Справа № 265/7776/14-ц
Провадження № 6/265/477/14
У Х В А Л А

18 грудня 2014 року

місто Маріуполь

Орджонікідзевський
районний суд міста Маріуполя Донецької
області у складі:

головуючого судді Адамової
Т.С.,

при секретарі
Федоровій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
Донецької області подання
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції Головного
управління юстиції в Донецькій області
(далі за текстом Орджонікідзевського
ВДВС) про примусове проникнення до
жилого приміщення боржника ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Орджонікідзевський ВДВС в особі
державного виконавця Голояд О.В.
звернувся до Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя
Донецької області з поданням про
примусове проникнення до житла ОСОБА_1,
мотивуючи свої вимоги тим, що на
примусовому виконанні в
Орджонікідзевському ВДВС
Маріупольського МУЮ знаходиться

вимога №ф1090у від 01.08.2013 року виданий
УПФУ в Орджонікідзевському районі
м. Маріуполя про стягнення з
ОСОБА_1 на користь УПФУ в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя – 1194,03 грн.. 20.09.2013р. державним
виконавцем було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження та
направлено сторонам для відома.
Боржник до відділу ВДВС не з'являється,
до теперішнього часу боржником борг не
сплачено. Боржник згідно відповідей з
ДПС та УПФУ не працює, розрахункових
рахунків в установах банків не має,
пенсію не отримує. Згідно відповіді з
реєстрів прав власності на нерухоме
майно за боржником будь – яке майно не
зареєстровано. 22.08.2013 року на рухоме та
нерухоме майно боржника було накладено
арешт. Державним виконавцем
неодноразово було здійснено вихід за
місцем мешкання боржника з метою
перевірки майнового стану боржника,
але до будинку для перевірки майнового
стану потрапити не можливо двері ніхто
не відчиняє. На виклики боржник не
з'являється. З УПФУ в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя надійшов лист з проханням
встановити тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України боржника. 29.10.2014
року державний виконавець звернувся до
суду з поданням встановити тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника, але державному
виконавцю було відмовлено. Просить суд
постановити вмотивоване рішення про
примусове проникнення до жилого
приміщення боржника ОСОБА_1.

У судове засідання представник
Орджонікідзевського ВДВС не з’явився
з невідомих суду причин, про слухання
справи повідомлявся своєчасно та
належним чином. Відповідно до ч.2 ст.376
Цивільного процесуального кодексу
України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі
змінами та доповненнями) (далі за
текстом ЦПК України) питання про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника – фізичної
особи або особи, у якої знаходиться
майно боржника, вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця, негайно. З
урахуванням наведеного, суд вважає за
можливим розглянути подання у судовому
засіданні на підставі доказів, які
маються в матеріалах справи, без участі
представника Орджонікідзевського
ВДВС.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що в задоволенні подання слід
відмовити за наступних підстав.

За зверненням державного виконавця в
порядку п.10 ч.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
року №606-XIV (зі змінами та доповненнями)
(далі за текстом Закон) за поданням,
погодженим з начальником державної
виконавчої служби, суд на підставі ст.376
ЦПК України вирішує питання про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника при
виконання судових рішень. Зокрема,
пунктом 15 ч.3 ст.11 цього Закону
встановлено, що при виконанні судових
рішень за наявності вмотивованого
рішення суду про примусове проникнення
до житла чи іншого володіння фізичної
особи державний виконавець має право
безперешкодно входити на земельні
ділянки, в жилі та інші приміщення
боржників – фізичних осіб, проводити в
цих приміщеннях огляд, за необхідності
примусово відкривати їх в
установленому порядку із залученням
працівників органів внутрішніх справ,
опечатувати ці приміщення,
арештовувати, опечатувати та вилучати
належні боржникові майно, яке там
знаходиться та на яке за законом
можливо звернути стягнення.

