АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2832/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 53 Коваленко В. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
Вініченко Б. Б. УХВАЛА
06 листопада 2014 року Колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської
головуючогоВініченка Б.
Б.суддівБондаренка С. І. , Новікова О. М.
при секретаріЯремич В.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Кам'янського
районного суду Черкаської області від
30 вересня 2014 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_6 до ДП «Укрспирт» м.
Бровари Київської області про
стягнення суми матеріальної допомоги
в с т а н о в и л а :
У серпні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із вказаним позовом.
В обгрунтування своїх позовних вимог
вказувала, що до 07 липня 2014 року наказом
№8/7-к його було звільнено з посади
менеджера з постачання та збуту на
Косарському МПД ДП «Укрспирт» на
підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку
із скороченням штату працівників.
Позивач зазначав, що відповідно до п.1
додатку №4 колективного договору,
укладеного між ДП «Укрспирт» та
профспілковою організацією на 2013-2015
роки, роботодавець зобов'язаний
виплатити йому, працівнику з більш як
тридцятирічним стажем роботи у
спиртовій галузі, матеріальну допомогу
в розмірі трьох середньомісячних
Оскільки, на заяву позивача з проханням
виплатити йому у зв'язку із звільненням
матеріальну допомогу в розмірі трьох
середньомісячних заробітних плат така
допомога не була виплачена, ОСОБА_6
звернувся до суду та просив стягнути
із відповідача на його користь
матеріальну допомогу, що належить до
виплати йому при звільненні, у розмірі 9
Рішенням Кам'янського районного суду
Черкаської області від 30 вересня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на незаконність і
необгрунтованість рішення суду першої
інстанції, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просила вказане рішення скасувати та
ухвалити нове, яким повністю
задовольнити позовні вимоги позивача.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення суду відповідає
даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
матеріальна допомога в розмірі трьох
середньомісячних заробітних плат
відноситься до соціальних виплат, що не
належать до основного фонду оплати
праці та є заохочувальними та
компенсаційними виплатами. Невиплата
таких соціальних пільг, не пов'язаних
із заробітною платою, не є підставою
для їх стягнення відповідно до вимог
ст.116 КЗпП України.

Крім того, районний суд відмітив, що
оскільки на ОСОБА_6 було накладено три
дисциплінарні стягнення, заходи
заохочення до нього не застосовуються,
та вказав на відсутність у ДП
«Укрспирт» фінансової можливості
виплатити одноразову матеріальну
допомогу.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи, зокрема, із
записів до трудової книжки ОСОБА_6,
вбачається, що наказом №114 від 05 серпня
1975 року він прийнятий на роботу до
Кам'янського спирткомбінату на посаду
слюсара мехмайстерні комбінтату.
(а.с.21).

23 березня 2004 року ОСОБА_6 був звільнений
з роботи за власним бажанням на
підставі ст. 38 КЗпП України.

Згідно із записом №31 до трудової
книжки та наказом №55/7-К (а.с.36), позивача
24 жовтня 2011 року прийнято на посаду
менеджера із постачання ДП «Укрспирт»
Косарського місця провадження.

На підставі наказу №8/7-к від 07 липня 2014
року ОСОБА_6 звільнено з роботи у
зв'язку із скороченням штату
працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП
України. (а.с.3)

Зі змісту розпорядження №63 ОД та №64 ОД
від 07 липня 2014 року (а.с.38-39) ОСОБА_6 у
зв'язку із звільненням було нараховано
і виплачено грошову компенсацію за
невикористані відпустки та виплачено
вихідну допомогу у розмірі середнього
місячного заробітку.

Як вбачається із довідки про стан
проведених розрахунків по заробітній
платі з ОСОБА_6 (а.с.133) в день його
звільнення 07 липня 2014 року були
виплачені на його особовий рахунок
нарахована заробітна плата,
компенсація за невикористану
відпустку, вихідна допомога та
лікарняні.

Загальними зборами уповноважених
представників від колективів
працівників місць провадження
діяльності та апарату управління ДП
«Укрспирт» 30 травня 2013 року був
прийнятий колективний договір між
роботодавцем і первинною
профспілковою організацією державного
підприємства спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості на
2013-2015 роки, який зареєстровано
Управлінням соціального захисту
населення Броварської міської ради 05
липня 2013 року.

Колективним договором ( п.1 додатку №4)
встановлені соціальні гарантії
працівникам підприємства, що у випадку
неможливості уникнення звільнення у
зв'язку із скороченням чисельності,
роботодавець зобов'язується
виплачувати при звільненні одноразову
матеріальну допомогу працівникам. Так,
при стажі роботи в спиртовій галузі
понад 10 років одноразова матеріальна
допомога працівникам виплачується у
розмірі трьох середньомісячних
заробітних плат.

Як видно з матеріалів справи, при
звільненні позивача з роботи у зв'язку
із скороченням штату відповідачем
зазначена грошова винагорода
виплачена не була.

Разом з тим, суд першої інстанції,
ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, вірно зазначив, що
вказана грошова допомога не належить
до фонду оплати праці та відноситься до
заохочувальних та компенсаційних
виплат, та не підлягає стягненню у силу
ст.116 КЗпП України.

Згідно з положенням про Косарське
місце провадження діяльності та
зберігання спирту ДП «Укрспирт» МПД
(місце провадження діяльності та
зберігання спирту) є структурним
підрозділом ДП «Укрспирт».

