.

Дослідивши надані докази, судом
було встановлено наступні обставини:
позивач ОСОБА_1 звернувся до
Ренійського районного суду Одеської
області з позовною заявою, в якій
просить розірвати шлюб із відповідачем
ОСОБА_2, зареєстрований 05.02.1986 р. у
відділі державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Ренійського районного управління
юстиції в Одеській області, актовий
запис № 20, мотивуючи заявлені вимоги
тим, що спільне життя з відповідачем не
склалося з причини відсутності
взаємопорозуміння, байдужості до
життя та проблем один одного. З 2006 року
чоловік та дружина разом не проживають.
Відповідач ОСОБА_2 з 2008 року проживає у
м. Санкт-Петербург Російської
Федерації. Спільне господарство
сторони не ведуть. За переконанням
позивача, подальше спільне життя та
збереження шлюбу неможливе і
суперечить його інтересам. Позивач
просить не надавати строк для
примирення. Майна, що є спільною
сумісною власністю, у сторін немає.
Відповідач проти розірвання шлюбу не
заперечує, але з'являтися до органів
державної реєстрації актів цивільного
стану не бажає, у зв'язку з чим позивач
змушений звернутися до суду. Від шлюбу
сторони мають повнолітніх дітей, які
мешкають зі своїми родинами, окремо від
батьків. Відповідач позов визнає, не
заперечує проти його задоволення,
просить залишити їй після розірвання
шлюбу шлюбне прізвище «ОСОБА_2».

Вивчивши матеріали справи,
дослідивши надані докази, суд
приходить до висновку, що заявлені
вимоги позивача обґрунтовані і
підлягають задоволенню.

Згідно до ст. 51 СК України дружина
та чоловік мають рівне право на повагу
до своєї індивідуальності, своїх
звичок та уподобань.

Відповідно до ст.56 ч.3 СК України
кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини.

Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов
про розірвання шлюбу може бути
пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.111 СК України
суд вживає заходів щодо примирення
подружжя, якщо це не суперечить
моральним засадам суспільства. Суд
з`ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України
суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного із них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановивши обставини
припинення шлюбних відносин сторін,
фактичні взаємини подружжя, суд
приходить до висновку, що сім`я сторін
фактично розпалася, оскільки вони вже
тривалий час не живуть сумісно,
припинили шлюбні стосунки і ведення
спільного господарства. Як випливає із
ситуації, яка склалася, між позивачем і
відповідачем втратилися почуття
любові і пошани, взаємодопомоги і
підтримки, тобто морально-правові
підстави шлюбу. За таких обставин шлюб
сторін існує суто формально і підлягає
розірванню. Приходячи до такого
висновку, суд враховує фактичні
обставини справи та інтереси кожного з
подружжя. Застосування заходів щодо
примирення подружжя при даних
обставинах, суд вважає недоцільним,
оскільки ні позивач, ні відповідачка,
проживаючи тривалий час окремо,
зацікавленості в збереженні сім`ї не
проявили, якихось заходів щодо
примирення та збереження сім`ї не
приймали.

Згідно з положеннями ст.113 СК
України особа, яка змінила прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки заявлена вимога
відповідача про залишення шлюбного
прізвища не суперечить діючому
законодавству, суд задовольняє її та
вважає за можливе залишити за
відповідачем після розірвання шлюбу
прізвище «ОСОБА_2».

Відповідно до ч. 2 ст. 114 цього ж
Кодексу у разі розірвання шлюбу судом,
шлюб припиняється у день набрання
чинності рішенням суду про розірвання
шлюбу.

Статтею 115 СК України
передбачено, що документом, який
засвідчує факт розірвання шлюбу судом,
є рішення суду про розірвання шлюбу,
яке набрало законної сили. Рішення суду
про розірвання шлюбу після набрання
ним законної сили надсилається судом
до органу державної реєстрації актів
цивільного стану за місцем ухвалення
рішення для внесення відомостей до
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян та проставлення
відмітки в актовому записі про шлюб.

Керуючись ст.ст. 10, 11,60,130, 174, 212, 213
ЦПК України, ст.ст. 51, 56, 110-112, 113, 114, 115 СК
України, суд -

В И Р І
Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
зареєстрований 05.02.1986 року у відділі
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Ренійського районного управління
юстиції в Одеській області, актовий
запис № 20 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2
залишити шлюбне прізвище «ОСОБА_2».

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Т.А. Бешлієва