АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/6347/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 2/638/2974/14
Категорія: стягнення моральної шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року судова
колегія судової палати у цивільних
справах Апеляційного

суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді Карімової
Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 17 червня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до Державної
казначейської служби України,
Міністерства Оборони України,
Харківського університету Повітряних
сил імені Івана Кожедуба, треті особи:
прокуратура Дзержинського району м.
Харкова, ОСОБА_5 про стягнення суми
моральної шкоди, завданої незаконними
діями службових осіб органу виконавчої
влади,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2012 року ОСОБА_3
звернувся до суду з вищевказаним
позовом.

Посилався на те, що з 28 липня 2009
року він навчався у Харківському
університеті Повітряних Сил iм. Івана
Кожедуба. 05 липня 2011 року під час
навчання в учбовому закладі та на його
території йому, ОСОБА_3, заподіяні
тяжкі тілесні ушкодження молодшим
сержантом ОСОБА_5, який перевищив свої
службові повноваження та застосував
нестатутні заходи впливу. Відповідно
до висновку МСЕК від 28.11.2011 р. йому,
ОСОБА_3, встановлено інвалідність III
групи, внаслідок чого висновком
військово-лікарської комісії він був
визнаний непридатним до військової
служби в мирний час, обмежено придатним
у воєнний час.

Наказом начальника Харківського
університету Повітряних Сил iм. Івана
Кожедуба від 06.09. 2011 р. його
відраховано з навчального закладу за
станом здоров'я, контракт - розірвано,
та він був звільнений в запас.

Вироком Дзержинського районного
суду м. Харкова від 02.02. 2012 р. ОСОБА_6
визнано винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 424 КК України та
призначено покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 5 років, на
підставі ст. 75 КК України звільнено від
відбування покарання з випробуванням
на 2 роки.

Посилаючись на те, що держава
зобов'язана нести відповідальність за
моральну шкоду, спричинену йому ОСОБА_6
- посадовою особою державного органу
виконавчої влади, ОСОБА_3 просив в
рахунок відшкодування моральної шкоди
стягнути з відповідачів на його
користь 300 000 грн.

Вказаний позов ОСОБА_3
розглядався судами неодноразово.

При новому розгляді справи в суді
першої інстанції ОСОБА_3 підтримав
заявлені ним у травні 2012 року позовні
вимоги, а відповідачі не визнали ці
вимоги за їх недоведеністю.

Рішенням Дзержинського
районного суду м. Харкова від 17 червня
2014 року в задоволенні позову
вімовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить скасувати
це рішення суду та ухвалити нове
рішення про задоволення його позовних
вимог в повному обсязі.

Вказує, що районним судом не
враховано, що тяжкі тілесні ушкодження
йому були спричинені під час навчання
в Харківському університеті
Повітряних Сил iм. Івана Кожедуба його
посадовою особою ОСОБА_6, а причиною і
умовами скоєння цього злочину були ( в
тому числі) незадовільний контроль
інших посадових осіб за особовим
складом низька профілактична робота в
підрозділі керівного складу
факультету, незадовільна виховна
робота з підлеглими, у зв'язку з чим
винні посадові особи факультету були
притягнуті до дисциплінарної
відповідальності.

У зв'язку з чим вважав, що
спричинена йому внаслідок незаконних
дій ОСОБА_5 моральна шкода має бути
відшкодована державою на підставі
вимог ч.1 ст. 1174 ЦК України незалежно
від вини цих осіб.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, що з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
відповідно до вимог ст.. 303 ЦПК України
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні
його позову, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем не
доведено заподіяння йому моральної
шкоди з вини офіцерів Харківського
університету Повітряних Сил iм. Івана
Кожедуба у вигляді їх бездіяльності,
яка не пов'язана з наслідками
ушкодження здоров'я позивача, і
правовідносини за позовом останнього
не можуть регулюватися статтею 1174 ЦК
України.

