Справа № 369/9310/14-ц
Провадження № 2/369/3728/14
РІШЕННЯ

Іменем України

27.11.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючої судді
Медвідь Н.О.

при секретарі
Остролуцькій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 треті
особи ОСОБА_4, Чабанівська селищна рада
Києво-Святошинського району Київської
області, Головне управління юстиції у
Київській області про визнання
правочину недійсним та повернення
стану речей у первісний, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
даним позовом, посилаючись на те, що
житловий будинок у АДРЕСА_1 (поштова
адреса, у Технічному паспорті - НОМЕР_1),
на правах приватної власності належить
ОСОБА_4 (1/2 ідеальної частки, яку він
отримав у спадок від свого батька),
ОСОБА_2 ( 1/4 , яку він отримав за
договором дарування від свого батька)
та ОСОБА_1 (1/4, яку вона отримала у
дарунок від свого батька 05.11.2002 р..

На підставі рішення 28 сесії 4 скликання
Чабанівської селищної ради
Києво-Святошинського району Київської
області від 25.02.2005 ОСОБА_2 приватизував
земельну ділянку площею 0.0199 га, яка
розташована у АДРЕСА_1, - та отримав
Державний акт сер. ЯА № 380944 на право
приватної власності на зазначену
земельну ділянку, кадастровий №
:02:004:0037, зареєстрований за №
117 у Книзі записів реєстрації
державних актів на право власності на
землю тощо. Рішенням від 23 жовтня 2009
року по справі № 2-1186/09 Києво-
Святошинським районним судом
Київської області визнано незаконним
рішення про передачу ОСОБА_2 земельної
ділянки у приватну власність та
визнано недійсним Державний акт про
право власності ОСОБА_2 на цю землю.

Також Києво-Святошинський районний суд
Київської області рішенням від 10.10.2011
по справі № 2-1950/11 за позовом ОСОБА_2
відмовив йому у визнанні права
власності на земельну ділянку прощею у
0,0199 га. Рішення набрало законної сили.

У квітні 2012 року ОСОБА_2 звертався з
позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_4; про поділ
та виділення в натурі частин будинку та
визначення порядку користування
земельною ділянкою, АДРЕСА_1 але після
отримання Висновку судової
будівельно-технічної експертизи .
відмовився від вирішення земельного
питання та суд відмову прийняв, - ухвала
від 27.02.2014 набрала законної сили.

Рішенням суду від 24.03.2014 по справі 2-1918/14
задоволено позов ОСОБА_2, визнавши за
позивачем право власності на частину
житлового будинку та надвірних споруд.
Зазначене рішення не набрало законної
сили та було оскаржено представником
ОСОБА_1 до Апеляційного суду Київської
області.

З матеріалів справи № 2-1918/14 виходить,
що між ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_4
продовжує існувати спір щодо розмірів
та меж їх земельних ділянок..

23.04.2014 представнику ОСОБА_1 стало
відомо, що ОСОБА_2 за договорами
дарування від 03.04.2014 відчужив ?
житлового будинку та надвірні споруди,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та
земельну ділянку площею 0,0199 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, - на
користь ОСОБА_3.

По справі 2-11860/09 було встановлено, що
площа земельної ділянки ОСОБА_2
збільшилась саме за рахунок земельного
наділу ОСОБА_1

Позивач також звертає увагу на те, що у
Технічному паспорті зазначено, що
житловий будинок у АДРЕСА_1, - існує
окремо, без визначення квартир, а
земельна ділянка АДРЕСА_1, - йому не
належить та знаходиться за іншою
адресою.

Станом на сьогоднішній день є дійсним
(не зміненим) Рішення № 128 від 06
листопада 2003 року Чабанівської
селищної ради Києво-Святошинського
району Київської області про передачу
ОСОБА_1 у приватну власність земельної
ділянки площею 0,015 га для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель, а у результаті
протиправних дій ОСОБА_2, як це
встановлено судовим рішенням по справі
№ 2-1186/09, її земельна ділянка зменшилась
до 0.0139 га тобто, на 11 м2.

З наданої ОСОБА_2 оцінки земельної
ділянки площею 0,0199 га можна вирахувати,
що він незаконно відчужив частину
земельної ділянки ОСОБА_1, вартістю
(30500,69 : 199 х 1 1 =) 1.685,97 грн.

Тому просила скасувати реєстрацію та
визнати недійсним реєстровий запис за
№ 117 у Книзі записів реєстрації
державних актів на право власності на
землю Чабанівської селищної ради
Києво-Святошинського району Київської
області про реєстрацію Державного акту
сер. ЯА № 380944 на право приватної
власності ОСОБА_2 на земельну ділянку,
кадастровий № :02:004:0037, площею у
0,0199 га, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Визнати незаконним та скасувати
рішення приватного нотаріуса
(державного реєстратора) ОСОБА_5 про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (з відкриттям розділу),
індексний номер 12141444 від 03.04.2014 11:41:29, у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, - про право приватної
власності ОСОБА_3 на земельну ділянку,
кадастровий № :02:004:0037, площею у
0,0199 га, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Скасувати реєстрацію та визнати
недійсним реєстровий запис, індексний
номер 12141444 від 03.04.2014 11:41:29, у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
про право приватної власності ОСОБА_3
на земельну ділянку, кадастровий №
:02:004:0037, площею у 0.0199 га, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.Судові
витрати покласти на відповідачів.

В подальшому представник позивачки
змінив позовні вимоги, та звернувся до
суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та просив скасувати реєстрацію
та визнати недійсним реєстровий запис
за № 117 у Книзі записів реєстрації
державних актів на право власності на
землю Чабанівської селищної ради
Києво-Святошинського району Київської
області про реєстрацію Державного акту
сер. ЯА № 380944 на право приватної
власності ОСОБА_2 на земельну ділянку,
кадастровий № :02:004:0037, площею у
0,0199 га, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Визнати недійсним Договір дарування
земельної ділянки, укладений 03 квітня
2014 року між дарувальником ОСОБА_2 та
обдарованим ОСОБА_3 на земельну ділянку
№ :02:004:0037, площею у 0,0199 га, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
посвідчений ОСОБА_5, приватним
нотаріусом Києво-Святошинського
районного нотаріального округу
Київської області, реєстровий № 656.

Скасувати реєстрацію та визнати
недійсним реєстровий запис, індексний
номер 12141444 від 03.04.2014 11:41:29, у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
про право приватної власності ОСОБА_3
на земельну ділянку, кадастровий №
:02:004:0037, площею у 0.0199 га, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засідання представник
позивача позов підтримав.

Представник відповідачів позов не
визнав, вважає, що відповідач ОСОБА_2
мав право розпорядитися земельною
ділянкою, яка належала йому на праві
приватної власності , вважає, що про
порушення своїх прав позивачка знала у
2009 році, тому просив застосувати строки
позовної давності.

Треті особи в судове засідання не
з'явились, про час та місце слухання
справи повідомлялись належним чином,
причини неявки суду не повідомили. Від
третьої особи Чабанівської селищної
ради надійшла заява про слухання
справи без присутності представника
сільради.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши
матеріали справи, у задоволенні
позову відмовляє з наступних підстав:

Судом встановлено, що 03.04.2014 між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 було укладено Договір
дарування земельної ділянки,
кадастровий № :02:004:0037, площею у
0,0199 га, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, посвідчений ОСОБА_5, приватним
нотаріусом Києво-Святошинського
районного нотаріального округу
Київської області, реєстровий № 656.

Як на доказ в підтвердження позовних
вимог, представник позивача
посилається на рішення суду від 23.10.2009
яким визнано незаконним рішення про
передачу ОСОБА_2 спірної земельної
ділянки у приватну власність та
визнано недійсним Державний акт про
право власності ОСОБА_2.

З огляду на ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Але , в судовому засіданні не
оспорювалося, що рішення суду, на яке
посилається представник позивача не
виконувалося, крім цього згідно цьому
рішенню розмір земельної ділянки
ОСОБА_2 перевищує розмір 0, 015 га, але за
рахунок чого він збільшився судом не
встановлено, Те, що між сторонами існує
спір щодо меж земельних ділянок , не є
підставою вважати, що межі земельних
ділянок порушені відповідачами.

А тому на момент укладення
оспорюваного договору дарування не
існували підстави, які б виключали
укладення оспорюваного договору
дарування земельної ділянки 03.04.2014.

Земельна ділянка по АДРЕСА_1 була
зареєстрована на праві приватної
власності за ОСОБА_2, підставою чого
став договір дарування цієї земельної
ділянки від 21.04.1998, зареєстрований в
реєстрі за №4-1743. 03.04.2014 на підставі
договору дарування, зареєстрованим в
реєстрі за №656, спірна земельна ділянка
перейшла у приватну власність ОСОБА_3
який є добросовісним набувачем її та
власником.

У ст. 3 ЦК України передбачено, що
загальними засадами цивільного
законодавства є: 1) неприпустимість
свавільного втручання у сферу
особистого життя людини; 2)
неприпустимість позбавлення права
власності, крім випадків, встановлених
Конституцією України та законом; 3)
свобода договору; 4) свобода
підприємницької діяльності, яка не
заборонена законом; 5) судовий захист
цивільного права та інтересу; 6)
справедливість, добросовісність та
розумність.

Статтею 15 ЦК України визначено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

У відповідності ло ст.. 1 Протоколу № 1
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожна фізична
або юридична особа має право мирно
володіти своїм майном . Ніхто не може
бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах , передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

У ч.ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України зазначено, що
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.
Державна реєстрація прав на
нерухомість є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом.

Статтею 386 ЦК України держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності.

Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу
України право власності є непорушним і
ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Суд вважає, що оспорюваний договір
дарування земельної ділянки укладений
у відповідності з вимогами діючого
законодавства , який посвідчено за
наявності документу, що підтверджує
право власності фізичної особи на
земельну ділянку кадастровий №
:02:004:0037, площею у 0,0199 га,
посвідчений приватним нотаріусом
Києво-Святошинського районного
нотаріального округу Київської
області, реєстровий № 656. При укладенні
оспорюваного договору було
встановлено дійсні наміри кожної із
сторін до вчинення правочину, а також
відсутність у сторін заперечень щодо
кожної з умов договору; при посвідченні
правочину перевірено відсутність
заборони відчуження або арешту майна
(витяг з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку № НВ
014 від 11.03.2014, нотаріусом
перевірено відсутність (наявність)
обмежень (обтяжень) на використання
земельної ділянки про що зазначено в
тексті договору дарування ; правочин
посвідчено за місцезнаходженням майна;
при посвідченні правочину з'ясовано
обсяг цивільної дієздатності сторін
правочину, договір внесено до
Державного реєстру правочинів.

Правільність посвідчення
оспорюваного договору та
правомірність дій нотаріуса при
посвідченні його , в судовому засіданні
не оспорювалося.

Доказів порушення хоча б однієї із
встановлених вимог представником
позивача не надано, а сам договір
дарування земельної ділянки від 03.04.2014,
зареєстрований в реєстрі за №656 є
чинним.

За правилами ст. 719 ЦК України договір
дарування нерухомої речі укладається
в письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню ..

Тобто договір дарування спірної
земельної ділянки укладений 03.04.2014 року
укладений у відповідності з вимогами
діючого законодавства , а тому суд не
знаходить підстав для визнання
недійсним оспорюваного паровичну, а на
підставі цього відсутні підстави для
скасування реєстрації та визнання
недійсним реєстровий запис за №
117 у Книзі записів реєстрації
державних актів на право власності на
землю Чабанівської селищної ради
Києво-Святошинського району Київської
області про реєстрацію Державного акту
сер. ЯА № 380944 на право приватної
власності ОСОБА_2 на земельну ділянку,
кадастровий № :02:004:0037, площею у
0,0199 га, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, та скасування реєстрації, та
визнання недійсним реєстровий запис,
індексний номер 12141444 від 03.04.2014 11:41:29, у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно про право приватної
власності ОСОБА_3 на спірну земельну
ділянку.

Враховуючи положення ЗК України щодо
набуття фізичними особами права
власності на земельну ділянку,
положення ЦК України, щодо
непорушності права власності, правил
щодо укладення правочинів щодо
відчуження нерухомого майна, факт
порушення прав позивача відсутній.

Як свідчать матеріали справи, а також
твердження представника позивача , ним
не обґрунтовано та не надано жодних
доказів, які б вказували на правові
підстави для задоволення вимог,
оскільки у діях відповідачів відсутні
протиправність дій , та причинний
зв»язок з можливим порушенням прав та
законних інтересів позивача, про що
зазначено вище.

Відповідно до ст. 215 ЦПК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу

Наполягаючи на позовних вимогах,
представник позивача вказує, що він
незаконно відчужив частину земельної
ділянки позивачки ОСОБА_1 , що її
земельна ділянка зменшилась внаслідок
таких дій відповідачів, але крім
кадастрового плану виготовленого
17.11.2004 ,в якому взагалі не позначено
земельну ділянку відповідачів, та
кадастрового плану 19.12.2006, з якого також
неможливо встановити порушення меж
земельних ділянок сторін ,
представник позивача ніякими доказами
не підтверджує цю обставину, а для
того, щоб зробити висновок чи є
захоплення земельної ділянки, з якого
боку, необхідно виносити межі обох
земельних ділянок в натуру одноразово
, для будь-якого оформлення земельних
ділянок необхідно погодження меж, що
відсутнє в даному випадку. А, оскільки
немає виносу в натуру меж обох
земельних ділянок , що є необхідним для
встановлення порушення меж земельних
ділянок , тому не можна зробити
категоричний висновок про відчуження
відповідачем частини земельної
ділянки позивачки.

Частиною 2 ст. 90 ЗК України встановлено,
що порушені права власників земельних
ділянок підлягають відновленню в
порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Але представник позивачки не довів
тих обставин на які посилався як на
підставу позовних вимог, не надав
докази в обґрунтування позовних вимог,
не спростував тих обставин на які
посилався представник відповідача в
обґрунтування своїх заперечень, що є
його обов»язком відповідно до засад
змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК
України . При цьому суд створив всі
умови для змагального процесу ,
роз»яснював представнику позивачки
його права та обов»язки.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх
сукупності, дійшов висновку про
необґрунтованість та недоведеність
вимог позивача оскільки вони не
відповідають вимогам ст. ст.. 57-59 ЦПК
України.

Враховуючи наведене керуючись ст.ст.
203, 204, 215, 321, 719 ЦК України, ст. ст. 10, 11,
209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи ОСОБА_4, Чабанівська селищна рада
Києво-Святошинського району Київської
області, Головне управління юстиції у
Київській області про визнання
правочину недійсним та повернення
стану речей у первісний, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Києво-Святошинський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: