АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/3902/2014
Головуючий в І інстанції:
Доповідач: Капітан І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року грудня місяця 24 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан
І.А.Суддів:Колісниченка А.Г. Радченка
С.В.При секретарі:Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 на ухвалу Суворовського
районного суду м. Херсона від 11 липня 2014
року у справі за поданням Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Херсонській області про визначення
частки майна боржника у майні, яким він
спільно володіє з іншими особами,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року старший державний
виконавець Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Херсонській
області (далі - Відділ) звернувся до
суду із поданням, в якому просив
визначити 1/2 частку ОСОБА_6 на майно, що
перебуває у спільній сумісній
власності, а саме: автомобіль марки Pegout,
модель 407, синього кольору, 2008 р.в., кузов
НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1,
зареєстрований за ОСОБА_7, та визначити
розмір частки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 по 50% від
суми, отриманої від реалізації цього
автомобіля.

В обґрунтування своїх вимог державний
виконавець посилався на те, що на
виконанні Відділу знаходиться
виконавче провадження №32150121 з
примусового виконання наказу
Господарського суду Херсонської
області від 09 лютого 2012 року №5024/2137/2011
про примусове виконання рішення
господарського суду від 10 січня 2012 року
по стягненню з ОСОБА_6 на користь ДП
«Херсонський річковий порт
«Акціонерної судноплавної компанії
«Укррічфлот» боргу в сумі 16 0164,39 грн.
Оскільки у встановлений строк боржник
не виконав наказ у добровільному
порядку, та встановивши, що йому на
праві спільної власності з ОСОБА_7
належить автомобіль, державний
виконавець звернувся до суду в порядку,
передбаченому ст.379 ЦПК України, з
поданням про виділення частки боржника
із спільної власності, та у зв'язку з
неподільністю майна - з вимогою про
визначення розміру частки суми,
отриманої від реалізації майна.

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Херсона від 11 липня 2014 року подання
задоволено частково. Визначено, що
розмір частки боржника ОСОБА_6 у праві
спільної сумісної власності подружжя
на автомобіль марки Pegout 407, синього
кольору, 2008 року випуску, кузов НОМЕР_2,
державний номер НОМЕР_1, зареєстрований
18 жовтня 2013 року за ОСОБА_7, складає ?
частини. В решті подання відмовлено за
необґрунтованістю.

В апеляційних скаргах ОСОБА_5, яка діє в
інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7, просить
ухвалу суду скасувати, постановити
нову, якою відмовити у задоволенні
подання у повному обсязі, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

В письмових запереченнях ДП
«Херсонський річковий порт «АСК
«Укррічфлот», посилаючись на
безпідставність доводів апеляційної
скарги та законність ухвали, просить
скаргу відхилити, а ухвалу суду
залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явились в судове засідання,
перевіривши відповідність
оскаржуваної ухвали вимогам закону,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

При визначенні ? частки боржника у
праві спільної сумісної власності
подружжя на автомобіль суд першої
інстанції виходив з того, що на таке
майно ОСОБА_7 набула право власності
під час перебування у шлюбі з боржником
по виконавчому провадженні - ОСОБА_6
Будь-яких доказів, що транспортний
засіб є особистою власністю ОСОБА_7, чи
про поділ його між подружжям, суду не
надано.

Такі висновки суду є правильними,
відповідають фактичним обставинам
справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України,
питання про визначення частки майна
боржника у майні, яким він володіє
спільно з іншими особами, вирішується
судом за поданням державного
виконавця. Суд у десятиденний строк
розглядає це питання у судовому
засіданні з повідомленням сторін та
заінтересованих осіб.

Статтею 52 Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено черговість
звернення стягнення на кошти та інше
майно боржника.

Згідно із ч. 6 ст. 52 Закону України "Про
виконавче провадження" стягнення на
майно боржника звертається в розмірі і
обсязі, необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження. У разі якщо
боржник володіє майном спільно з
іншими особами, стягнення звертається
на його частку, що визначається судом
за поданням державного виконавця.

