Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК
України/

03 листопада 2014 року Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

08 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини. В обґрунтування
своїх позовних вимог посилається на те,
що з 14 серпня 2009 року перебуває у шлюбі
з відповідачем, від шлюбу з яким має
доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає разом з нею та знаходиться на
її утриманні. Шлюбні відносини між
сторонами припинені. Оскільки
відповідач матеріальної допомоги на
утримання дитини не надає, позивач
просить суд стягнути з відповідача
аліменти на утримання доньки у розмірі
1/3 частини від усіх видів його доходу до
досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, про день, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, надала до суду заяву про розгляд
справи без її участі, позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, не
заперечувала проти заочного розгляду
справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив, тому суд відповідно до ч. 1
ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди
позивача вважає можливим провести
заочний розгляд справи.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими
та такими, що підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Судом встановлено, що 14 серпня 2009
року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Жовтневим
відділом реєстрації актів цивільного
стану Дніпропетровського управління
юстиції був зареєстрований шлюб, про що
в книзі реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис № 607 /а.с.7/.
Від цього шлюбу сторони мають
неповнолітню доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 5/.

Сторони проживають окремо, спільне
господарство не ведуть. Дитина
проживає разом з позивачем та
знаходиться на її утриманні.
Відповідач матеріальної допомоги на
утримання доньки не надає.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Згідно до ч.
3 ст. 181 СК України за рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) в твердій
грошовій сумі. У відповідності до ст. 182
СК України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини та
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, інші обставини,
які мають істотне значення.

Враховуючи викладене суд вважає
за необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача аліменти на утримання
доньки до досягнення нею повноліття
щомісячно у розмірі 1/4 частини від всіх
видів заробітку відповідача.

Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Враховуючи вимоги ст. 191 СК
України, суд вважає необхідним
стягувати аліменти з відповідача на
користь позивача на утримання
неповнолітньої доньки з 08 жовтня 2014
року.

На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
чи є підстави допустити негайне
виконання судового рішення.

У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України
якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Судові витрати вирішити відповідно до
ст. 88 ЦПК України.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів у їх сукупності.

При таких обставинах суд вважає за
необхідне позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково та стягувати з
відповідача ОСОБА_2 аліменти на
утримання доньки ОСОБА_3 на користь
матері ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини всіх
видів його заробітку щомісячно, але не
менше 30% прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей відповідного
віку, до досягнення дитиною повноліття.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дитини - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_2,
мешкає за адресою: АДРЕСА_1), аліменти на
утримання доньки ОСОБА_3, на користь
матері ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, м.
Дніпропетровськ, зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2) в розмірі 1/4 частини
всіх видів його заробітку щомісячно,
але не менше 30% прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей відповідного
віку, до досягнення ОСОБА_3 повноліття,
починаючи стягнення з 08 жовтня 2014 року.

Допустити негайне виконання
рішення в межах суми платежу аліментів
за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_2,
мешкає за адресою: АДРЕСА_1) на користь
держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60
коп.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Заочне рішення суду може бути
оскаржене позивачем протягом десяти
днів з дня проголошення рішення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська.

Суддя
С.О. Демидова