Судова колегія погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони ґрунтуються на законі та
матеріалах справи.

Як свідчать останні 05 липня 2011
року під час навчання в Харківському
університеті Повітряних Сил iм. Івана
Кожедуба ОСОБА_3 були заподіяні тяжкі
тілесні ушкодження молодшим сержантом
ОСОБА_5 при перевищенні ним своїх
службових повноважень та застосування
нестатутних заходів впливу. У зв'язку з
чим

вироком Дзержинського районного суду
м. Харкова від 02.02. 2012 р. ОСОБА_6 визнаний
винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 424 КК України та
засуджений до покаранн у вигляді
позбавлення волі строком на 5 років з
застосуванням ст. 75 КК України.
Цивільний позов ОСОБА_3 залишено без
розгляду.

У зв'язку з встановленням ОСОБА_3
інвалідності III групи внаслідок
вищевказаних подій, його висновком
військово-лікарської комісії визнано
непридатним до військової служби в
мирний час, обмежено придатним у
воєнний час та відповідно до

наказу начальника Харківського
університету Повітряних Сил iм. Івана
Кожедуба від 06.09. 2011 р. відраховано з
навчального закладу за станом здоров'я,
та звільнено в запас.

Відповідно до ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу способом, передбаченим ч.2
зазначеної норми права, або іншим
способом, встановленим договором або
законом.

Згідно зі ст. 1174 ЦК України
шкода, завдана фізичній або юридичній
ocoбi незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю посадової або службової
особи органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування при
здійсненні нею своїx повноважень,
відшкодовується державою, Автономною
Республікою Крим або органом місцевого
самоврядування незалежно від вини
цієї особи.

Звертаючись з вищезазначеним
позовом до суду на підставі ст. 1174 ЦК
України, ОСОБА_7 посилався на наявність
та доведеність вироком суду вини
посадової особи Харківського
університету Повітряних Сил iм. Івана
Кожедуба ОСОБА_6 в спричиненні йому
шкоди здоров'ю та у зв'язку з цим
моральної шкоди, а також
бездіяльність інших посадових осіб
Харківського університету Повітряних
Сил iм. Івана Кожедуба як органу
державної влади.

Однак Харківський університет
Повітряних Сил iм. Івана Кожедуба не є
органом державної влади в розумінні
вимог ст..6 Конституції України,
оскільки ні за своєю структурою, ні за
своїми функціями та формою діяльності
не підпадає під ознаки органу
державної влади та не володіє владними
повноваженнями.

Крім того матеріали справи не
містять даних про те, що Харківський
університет Повітряних Сил iм. Івана
Кожедуба підпорядкований Міністерству
оборони України.

Представник Міністерства
оборони України ОСОБА_8 в судовому
засіданні апеляційного суду також
вказував на те, що цьому міністерству
Харківський університет Повітряних
Сил iм. Івана Кожедуба не
підпорядковується.

За таких обставин судова колегія
вважає, що Харківський університет
Повітряних Сил iм. Івана Кожедуба та
Міністерство оборони України не є
належними відповідачами за позовом
ОСОБА_7, заявленим на підставі вимог ст.
1174 ЦК України.

В судовому засіданні
апеляційної інстанції позивач ОСОБА_7
підтвердив ту обставину, що моральна
шкода спричинена йому внаслідок
незаконних дій ОСОБА_5 як працівником
Харківського університету Повітряних
Сил iм. Івана Кожедуба, однак позову до
останнього відповідно до ст.. 1172 ЦК
України не заявляв, оскільки вважав, що
університет є державним органом і тому
шкода повинна відшкодовуватися
державою.

Судова колегія вважає, що такі
доводи апелянта не ґрунтуються на
законі за вищезазначеними підставами,
тому відповідно до вимог ст.. 308 ЦПК
України скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1.ч.1 ст. 307,
ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України,
судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 17 червня
2014 року алишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: