Справа № 148/2859/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2014 року
Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі :
головуючого судді Ковганича
С. В.

при
секретарі Мрочко Т.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Тульчині
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Журавлівської сільської ради про
визнання права власності на спадкове
майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася в суд з
позовом до Журавлівської сільської
ради про визнання права власності на
спадкове майно, мотивуючи свої вимоги
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
спадкодавець ОСОБА_2, яка через смерть
при житті не встигла оформити спадок
чоловіка ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_3.
Окрім цього вона через смерть не вспіла
оформити спадщину, що залишилася після
смерті її мами ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_2 була її
племінницею. Вона спадщину прийняла
своєї племінниці ОСОБА_2 , проте
державним нотаріусом їй було
відмовлено у вчиненні нотаріальних
дій, так як на спадкове майно, а саме на
земельні ділянки відсутні оригінали
правовстановлюючих документів, а
житловий будинок відноситься до
колгоспних дворів.

Вказані обставини змусили
позивачку звернутися до суду з даним
позовом.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, надавши суду письмову заяву
про розгляд справи за її відсутності,
позов підтримує, на його задоволенні
наполягає.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надавши суду
заяву про визнання позову та розгляду
за відсутністю їх представника.

Дослідивши матеріали справи суд
встановив:

Відповідно до копії свідоцтв про
смерть - ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2
(а.с.10), ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 (а.с.6),
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 (а.с. 9).

На підстві рішення Тульчинського
районного суду від 28 лютого 2014 року за
№148/347/14-ц встановлено юридичний факт
родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була
племінницею ОСОБА_1 (а.с. 11).

Згідно довідки виданої виконкомом
Журавлівської сільської ради
Тульчинського району від 08 вересня 2014
року за №863 ОСОБА_1 є спадкоємицею майна
після смерті ОСОБА_2 (а.с.64).

Відповідно постанови держаного
нотаріуса Тульчинської державної
нотаріальної контори №494/602-31 від 22
жовтня 2014 року, ОСОБА_1 було відмовлено
у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом у зв'язку з тим, що
відповідно до довідки від 03 жовтня 2014
року виданої виконавчим комітетом
Журавлівської сільської ради за №943,
житловий будинок за НОМЕР_1,
відноситься до колгоспних дворів
станом на 15.04.1991 року і склад сім'ї
складався: ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та на
земельні ділянки відсутні оригінали
правовстановлюючих документів (а.с.12)..

Так, згідно з ст. ст. 41, 55
Конституції України, право приватної
власності набувається в порядку,
визначеному законом. Права людини і
громадянина захищаються судом. Кожен
має право будь-якими не забороненими
законом засобами захищати свої права і
свободи від порушень і протиправних
посягань.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9
Конституції України, ратифікована
Законом від 7.07.1997 року "Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод" 1950 року, Першого
протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11
Конвенції" і є частиною національного
законодавства України, встановлено, що
кожен при вирішенні питання щодо його
цивільних прав та обов'язків. має право
на справедливий і відкритий розгляд
упродовж розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом.

Статтею 1 Першого Протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод встановлено, що
кожна фізична або юридична особа має
право мирно володіти своїм майном.
Ніхто не може бути позбавлений свого
майна, інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом або загальними принципами
міжнародного права.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені
законом способи охорони цивільних прав
у разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення. Під
способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на порушника.

Відповідно до ст.16 ЦК України
встановлено перелік способів захисту
цивільних прав та інтересів, в тому
числі і визнання права.

Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу,
зокрема, з позовом про визнання права.

Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220,
1222, 1258, 1268, 1269, 1296 ЦК України
встановлено загальні положення про
право власності, порядок її набуття та
припинення права власності.

За загальними положеннями про
спадкування право на спадщину виникає
в день відкриття спадщини, спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою, що
відображено в ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220 ЦК
України.

Відповідно до ст. 1216 цього ж Кодексу
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

За приписами ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Згідно із ст.328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту у спосіб,
передбачений статтею 392 ЦК України, що
відповідає правовій позиції Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, викладеній у п. 3.1.
Інформаційного листа "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування" за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013
року.

Таким чином, із аналізу вищевказаних
правових норм, судом встановлено, що
позивачем було дотримано всіх
визначених законодавцем обставин для
набуття права власності на спадщину.
Однак своє право він не взмозі
реалізувати, в зв'язку з чим дане право
підлягає судовому захисту, а відтак в
задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 1268 ЦК
України спадкоємець за законом чи
заповітом має право прийняти спадщину.
Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Статтею 15 ЦК України визначено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб в межах заявлених ними вимог та на
підставі наданих доказів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК
України, відповідно до ст. 60 ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір. Докази не
можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи вище викладене,
дослідивши обставини справи,
перевіривши їх доказами, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, виходячи з
принципів розумності, виваженості та
справедливості, суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог
ОСОБА_1 в заявлених нею межах та про
існування правових підстав для їх
задоволення.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України,
судовий збір сплачений позивачкою
залишити за стороною.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 41, 45 Конституції
України, ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, ст. ст.
328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1258, 1268, 1269, 1296
ЦК України, ст. 3, 11, 15, 18, 57-60, 64, 88, 209-213
ЦПК України, суд-

ВИ РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Журавлівської
сільської ради про визнання права
власності на спадкове задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жительки АДРЕСА_1, право власності на
спадкове майно після смерті ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме на: -
житловий будинок з господарськими
будівлями по АДРЕСА_2: житлового
будинку позначеного літерою „А",
площею 81,6 кв.м., з верандою, позначеною
літерою „а" площею 13.6 кв.м., вхідним
майданчиком позначеним літерою
„а1"площею 9.3 кв.м.; господарської
будівлі позначеного літерою „Б"площею
37.8 кв.м.; прибудови позначеної літерою
„б" площею 4.6 кв.м.; сараю, позначеного
літерою „В" площею 3.3 кв.м.; убиральні,
позначеного „У"; колодязя позначеного
літерою „К", огорожі, позначеної 1-3.

- земельну ділянку посвідченого
державним актом ВН 004225 передану для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель площею 0.2500 на
та ведення підсобного господарства 0.1447
га, що розташована в АДРЕСА_2;

- земельну ділянку посвідченого
державним актом на право власності на
земельну ділянку ВН 083156 площею 2.0032га. у
межах згідно з планом, що розташована
на території Журавлівської сільської
ради Тульчинського району для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

Судові витрати залишити за
стороною.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Вінницької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги через Тульчинський
районний суд Вінницької області.

Особи, які брали участь в справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя