Справа №488/5508/13-ц 25.12.2014 25.12.2014 25.12.2014
Провадження № 22ц/784/3454/14
Суддя першої інстанції
Суддя-доповідач апеляційного
суду Царюк Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

25 грудня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Царюк Л.М.,
Мурлигіної О.Я.,

при секретарі Свіщуку О.В.,

за участю: представника позивача -
ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» на ухвалу
Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 2 жовтня 2014 року за заявою
ОСОБА_5 про забезпечення позову ОСОБА_5
до приватного нотаріуса
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, публічного акціонерного
товариства «Банк Фінанси та Кредит»
про припинення зобов'язання іпотеки -

В С Т А Н О В И Л А:

29 жовтня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом до приватного нотаріуса
Миколаївського міського нотаріального
округу, публічного акціонерного
товариства «Банк Фінанси та Кредит»
(надалі- ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»)
про припинення зобов'язання іпотеки.

Позивач зазначав, що 22 червня 2007 року
між товариством з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Осіріс» ( надалі - ТОВ «Торговий дім
«Осіріс») та товариством з обмеженою
відповідальністю «Банк «Фінанси та
Кредит», правонаступником якого є ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» був
укладений Договір про відновлювальну
кредитну лінію на суму 850 000 грн. зі
сплатою 18,5 % річних за користування
кредитом строком до 19 червня 2009 року.

В забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за цим
договором 22 червня 2007 року між
товариством з обмеженою
відповідальністю «Банк «Фінанси та
Кредит» та ОСОБА_5 був укладений
іпотечний договір, згідно якого
останній передав в іпотеку банку
належний йому житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1. При цьому приватним
нотаріусом було накладено заборону
відчуження іпотечного майна.

27 листопада 2012 року було проведено
державну реєстрацію припинення ТОВ
«Торговий дім «Осіріс» у зв'язку з
ліквідацією.

2 жовтня 2014 року ОСОБА_5 подав до суду
заяву про забезпечення позову, у якій
просив вжити заходи забезпечення
позову шляхом заборони реєстраційній
службі Миколаївського міського
управління юстиції здійснювати
будь-які дії, пов'язані з державною
реєстрацією ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» права власності на належне
йому нерухоме майно житловий будинок
по АДРЕСА_1, до вирішення даного спору.

Свою заяву ОСОБА_5 мотивував тим, що ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит», знаючи про
ліквідацію юридичної особи та
припинення у зв'язку із цим договору
іпотеки, має намір зареєструвати за
собою право власності на предмет
іпотеки, і тому подав заяву до
Реєстраційної служби Миколаївського
міського управління юстиції про
реєстрацію за ним права власності на
предмет іпотеки. Знаючи про ці
обставини, ОСОБА_5 подав до
Реєстраційної служби лист із
повідомленням про припинення дії
іпотечного договору. Проте
Реєстраційна служба своїм листом від 23
липня 2014 року порекомендувала позивачу
звернутись до суду із зазначеним
клопотанням.

Посилаючись на те, що публічне
акціонерне товариство «Банк «Фінанси
та Кредит» може у будь-який час
здійснити дії щодо порушення його
права власності на вказаний житловий
будинок, що унеможливить в подальшому
виконання рішення суду по даній справі,
ОСОБА_5 просив вжити вказані заходи
забезпечення позову.

Ухвалою Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 2 жовтня 2014 року
вищезазначену заяву задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову
шляхом заборони Реєстраційній службі
Миколаївського міського управління
юстиції Миколаївської області
здійснювати будь-які реєстраційні дії
щодо реєстрації за ПАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» права власності на нерухоме
майно житловий будинок за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 273,7 кв.м., та
житловою площею 111,2 кв.м., який належить
на праві власності ОСОБА_5 - до набрання
законної сили рішенням суду по даній
цивільній справі.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» просило скасувати
ухвалу суду та постановити нову ухвалу,
якою відмовити в задоволенні заяви в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які брали участь у розгляді
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваної ухвали в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у місцевому суді,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

В силу положень ст. ст. 151, 152 ЦПК
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може забезпечити позов
забороною вчиняти певні дії, якщо не
забезпечення позову у такий спосіб
може зробити неможливим або ускладнити
виконання рішення суду по справі.

Види забезпечення позову мають
бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом спору по справі є вимоги щодо
визнання припиненими правовідносини,
що виникли на підставі іпотечного
договору, укладеного між ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» та ОСОБА_5,
предметом якого є житловий будинок,
розташований за адресою АДРЕСА_1, та
власником якого є позивач.

На підтвердження обставин, якими
позивач обґрунтовував своє клопотання,
останній надав суду відповідь
реєстраційної служби на його звернення
з цього приводу. Отже, твердження в
апеляційній скарги на відсутність
жодних документів, що підтверджували б
обставини, якими обґрунтовує своє
клопотання ОСОБА_5, є безпідставними.

Враховуючи, що предмет спору, а
саме спірний житловий будинок, право
власності на який під час розгляду
справи може бути перереєстровано
Реєстраційною службою Миколаївського
міського управління юстиції на іншого
власника, що може ускладнити виконання
рішення, суд підставно вжив заходи по
забезпеченню позову.

Доводи апеляційної скарги про
порушення судом норм процесуального
права з підстав покладення певних
обов'язків на реєстраційну службу, яка
не є стороною у справі, не заслуговують
на увагу, оскільки за своєю правовою
природою заходи щодо забезпечення
позову можуть передбачати певні
обмеження, застереження та
зобов'язання щодо певних дій не тільки
стосовно сторін, а й інших фізичних та
юридичних осіб, яких стосується певний
вид та спосіб забезпечення позову.

Посилання представника
банківської установи, що письмове
клопотання не пройшло автоматизовану
систему документообігу, не є підставою
для скасування ували суду, оскільки за
приписами ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Письмове клопотання про забезпечення
позову було адресовано головуючій по
справі судді 2 жовтня 2014 року, в той же
день це клопотання було розглянуто
суддею, у провадженні якого перебуває
справа.

За такого, оскільки питання про
забезпечення позову вирішено судом
першої інстанції з додержанням вимог
процесуального закону, колегія суддів
вважає, що правові підстави для
скасування ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» відхилити, а ухвалу
Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 2 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді: