У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про
видачу судового наказу

23 грудня 2014 року суддя Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області,
ОСОБА_1 розглянувши заяву ОСОБА_2 з
обмеженою відповідальністю “Циділо і
К”, про видачу судового наказу щодо
стягнення з ОСОБА_3, Дочірнього
підприємства “Агрофірма “Шахтар”
Орендного підприємства “Шахта ім. О.Ф.
Засядько”, заборгованості за спожиті
комунальні послуги з утримання будинку
та прибудинкової території, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_2 з
обмеженою відповідальністю “Циділо і
К” звернувся до Слов’янського
міськрайонного суду Донецької області
із заявою про видачу судового наказу
щодо стягнення з ОСОБА_3, Дочірнього
підприємства “Агрофірма “Шахтар”
Орендного підприємства “Шахта ім. О.Ф.
Засядько”, заборгованості за спожиті
комунальні послуги з утримання будинку
та прибудинкової території.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
приходжу до висновку, що зазначена
заява про видачу судового наказу не
підлягає розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України,
суддя відмовляє у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, у разі якщо із
заяви і поданих документів вбачається
спір про право.

Згідно ст. 1 ГПК України підприємства,
установи, організації, інші юридичні
особи, громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку    набули
статусу суб’єкта підприємницької
діяльності, мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст. 12 ГПК України
господарським судам підвідомчі справи
у спорах, що виникають при укладанні,
зміні, розірванні і виконанні
господарських договорів.

Заявник звернувся до суду з заявою про
видачу судового наказу, посилаючись на
обставини, які витікають з договору про
надання послуг з утримання будинку та
прибудинкової території, який фактично
укладено між юридичними особами,
оскільки власником квартири є юридична
особа. Заявником заявлені вимоги, які
не відносяться до захисту порушених
прав як фізичної особи та випливають з
діяльності суб’єкта господарювання, а
тому суд приходить до висновку, що дана
справа не підвідомча суду загальної
юрисдикції, а підвідомча
господарському суду.

Як вбачається з роз’яснень, викладених
у п. 3 Постанови    Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 14 від 23 грудня 2011 року “Про
практику розгляду судами заяв у
порядку наказного провадження” у
порядку цивільного судочинства не
можуть розглядатися заяви про видачу
судового наказу щодо вимог, які
підлягають розгляду в порядку
господарського чи адміністративного
судочинства. У разі заявлення такої
вимоги суд відмовляє у прийнятті заяви
на підставі пункту 1 частини другої
статті 122 ЦПК.

Зважаючи на викладене, приходжу до
висновку, що з заяви представника ТОВ
“Циділо і К” вбачається спір про
право, оскільки стягувачем пропущено
строк позовної давності, та у зв’язку з
чим у прийнятті заяви про видачу
судового наказу слід відмовити.

На підставі зазначеного та керуючись
п.1 ч. 3 ст. 100, ч.2 ст. 101 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У прийнятті заяви ОСОБА_2 з обмеженою
відповідальністю “Циділо і К”, про
видачу судового наказу щодо стягнення
з ОСОБА_3, Дочірнього підприємства
“Агрофірма “Шахтар” Орендного
підприємства “Шахта ім. О.Ф. Засядько”,
заборгованості за спожиті комунальні
послуги з утримання будинку та
прибудинкової території – відмовити.

Роз’яснити заявнику про його право
на звернення до суду з тими самими
вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п’яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга може бути
подана протягом п’яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду
ОСОБА_1