АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8836/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Головін В. О. Доповідач - Козлов С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого:
Козлова С.П.,

суддів:
Прозорової М.Л., Ткаченко І.Ю.,

при секретарі:
Савеленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпроептровської області від 16
вересня 2014 року по справі за скаргою
ОСОБА_2 на рішення державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Павлоградського
міськрайонного управління юстиції
Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпроептровської
області від 16 вересня 2014 року
відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2
на рішення державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Павлоградського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати ухвалу судді та
задовольнити заявлені ним вимоги,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів
скарги колегія суддів не знаходить
підстав для її задоволення та
скасування ухвали суду.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 23.09.2010 року зобов'язано
ОСОБА_3 прибрати паркан по лінії АГ
згідно розміру плану зовнішніх меж
земельної ділянки вказаному в
державному акті на право приватної
власності на землю за № 3095 "Ж" від 06.11.1998
року, прибрати металеву конструкцію
прибудовану до гаражу, який належить
ОСОБА_2, та встановити прозорий паркан
на протязі 15 м., який був раніше
прибраний відповідачем по стороні
суміжній кордону АБ по АДРЕСА_1.

На виконання вказаного судового
рішення 10 жовтня 2011 року видано
виконавчий лист №2-12-2010, який
пред'явлено до виконання до відділу
державної виконавчої служби
Павлоградського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області та на підставі якого відкрито
виконавче провадження ВИ №29469868 щодо
зобов'язання боржника ОСОБА_3 прибрати
металеву конструкцію прибудовану до
гаражу ОСОБА_2 та встановити прозорий
паркан на протязі 15 м., який був раніше
прибраний відповідачем по стороні
суміжній кордону АБ по АДРЕСА_1, і
виконавче провадження ВИ №29469662 щодо
зобов'язання ОСОБА_3 прибрати паркан по
лінії АГ, згідно розміру плана
зовнішніх меж земельної ділянки,
вказаному в державному акті на право
приватної власності на землю за №3095
«Ж» від 06.11.1998 року.

Постановами заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Павлоградського міськрайонного
управління юстиції Гідзули С.О. від
05.06.2013 року зазначені виконавчі
провадження ВП №29469868 та ВИ №29469662
закінчені у зв'язку з виконанням
судового рішення, що підтверджується
актом державного виконавця від 04.06.2013
року про фактичне виконання боржником
рішення суду, а саме: ним встановлено
прозорий паркан, прибрано паркан по
лінії АГ, демонтована конструкція
прибудована до гаражу, демонтована
вказана конструкція, яка знаходиться
на території ОСОБА_3.

Дійшовши правильного висновку про
те, що оскаржувані дії та рішення були
вчинені та прийняті в межах
повноважень державного виконавця, з
дотриманням прав і свобод заявника, а
рішення суду на даний час виконане, суд
обґрунтовано на підставі ст. 387 ЦПК
України відмовив у задоволенні
заявлених вимог ОСОБА_2 щодо
незаконності вищевказаних дій
державного виконавця.

З урахуванням наведеного доводи
ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про
залишення судом без уваги обставин
неналежного виконання державним
виконавцем рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 23.09.2010 року не відповідають
матеріалам справи, положенням ст. 15 ЦК
України щодо захисту особою свого
цивільного права у разі його порушення,
фактично зводяться до повторного
обґрунтування заявлених ним вимог з
викладенням таких же самих обставин і
доказів, яким суд дав належну оцінку у
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням відповідно до вимог ст. 212
ЦПК України, а посилання скаржника на
перенесення паркану лише на 0,27 м.
замість необхідних 0,50 м. не може бути
прийнято до уваги, оскільки вказаним
рішенням суду не визначено обов'язку
боржника переносити паркан на таку
конкретно визначну відстань, з чого
правильно виходив суд у своєму
рішенні, при цьому зазначені в акті
державного виконавця від 04.06.2013 року
обставини фактичного виконання
боржником рішення суду відповідними
належними доказами не спростовані.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного
суду Дніпроептровської області від 16
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів з цього
часу.

Головуючий:

Судді: