Провадження № 6/554/1145/2014
У Х В А Л А

(про роз’яснення судового наказу та
поновлення строку пред’явлення
виконавчого документу)

09.12.2014 року суддя Октябрського
районного суду м. Полтави Тімошенко
Н.В., розглянувши заяву ПОКВПТГ
«Полтаватеплоенерго» про роз’яснення
судового наказу та поновлення строку
пред’явлення виконавчого документу за
заявою ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,

встановила:

Судовим наказом Октябрського
районного суду м. Полтави від 14.12.2010
заява ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»
про видачу судового наказу про
стягнення заборгованості з ОСОБА_1,
ОСОБА_2 задоволена.

У жовтні 2014 року до суду від
представника ПОКПТГ
«Полтаватеплоенерго» надійшла заява
про роз’яснення судового наказу та
поновлення пропущеного строку для
пред’явлення його до виконання.

В обґрунтування заяви вказано, що у
судовому наказі не зазначено суму
судових витрат, яка підлягає стягненню
з кожного з боржників.

Крім того, стягувачем вказано, що строк
пред’явлення виконавчого документу до
виконання пропущений з поважних
причин, оскільки 31.05.2011 року ПОКВПТГ
“Полтаватеплоенерго” звернулося до
Октябрського районного суду із заявою
про видачу судового наказу, однак лише
13.08.2014 року ПОКВПТГ
“Полтаватеплоенерго” отримало
судовий наказ, тобто після спливу
строку пред`явлення виконавчого
документа до виконання. Крім того,
боржниками судовий наказ добровільно
не виконано.

У судове засідання сторони не
з’явилися, представник заявника надав
суду заяву з проханням розглядати
заяву у його відсутність, свою заяву
підтримав.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 Цивільного
процесуального кодексу України якщо
рішення суду є незрозумілим для
осіб, які брали участь у справі, або
для державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Згідно ч. 2 ст. 368 ЦПК України якщо на
підставі ухваленого рішення належить
передати майно, що перебуває у кількох
місцях, або якщо рішення ухвалено на
користь кількох відповідачів, суд має
право за заявою стягувачів видати
кілька виконавчих листів, точно
зазначивши, яку частину рішення треба
виконати за кожним виконавчим листом.

Ураховуючи те, що у судовому наказі не
зазначено суму судових витрат, яка
підлягає стягненню з кожного з
боржників, заява про роз’яснення
судового наказу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України
стягувачам, які пропустили строк для
пред’явлення виконавчого документу до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових
спорах, постанови судів у справах про
адміністративні правопорушення та
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення, -
протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом
року, якщо інше не передбачено законом.

Європейський суд з прав людини у своїй
прецедентній практиці наголошує, що
відповідно до усталеного
прецендентного права, пункт 1 статті 6
Конвенції про захист прав людини і
сновоположних свобод гарантує кожному
право на звернення до суду або
арбітражу з позовом стосовно будь -
яких його цивільних прав або
обов`язків. При цьому, відповідно до
статті 6 Конвенції про захист прав
людини і оcновоположних свобод
виконання рішення, ухваленого
будь-яким судом, має розцінюватися як
складова частина “судового розгляду”
( Рішення Європейського Суду з прав
людини у справі “Горнсбі проти
Греції” від 19.03.1997 року, пункт 40).

Невід`ємність права сторони на
виконання остаточного рішення суду
також знайшло своє відображення в
рішеннях у справах “Войтенко проти
України”, “Жовнір проти України”,
“Шмалько проти України”, “Ромашов
проти України”, “Бакай та інші проти
України”, “Півень проти України”
тощо.

Суддя, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про задоволення
заяви.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 22
Закону України «Про виконавче
провадження», ст.ст. 221, 371 ЦПК України,
суддя

ухвалила:

Заяву представника Полтавського
обласного комунального підприємства
теплового господарства
“Полтаватеплоенерго” про
роз’яснення судового наказу та
поновлення пропущеного строку для
пред’явлення виконавчого документа до
виконання – задовольнити в повному
обсязі.

Роз'яснити судовий наказ № 2-н-2393/10 від
14.12.2010 року, зазначивши, що витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 30,00 грн. та
судовий збір сумі 25,50 грн. підлягають
стягненню з боржників в рівних частках,
відповідно по 15,00 грн. з кожного та по
12,75 грн. з кожного.

Поновити Полтавському обласному
комунальному підприємству теплового
господарства “Полтаватеплоенерго”
строк для пред’явлення судового
наказу № 2-н-2393/10 від 14.12.2010 року про
стягнення заборгованості з ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до органів державної виконавчої
служби для виконання та встановити
його тривалістю в один рік від дня
набрання ухвали законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Полтавської області
через районний суд шляхом подання
протягом п’яти днів з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

СуддяОСОБА_3