Справа № 0802/7100/2012
Провадження№ 2/311/4/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року
Василівський районний суд Запорізької
області

у складі головуючого: судді
Носика М.А.

при секретареві:
Кудіновій В.І.

за участю: представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Василівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Дніпрорудненської міської ради
Василівського району Запорізької
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача
Дніпрорудненська державна нотаріальна
контора Василівського району
Запорізької області, про встановлення
факту прийняття в управління та
володіння спадковим майном та визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування за заповітом, суд,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2012 року до
Василівського районного суду
Запорізької області звернувся ОСОБА_2
із позовом до Дніпрорудненської
міської ради Василівського району
Запорізької області. У позовній заяві
зазначено, що 26 грудня 1999 року ОСОБА_5
написав заповіт, посвідчений
секретарем Бурчацької сільської ради
Михайлівського району Запорізької
області Шаховою Н А. та зареєстрований
в реєстрі за № 148, в якому заповідав все
його майно, з чого б воно не складалося
і де б воно не знаходилось і взагалі все
те, що буде належати йому на день його
смерті, в тому числі житлову квартиру
за АДРЕСА_1, ОСОБА_2.

При житті ОСОБА_5 мав майно, а саме
однокімнатну квартиру, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, яка належала йому на
підставі свідоцтва про право власності
на майно, виданого 12 травня 1994 року
Запорізьким залізорудним комбінатом
та зареєстрованим у КП «Василівське
РБТІ». ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.
Спадкоємців першої черги у померлого
ОСОБА_5 немає.

Про смерть ОСОБА_5 позивач дізнався
через декілька місяців, оскільки
мешкав на той час та мешкає зараз в смт.
Михайлівка Запорізької області, а
ОСОБА_5 мешкав в м. Дніпрорудне
Василівського району Запорізької
області, засобів зв'язку у них не було.
Через це позивач участі в похованні
ОСОБА_5 не приймав, бо не знав про його
смерть.

На початку червня 2002 року ОСОБА_2
найняв автомобіль та поїхав в м.
Дніпрорудне Василівського району
Запорізької області для того, аби
забрати речі ОСОБА_5 З квартири ОСОБА_5
ним були перевезені до свого місця
проживання в смт. Михайлівка
Запорізької області холодильник, диван
та забрані оригінали військового
квитка та інші документи, які належали
ОСОБА_5

У червні 2002 року позивач замінив в
квартирі АДРЕСА_1 старі двері на нові.
Після цього, з 03 липня 2002 року протягом
трьох місяців надавав в оренду
вищевказану квартиру.

Факт отримання ОСОБА_2 рухомих
речей та документів спадкодавця
ОСОБА_5, здійснення поточного ремонту в
його квартирі та надання в найм цієї
квартири

протягом 6 місяців з дня смерті
спадкодавця, свідчить про фактичне
прийняття в управління спадкового
майна та законного набуття ним права
власності на вищевказану квартиру.

Позивач просить суд встановити факт
вступу в управління та володіння ним
спадковим майном ОСОБА_5, а саме
квартирою АДРЕСА_1 та визнати за ним
право власності на вказану квартиру у
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_5

Ухвалою Василівського районного суду
Запорізької області від 20 грудня 2012
року зупинено провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до Дніпрорудненської
міської ради Василівського району
Запорізької області, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору Дніпрорудненська
державна контора Василівського району
Запорізької області, про встановлення
факту прийняття в управління та
володіння спадковим майном та визнання
права власності на квартиру в порядку
спадкування за заповітом, до розгляду
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_2 до Дніпрорудненської міської
ради Василівського району Запорізької
області про скасування рішення органу
місцевого самоврядування та
зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Василівського районного суду
Запорізької області від 05 листопада 2014
року поновлено провадження у даній
справі.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не
з`явився. Надав до суду заяву про
розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1
позов підтримав та просить суд
задовольнити позовні вимоги виходячи з
підстав, що викладені у позовній заяві.
У судовому засіданні уточнив, що ОСОБА_5
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник відповідача
Дніпрорудненської міської ради
Василівського району Запорізької
області Волик Я.М. у судове засідання не
з`явилася, надала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутності та
письмові заперечення, зі змісту яких
вбачається, що відповідач вважає позов
необґрунтованим і просить відмовити у
його задоволенні.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача
Дніпрорудненської державної
нотаріальної контори Василівського
району Запорізької області, у судове
засідання не з`явився.

Вислухавши пояснення представника
позивача, вивчивши письмові докази, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що 26 грудня 1999 року
ОСОБА_5 написав заповіт, посвідчений
секретарем Бурчацької сільської ради
Михайлівського району Запорізької
області Шаховою Н А. та зареєстрований
в реєстрі за №148, в якому заповідав все
його майно, з чого б воно не складалося
і де б воно не знаходилось і взагалі все
те, що буде належати йому на день його
смерті, в тому числі житлову квартиру
за АДРЕСА_1, ОСОБА_2.

При житті ОСОБА_5 мав майно, а саме
однокімнатну квартиру, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, яка належала йому на
підставі свідоцтва про право власності
на житло, виданого 12 травня 1994 року
Запорізьким залізорудним комбінатом
та зареєстрованим у КП «Василівське
РБТІ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер у м.
Дніпрудне.

Спадкоємців першої черги померлого
ОСОБА_5 немає. Як вбачається з
повідомлення Дніпрорудненської
нотаріальної контори Василівського
району Запорізької області від 27
вересня 2011 року, спадкова справа після
смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
не заводилася.

Про смерть ОСОБА_5 позивач дізнався
через декілька місяців, оскільки
мешкав та мешкає у с.м.т. Михайлівка
Запорізької області, а ОСОБА_5 мешкав в
м. Дніпрорудне Василівського району
Запорізької області. Засобів зв'язку у
них не було. ОСОБА_2 участі в похованні
ОСОБА_5 не приймав, бо не знав про його
смерть.

У червні 2002 року ОСОБА_2 зробив поточний
ремонт в квартирі АДРЕСА_1, що
підтверджується договором із
приватним підприємцем ОСОБА_7 від 12
червня 2002 року про надання послуг по
ремонту в квартирі та актом виконаних
робіт від 23 червня 2002 року.

З 03 липня 2002 року протягом трьох
місяців ОСОБА_2 надавав в оренду
вищевказану квартиру мешканцю смт.
Михайлівка Запорізької області ОСОБА_8,
що підтверджується розпискою про
отримання коштів за оренду квартири.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України, він застосовується до
цивільних відносин, що виникли після
набрання ним чинності, тобто після 01
січня 2004 року. Щодо цивільних відносин,
які виникли до набрання чинності
Цивільним кодексом України, положення
цього Кодексу застосовуються до тих
прав і обов'язків, що виникли або
продовжують існувати після набрання
ним чинності.

Згідно роз'яснень п.1 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування» №7
від 30 травня 2008 року, спадкування
регулюються правилами Цивільного
кодексу, якщо спадщина відкрилася не
раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинне
на той час законодавство, зокрема,
відповідні правила Цивільного кодексу
Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому
числі щодо прийняття спадщини, кола
спадкоємців за законом. У разі коли
спадщина, яка відкрилася до набрання
чинності ЦК і строк на її прийняття не
закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові
відносини регулюються цим Кодексом.

Оскільки спадщина ОСОБА_5 відкрилась
ІНФОРМАЦІЯ_1 та строк на її прийняття
вийшов до 01 січня 2004 року, спадкові
відносини щодо її спадщини регулюються
саме правилами ЦК УРСР.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР, для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається,
що спадкоємець прийняв спадщину:

якщо він фактично вступив в управління
або володіння спадковим майном;

якщо він подав державній нотаріальній
конторі за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

Таким чином, факт здійснення ОСОБА_2
поточного ремонту в його квартирі
АДРЕСА_1 та надання в найм цієї квартири
протягом 6 місяців з дня його смерті
свідчать про фактичне прийняття в
управління спадкового майна. Право
власності ОСОБА_2 на вищевказану
квартиру було набуто законно.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону та незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК УРСР,
спадкоємство здійснюється за законом і
за заповітом.

Суд вважає необхідним встановити факт
вступу в управління та володіння
ОСОБА_2 спадковим майном ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме
квартирою АДРЕСА_1 та визнати за
позивачем право власності на вказану
квартиру в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст.10,60,88,209,212,215,226-227 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити:

Встановити факт вступу в
управління та володіння ОСОБА_2
спадковим майном ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через Василівський районний суд
Запорізької області протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
М.А. Носик