Згідно зі ст.ст. 60, 70 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважних
причин (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу). У
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Згідно з ч. 1 ст. 73 СК України та ч. 6 ст. 50
Закону України "Про виконавче
провадження" за зобов'язаннями одного з
подружжя стягнення може бути накладено
лише на його особисте майно і на частку
у праві спільної сумісної власності
подружжя, яка виділена йому в натурі. У
випадках, коли частка боржника в натурі
не виділена, стягнення звертається на
його частку, що визначається судом за
поданням державного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконанні Відділу знаходиться
виконавче провадження №32150121 з
примусового виконання наказу
Господарського суду Херсонської
області від 09 лютого 2012 року №5024/2137/2011
про примусове виконання рішення
господарського суду від 10 січня 2012 року
по стягненню з ОСОБА_6 на користь ДП
«Херсонський річковий порт
«Акціонерної судноплавної компанії
«Укррічфлот» боргу в сумі 16 064,39 грн.
(а.с.4,6,83,84)

Відповідно до довідки старшого
державного виконавця від 25 лютого 2014
року автомобіль марки Pegout, модель 407,
синього кольору, 2008 р.в., кузов НОМЕР_2,
державний номер НОМЕР_1, зареєстрований
за ОСОБА_7 згідно свідоцтва про право
власності від 18 жовтня 2013 року серії
НОМЕР_3 (а.с.8).

Згідно витягу з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян щодо
актового запису про шлюб та копії
актового запису про шлюб з книги
реєстрації шлюбів, 12 грудня 2012 року між
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено шлюб.
Дошлюбне прізвище ОСОБА_7 - ОСОБА_7
(а.с.78,79-80,86).

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26 грудня 2003
р. № 14 «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження»
частка боржника у спільній власності з
іншими особами визначається за
поданням державного виконавця
відповідно до положень законодавства,
що регулює право власності. Такі
подання мають розглядатися з
обов'язковим викликом у судове
засідання не лише державного
виконавця, боржника, стягувача й
прокурора (у випадках здійснення
останнім представництва інтересів
громадянина або держави в суді), а й
учасників спільної власності на майно
та з додержанням вимог ст.29 ЦПК України
щодо допустимості засобів доказування.

Проте, відповідно до ч. 2 ст. 379 ЦПК
України, неявка сторін та інших осіб не
є перешкодою для вирішення питання про
визначення частки майна боржника у
майні, яким він володіє спільно із
іншими особами.

Посилання в апеляційних скаргах на те,
що в матеріалах справи відсутні докази
про належне повідомлення ОСОБА_6, як
сторони виконавчого провадження, та
ОСОБА_7, як власника транспортного
засобу, про час і місце слухання справи
в порядку, встановленому цивільним
процесуальним законодавством, що
позбавило їх заперечити проти
належності їм автомобіля на праві
спільної сумісної власності, колегія
суддів до уваги не приймає, оскільки
суд першої інстанції неодноразово
направляв на їх адресу повістки про
виклик до суду з повідомленням, однак
вони більш за все поверталися назад за
закінченням терміну зберігання
(а.с.58-61,67-70, 73-76). Крім того, подання
державного виконавця судом
розглядалося неодноразово, про що
апелянтам було відомо, і вони в
достатній мірі мали часу для подачі
доказів на підтвердження своїх
заперечень.

На підставі наведеного суд першої
інстанції, при визначенні частки
боржника в спільному майні подружжя,
повно встановив всі обставини, які
мають значення для правильного
вирішення справи, та дійшов
обґрунтованого висновку про наявність
підстав для визначення ? частки
боржника у праві спільної часткової
власності подружжя на автомобіль
виходячи із принципу рівності часток
подружжя.

Державним виконавцем доведено, що ним
вжито повний обсяг заходів, які
передбачені законодавством про
виконавче провадження щодо
примусового виконання судового
рішення, та використані всі права,
надані державному виконавцю,
спрямовані на своєчасне та повне
вчинення виконавчих дій.

Інші доводи апеляційних скарг колегією
суддів до уваги також не приймаються як
такі, що не ґрунтуються на вимогах
закону, що регулюють спірні
правовідносини, не підтверджені
належними доказами та не спростовують
мотивованих висновків суду. Будь-яких
доказів на підтвердження того, що
автомобіль не належить апелянтам на
праві спільної власності, або право
власності на нього у відповідності до
норм чинного законодавства визначено
за подружжям у інших частках, апелянти
суду не надали.

Таким чином колегія суддів приходить
до висновку,що ухвала суду відповідає
вимогам цивільного процесуального
закону і підстави для її зміни чи
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_5 в інтересах
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відхилити.

Ухвалу Суворовського районного суду м.
Херсона від 11 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді