АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
інстанції: Гайдук С.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів:
Шахової О.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Дзюбіній Є.В.

розглянувши в судовому засіданні
справу за заявою ОСОБА_1 про скасування
заходів забезпечення позову у справі
за позовом ОСОБА_2, як правонаступника
ОСОБА_3, до ОСОБА_1 про розірвання
договору довічного утримання, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Шевченківського районного суду міста
Києва від 29 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного
суду міста Києва від 29 вересня 2014 року
заяву ОСОБА_1 про скасування заходів
забезпечення позову задоволено.
Скасовано ухвалу Шевченківського
районного суду міста Києва від 8 жовтня
2003 року, якою накладено арешт на
квартиру АДРЕСА_1.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу суду першої
інстанції.

ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_4 в суді
апеляційної інстанції заперечували
проти задоволення апеляційної скарги,
вважали, що ухвала постановлена з
додержанням вимог закону.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в суд апеляційної інстанції не
з'явилися, про час і місце розгляду
справи повідомлені належним чином. З
урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК
України їх неявка не перешкоджає
розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленої ухвали в цій частині,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів
справи, у січні 2003 року ОСОБА_3
звернулась до Шевченківського
районного суду міста Києва з позовом до
ОСОБА_1 про розірвання договору
довічного утримання.

Ухвалою Шевченківського
районного суду міста Києва від 8 жовтня
2003 року замінено позивача ОСОБА_3 у
зв'язку зі смертю і залучено до участі у
справі правонаступника ОСОБА_2 У
порядку забезпечення позову накладено
арешт на квартиру АДРЕСА_1,
зареєстровану за власником ОСОБА_1, до
вирішення справи судом.

Відповідно до ч.ч. 3, 6 ст. 154 ЦПК України
заходи забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.
Якщо у задоволенні позову було
відмовлено, провадження у справі
закрито або заяву залишено без
розгляду, вжиті заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання
судовим рішенням законної сили. Проте
суд може одночасно з ухваленням
судового рішення або після цього
постановити ухвалу про скасування
заходів забезпечення позову.

Судом установлено, що власником
квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (І том, а. с. 5).

Рішенням Шевченківського районного
суду міста Києва від 24 грудня 2010 року в
задоволенні позову ОСОБА_2, як
правонаступника ОСОБА_3, до ОСОБА_1 про
розірвання договору довічного
утримання відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва
від 19 травня 2011 року рішення
Шевченківського районного суду міста
Києва від 24 грудня 2010 року скасовано та
ухвалено нове рішення, яким позов
ОСОБА_2, як правонаступника ОСОБА_3,
задоволено. Розірвано договір
довічного утримання, укладений 3 квітня
1998 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 31 серпня 2011 року
рішення Апеляційного суду міста Києва
від 19 травня 2011 року скасовано, рішення
Шевченківського районного суду міста
Києва від 24 грудня 2010 року залишено в
силі.

Ураховуючи викладене та зважаючи на те,
що підстави для подальшого
забезпечення позову відпали, суд
першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку про наявність
підстав для задоволення заяви ОСОБА_1
про скасування заходів забезпечення
позову.

Разом з тим, постановляючи оскаржувану
ухвалу, суд першої інстанції не
врахував, що скасування заходів
забезпечення позову відрізняється від
скасування ухвали про забезпечення
позову, оскільки заходи забезпечення
позову скасовуються судом, який їх
застосував, якщо відпали підстави, з
якими закон пов'язує можливість
застосування таких заходів. Натомість,
скасування ухвали про забезпечення
позову здійснюється за наслідками її
апеляційного оскарження. У цьому
випадку ухвалу скасовує апеляційний
суд, якщо під час її постановлення було
порушено вимоги закону.

Наведені обставини в силу п. 2 ч. 1 ст. 312
ЦПК України є підставою для зміни
постановленої ухвали.

За таких обставин оскаржувану ухвалу
суду першої інстанції слід змінити,
виклавши абзац другий резолютивної
частини ухвали в наступній редакції:
"Скасувати заходи забезпечення позову -
арешт квартири АДРЕСА_1, вжиті ухвалою
Шевченківського районного суду міста
Києва від 8 жовтня 2003 року". В іншій
частині оскаржувану ухвалу слід
залишити без змін.

Ураховуючи виуладене, апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду
міста Києва від 29 вересня 2014 року
змінити, виклавши абзац другий
резолютивної частини ухвали в
наступній редакції: "Скасувати заходи
забезпечення позову - арешт квартири
АДРЕСА_1, вжиті ухвалою Шевченківського
районного суду міста Києва від 8 жовтня
2003 року".

В іншій частині ухвалу Шевченківського
районного суду міста Києва від 29
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Я.В. Головачов

Судді:
О.В. Шахова

Л.Д. Поливач