УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Савченко В.О., Фаловської
І.М., Гримич М.К., Висоцької В.С.,
Кафідової О.В., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
про встановлення факту прийняття
спадщини, витребування майна та
визнання права власності на спадкове
майно, за касаційною скаргою ОСОБА_12 на
заочне рішення Тернівського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 04 квітня 2014 року та рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 23 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_8 звернувся до
суду з указаним позовом до ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, в
якому, уточнивши позовні вимоги, просив
суд визнати недійсними договори
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 18
травня 2005 року, за яким власником
квартири стала відповідач ОСОБА_10; від
09 грудня 2005 року, за яким власником
квартири став відповідач ОСОБА_11; від 19
вересня 2013 року, за яким власником
квартири стала відповідач ОСОБА_12;
витребувати у останньої спірну
квартиру, виселити її без надання
іншого житлового приміщення та
зобов'язати передати позивачу ключі
від вхідних дверей квартири;
встановити факт прийняття позивачем
спадщини після померлого 06 квітня 2000
року батька ОСОБА_13; визнати за ним
право власності в порядку спадкування
на Ѕ частини спірної квартири.

Заочним рішенням Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 04 квітня
2014 року позов задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_9 на
квартиру АДРЕСА_1.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу спірної квартири від 18
травня 2005 року, за яким власником
квартири стала ОСОБА_10, та припинено її
право власності на вказану квартиру.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу спірної квартири від 09
грудня 2005 року, за яким власником
квартири став ОСОБА_11, та припинено
його право власності на вказану
квартиру.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу спірної квартири від 19
вересня 2013 року, за яким власником
квартири стала ОСОБА_12, та припинено її
право власності на вказану квартиру.

Витребувано у ОСОБА_12 належну позивачу
спірну квартиру та виселено її разом з
іншими зареєстрованими в квартирі
членами її сім'ї зі спірної квартири,
без надання іншого жилого приміщення,
зобов'язано ОСОБА_12 передати ОСОБА_8
ключі від вхідних дверей квартири.

Встановлено факт прийняття спадщини
ОСОБА_8 після померлого батька ОСОБА_13

Визнано за ОСОБА_8 право власності на Ѕ
частки трикімнатної квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 60,2 кв. м, житловою
площею 39,2 кв.м, в порядку спадкування
після померлого батька ОСОБА_13

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23
вересня 2014 року рішення суду першої
інстанції в частині припинення права
власності ОСОБА_9 на квартиру АДРЕСА_1;
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу вказаної квартири та
виселення з квартири всіх
зареєстрованих членів сім'ї ОСОБА_12
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення про відмову у задоволенні
цих позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_12,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить скасувати оскаржувані судові
рішення, ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, на підставі
доказів поданих сторонами, що належним
чином оцінені (ст. 212 ЦПК України),
дійшов до правильного висновку про
задоволення позовних вимог в частині
витребування спірної квартири,
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання за позивачем права
власності на квартиру, з урахуванням
того, що спірна квартира вибула з
володіння позивача без його волі,
рішення суду, за яким право власності
на неї визнано за ОСОБА_9, було
скасовано рішенням апеляційного суду
та у задоволенні його вимог відмовлено.

Апеляційний суд частково погодився з
такими висновками районного суду, при
цьому вірно відмовив у задоволенні
позовних вимог про визнання недійсними
договорів купівлі-продажу квартири,
виселення з квартири всіх
зареєстрованих членів сім'ї ОСОБА_12,
зазначивши, що майно може бути
витребувано від особи, яка не є
стороною недійсного правочину, шляхом
подання віндикаційного позову (ст. 388 ЦК
України), зокрема від добросовісного
набувача, а в решті обґрунтовано
залишив рішення без змін.

Із матеріалів справи встановлено, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Судами попередніх інстанцій повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального права до спірних
правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
суду першої інстанції. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та дійшов
обґрунтованого висновку про часткове
скасування рішення суду першої
інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про її відхилення та залишення без змін
заочного рішення Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 04 квітня
2014 року, в незмінній після апеляційного
перегляду частині, та рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 23 вересня 2014 року, оскільки
вони є законними та обґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_12 відхилити.

Заочне рішення Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 04 квітня
2014 року, в незмінній після апеляційного
перегляду частині, та рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 23 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич В.С. Висоцька О.В.
Кафідова