Статтею 9 ЗУ «Про колективні договори і
угоди» встановлено, що положення
колективного договору поширюються на
всіх працівників підприємств
незалежно від того, чи є вони членами
профспілки, і є обов'язковими як для
роботодавця, так і для працівників
підприємства.

Відповідно до ст.10, 13 КЗпП України
колективний договір укладається на
основі чинного законодавства,
прийнятих сторонами зобов'язань з
метою регулювання виробничих, трудових
і соціально-економічних відносин і
узгодження інтересів трудящих,
власників та уповноважених ними
органів. Колективний договір може
передбачати додаткові порівняно з
чинним законодавством і угодами
гарантії, соціально-побутові пільги.

Згідно зі ст.17 КЗпП України колективний
договір набирає чинності з дня його
підписання представниками сторін або з
дня, зазначеного у ньому.

Після закінчення строку чинності
колективний договір продовжує діяти до
того часу, поки сторони не укладуть
новий або не переглянуть чинний, якщо
інше не передбачено договором.

Матеріали справи не містять належних
та допустимих доказів щодо внесення
змін чи доповнень до вищевказаного
колективного договору під час його дії
з 2013 року в частині виплат працівникам
підприємства соціальних гарантій при
звільненні.

Відповідно до ч.2 ст.97 КЗпП України
форми і системи оплати праці, норми
праці, розцінки, тарифні сітки, ставки,
схеми посадових окладів, умови
запровадження та розміри надбавок,
доплат, премій, винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами, установами,
організаціями самостійно у
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною та
галузевими (регіональними) угодами.

Частинами 3,4 ст. 97 цього Кодексу
конкретні розміри тарифних ставок
(окладів) і відрядних розцінок
робітникам, посадових окладів
службовцям, а також надбавок, доплат,
премій і винагород встановлюються
власником або уповноваженим ним
органом з урахуванням вимог,
передбачених частиною другою цієї
статті. Власник або уповноважений ним
орган чи фізична особа не має права в
односторонньому порядку приймати
рішення з питань оплати праці, що
погіршують умови, встановлені
законодавством, угодами, колективними
договорами.

Таким чином, за змістом зазначених
норм, встановлені колективним
договором умови оплати праці, що
складається з основної та додаткової
заробітної плати, інших заохочувальних
та компенсаційних виплат, зокрема,
одноразова матеріальна допомога при
звільненні у зв'язку зі скороченням
працівнику зі стажем роботи понад 10
років у розмірі трьох середньомісячних
заробітних плат, є гарантіями для
працівників і безпосереднє
застосування таких умов є обов'язковим
для всіх суб'єктів, що перебувають у
сфері дії договору, незалежно від
звернень працівників з цього приводу.

Згідно Розділу ІІІ п. 3.2. колективного
договору передбачено, що у разі
розірвання трудового договору у
зв'язку зі скороченням чисельності
структурного підрозділу або
реорганізацією підприємства за
наявності умов економічного характеру,
сторона роботодавця зобов'язується
виплачувати вихідну допомогу
працівникам, які мають безперервний
стаж роботи на підприємстві понад 10
років у розмірі трьох середньомісячних
заробітних плат; зі стажем роботи до
п'яти років - у розмірі
середньомісячної заробітної плати.
(а.с. 157)

Колегією суддів встановлено, що з 05
серпня 1975 року по 23 березня 2004 року
ОСОБА_6 працював на різних посадах ДП
спиртової та лікеро-горілчаної
промисловості «Укрспирт» та був
звільнений за власним бажанням на
підставі ст. 38 КЗпП України.

З 24 жовтня 2011 року позивача було знову
прийнято на роботу на підприємство на
посаду менеджера із постачання ДП
«Укрспирт» Косарського місця
провадження, а 07 липня 2014 року ОСОБА_6
звільнено з роботи у зв'язку із
скороченням штату працівників.

Судом першої інстанції при ухваленні
рішення вірно враховано, що у силу
положень ст. 151 КЗпП України, п.41
Положення про оплату праці працівником
ДП «Укрспирт», п.п. 4.2.12 п. 4.2 розділу IV
колективного договору протягом строку
дії дисциплінарних стягнень заходи
заохочення до працівників не
застосовуються.

Таким чином, наявність у позивача
дисциплінарних стягнень, зокрема,
оголошена догана наказом №91-к від 14
березня 2013 року, оголошена догана
наказом №196 від 29 липня 2013 року та
оголошена догана №43-к від 17 лютого 2014
року, виключає можливість ОСОБА_6
отримати передбачену колективним
договором одноразову матеріальну
допомогу при звільненні у зв'язку із
скороченням чисельності.

За умовами вищевказаного колективного
договору, зокрема п.7.1 Розд. VII,
фінансування соціально-трудових пільг
визначається додатками до
колективного договору, а соціальні
пільги, гарантії та компенсації
надаються додатково у відповідності до
чинного законодавства при фінансовій
можливості підприємства. (а.с. 164 зв.)

Посилання апелянта на наявність у ДП
«Укрспирт» фінансової можливості для
виплати гарантійних та компенсаційних
виплат працівникам не підтверджені
наявними в матеріалах належними та
допустимими доказами та не
спростовують висновків спеціалістів
Косарського МПД ДП «Укрспирт» та даних
статистичної звітності 1-ПЕ по
підприємству, надані відповідачем у
суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1 ст.308, ст.ст.
313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Кам'янського районного суду
Черкаської області від 30 вересня 2014
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий :

Судді :