Справа № 204/8465/14-ц
Провадження № 2/204/3143/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2014 року Красногвардійський
районний суд м.Дніпропетровська в
складі:

головуючої
судді Токар Н.В.,

при секретарі
Шляховій Н.В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у
м.Дніпропетровську цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Дніпропетровської міської ради, третя
особа - Державна міграційна служба
Ленінського РВ ДМУ УМВС в
Дніпропетровській області про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації
шлюбу, визнання членом сім'ї наймача,
зобов'язання вчинити певні дії та
визнання права користування житловим
приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року позивач звернулась
до суду з позовною заявою, в якій
просила встановити факт проживання
однією сім'єю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 без реєстрації
шлюбу у період з 01 травня 2004 року по
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, як чоловіка та жінки;
визнати її членом сім'ї наймача
квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року; визнати за нею право
користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1; зобов'язати
Державну міграційну службу
Ленінського РВ ДМУ УМВС в
Дніпропетровській області
зареєструвати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 у
квартирі АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовної заяви позивач
вказала на те, що квартира АДРЕСА_1,
згідно ордеру №347 серії №5, виданого на
підставі рішення Виконкому Ленінської
районної ради від 12 жовтня 1979 року за
№1762, була видана ОСОБА_4, який є
основним квартиронаймачем зазначеної
квартири. З травня 2004 року і по
ІНФОРМАЦІЯ_3 року вона та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали разом в АДРЕСА_1
як подружжя із взаємними правами та
обов'язками, були однією сім'єю, мали
спільний бюджет, вели сумісне
господарство та були пов'язані
спільним побутом, їх шлюб ґрунтувався
на почуттях кохання та поваги. Проте
даний шлюб не був зареєстрований в
органах РАЦСу. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4
помер. Всі витрати на поховання
здійснила позивач, що підтверджується
квитанцією. З травня 2004 року і по день
смерті ОСОБА_4, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_3
року, позивач мешкала з останнім разом
в квартирі АДРЕСА_1, піклувалась про
нього, а він - про неї, мали спільний
бюджет, вели сумісне господарство та
сумісний побут, а також позивач
поховала його, коли він помер та
здійснила всі необхідні для цього
витрати. Хоча позивач і є пенсіонером
та отримую невелику пенсію, але
одноособово виконує всі умови договору
найму житлового приміщення,
нерегулярно, але сплачує витрати по
квартирі по комунальним платежам та
має готовність і в майбутньому
сплачувати ці витрати, зробити
реструктуризацію виниклої
заборгованості, проте, оскільки на
даний час вона не має реєстрації за
своїм постійним місцем проживання, не
має можливості це зробити, у зв'язку з
чим вона вимушена звернутись до суду.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги в повному обсязі, просив позов
задовольнити, посилаючись на підстави,
зазначені в позовній заяві та не
заперечував проти проведення заочного
розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явилась, про день і час слухання
справи була повідомлена своєчасно та
належним чином, причини неявки суду не
повідомила. Зі згоди представника
позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Представник відповідача -
Дніпропетровської міської ради у
судове засідання не з'явився, про день і
час слухання справи був повідомлений
своєчасно та належним чином, причини
неявки суду не повідомив. Зі згоди
представника позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Представник третьої особи - Державної
міграційної служби Ленінського РВ ДМУ
УМВС в Дніпропетровській області у
судове засідання не з'явився, про день і
час слухання справи був повідомлений
своєчасно та належним чином, причини
неявки суду не повідомив.

Вислухавши представника позивача,
свідків, вивчивши та дослідивши
письмові матеріали справи у їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню у
зв'язку з наступним.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 256 ЦПК
України, суд розглядає справи про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно частини 2 статті 3 Сімейного
кодексу України (який набув чинності з
01 січня 2004 року), сім'ю складають особи,
які спільно проживають, пов'язані
спільним побутом, мають взаємні права
та обов'язки.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 проживала з ОСОБА_4 однією сім'єю
як чоловік та жінка без шлюбу з 01 травня
2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року - день
смерті ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1.

Зазначені обставини також підтвердили
свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, допитані, кожний
окремо, в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_5, допитана в судовому
засіданні пояснила, що вона є хрещеною
донькою ОСОБА_4, який перебував у шлюбі
з ОСОБА_2 та які проживали разом у
АДРЕСА_1, їх шлюб не був зареєстрований.
Вони разом святкували дні народження,
інші свята та мають спільні фото.
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер, а всі
витрати на поховання здійснила ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_6, допитаний в судовому
засіданні показав, що він є другом
родини ОСОБА_4 та ОСОБА_2, які жили разом
у квартирі АДРЕСА_1. Знайомий був з ними
біля 10 років. Зазначив, що ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 були однією сім'єю, мали
спільний бюджет, вели сумісне
господарство та були пов'язані
спільним побутом, їх шлюб ґрунтувався
на почуттях кохання та поваги. Лише
після смерті ОСОБА_4 йому стало відомо,
що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в органах
РАГСу зареєстрований не був.

З урахуванням наведеного, у суду немає
підстав ставити під сумнів
достовірність і правдивість фактів,
повідомлених свідками ОСОБА_5, ОСОБА_6,
даних про їхню заінтересованість в
результаті розгляду справи відсутні,
їх показання об'єктивно
підтверджуються зібраними у справі
доказами.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено, що чоловік ОСОБА_4 та жінка
ОСОБА_2 проживали однією сім'єю без
шлюбу в період з травня 2004 року і по
ІНФОРМАЦІЯ_3 року - день смерті ОСОБА_4,
суд вважає можливим встановити факт
проживання однією сім'єю чоловіка
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та жінки ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 без реєстрації шлюбу у
період з 01 травня 2004 року по
ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Відповідно до ч.1 ст.64 ЖК України, члени
сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення.

Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України до
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №2 від 12.04.1985
року «Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України» зі змінами
та доповненнями, вирішуючи спори про
право користування жилим приміщенням
осіб, які вселилися до наймача, суд
повинен з'ясувати, чи дотриманий
встановлений порядок при їх вселенні,
зокрема: чи була письмова згода на це
всіх членів сім'ї наймача, чи приписані
вони в даному жилому приміщенні, чи
було це приміщення постійним місцем їх
проживання, чи вели вони з наймачем
спільне господарство, тривалість часу
їх проживання, чи не обумовлювався
угодою між цими особами, наймачем і
членами сім'ї, що проживають з ним,
певний порядок користування жилим
приміщенням. При цьому, як роз'яснив
Пленум Верховного Суду України в п.15
постанови від 01 листопада 1996 p. №9 "Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя", наявність чи
відсутність прописки сама по собі не
може бути підставою для визнання права
користування жилим приміщенням за
особою, яка там проживала чи вселилась
туди як член сім'ї наймача (власника)
приміщення, або ж для відмови їй у
цьому.

Однак відсутність письмової згоди
членів сім'ї наймача на вселення сама
по собі не свідчить про те, що особи, які
вселилися, не набули права
користування жилим приміщенням, якщо
за обставинами справи безспірно
встановлено, що вони висловлювали таку
згоду.

Згідно ч.1 ст.74 СК України, якщо жінка та
чоловік проживають однією сім'єю, але
не перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 є
постійним місцем проживанням позивача
з травня 2004 року і до теперішнього часу;
ніякої реєстрації у іншому місці у
позивача також немає.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_5, ОСОБА_6, підтвердили той факт, що
позивач дійсно проживає у АДРЕСА_1 з
травня 2004 року і до теперішнього часу.

Також, встановлено, що позивач
нерегулярно, але сплачує витрати по
квартирі по комунальним платежам і має
готовність і в майбутньому сплачувати
ці витрати та зробити реструктуризацію
виниклої заборгованості, однак на
даний час не має можливості це зробити,
оскільки не має реєстрації за своїм
постійним місцем проживання.

Таким чином, наявні законні та
обґрунтовані підстави для задоволення
позовних вимог позивача щодо визнання
позивача членом сім'ї наймача квартири
АДРЕСА_1 - ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року та вважає доцільним
визнати за позивачем право
користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1, зобов'язавши
Державну міграційну службу
Ленінського РВ ДМУ УМВС в
Дніпропетровській області
зареєструвати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 у
квартирі АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст.10, 11, 57-61, 209, 212-215, 256 ЦПК України, ст.64
ЖК України, ст. ст. 3, 74 Сімейного кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Дніпропетровської міської ради, третя
особа - Державна міграційна служба
Ленінського РВ ДМУ УМВС в
Дніпропетровській області про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації
шлюбу, визнання членом сім'ї наймача,
зобов'язання вчинити певні дії та
визнання права користування житловим
приміщенням - задовольнити.

Встановити факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) без реєстрації шлюбу у
період з 01 травня 2004 року по
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, як чоловіка та жінки.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) членом
сім'ї наймача квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право
користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1.

Зобов'язати Державну міграційну службу
Ленінського РВ ДМУ УМВС в
Дніпропетровській області
зареєструвати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) у
квартирі АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
Н.В. Токар