Матеріалами справи встановлено, що на
примусовому виконанні в
Орджонікідзевському ВДВС знаходиться
вимога №ф1090у від 01.08.2013 року видана
УПФУ в Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на
користь УПФУ в Орджонікідзевському
районі м. Маріуполя – 1194,03 грн.Однак в
ході примусового виконання при виході
державного виконавця за адресою
боржника, Маріуполь, провулок
Полєтаєва,19-1, для перевірки майнового
стану боржника, до житла потрапити не
вдалося, оскільки двері були зачинені.

20.09.2013р. державним виконавцем було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження та направлено
сторонам для відома. Боржник до відділу
ВДВС не з'являється, до теперішнього
часу боржником борг не сплачено.

Боржник згідно відповідей з ДПС та УПФУ
не працює, розрахункових рахунків в
установах банків не має, пенсію не
отримує.

Згідно відповіді з реєстрів прав
власності на нерухоме майно за
боржником будь – яке майно не
зареєстровано. 22.08.2013 року на рухоме та
нерухоме майно боржника було накладено
арешт.

Державним виконавцем неодноразово
було здійснено вихід за місцем
мешкання боржника з метою перевірки
майнового стану боржника, але до
будинку для перевірки майнового стану
потрапити не можливо двері ніхто не
відчиняє. На виклики боржник не
з'являється.

З УПФУ в Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя надійшов лист з проханням
встановити тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України боржника. 29.10.2014
року державний виконавець звернувся до
суду з поданням встановити тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника, але державному
виконавцю було відмовлено.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначені нормами частини 5
Закону, яка встановлює, що державний
виконавець зобов’язаний вжити заходів
примусового виконання рішень,
установлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Статтею 8 Конституції в Україні
визнається і діє принцип верховенства
права.

Право на недоторканість житла,
закріплене у положеннях ст. 30
Конституції України від 28 червня 1996
року №254к/96-ВР (зі змінами та
доповненнями) (далі за текстом
Конституція), відповідно до якої не
допускається проникнення до житла чи
до іншого володіння особи, проведення в
них огляду чи обшуку інакше як за
вмотивованим рішенням суду.

Крім того, право на недоторканість
житла бере свої початки в ст.12
Загальної декларації прав людини,
прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10
грудня 1948 року, ст.8 Конвенції про
захист прав та основних свобод людини
від 04 листопада 1950 року (ратифіковано
Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року),
ст.17 Міжнародного пакту про
громадянські і політичні права,
прийнятого Генеральною Асамблеєю ООН 16
грудня 1966 року (ратифіковано Указом
Президії Верховної Ради Української
РСР №2148-VIII від 19 жовтня 1973 року).

Відповідно до роз’яснень, викладених в
Постанові Пленуму Верховного суду
України від 01 листопада 1996 року №9 «Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя» конституційні
права та свободи людини і громадянина є
безпосередньо діючими. Вони визначають
цілі і зміст законів та інших
нормативно-правових актів, зміст і
спрямованість діяльності органів
законодавчої та виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування і
забезпечуються захистом правосуддя.
Виходячи із зазначеного принципу та
гарантування Конституцією судового
захисту конституційних прав і свобод,
судова діяльність має бути спрямована
на захист цих прав і свобод від
будь-яких посягань шляхом забезпечення
своєчасного та якісного розгляду
конкретних справ. При цьому слід мати
на увазі, що згідно зі ст.22 Конституції
закріплені в ній права і свободи людини
й громадянина не є вичерпними. Оскільки
Конституція України, як зазначено в її
ст.8, має найвищу юридичну силу, а її
норми є нормами прямої дії, суди при
розгляді конкретних справ мають
оцінювати зміст будь-якого закону чи
іншого нормативно-правового акта з
точки зору його відповідності
Конституції і в усіх необхідних
випадках застосовувати Конституцію як
акт прямої дії. Судові рішення мають
ґрунтуватись на Конституції, а також на
чинному законодавстві, яке не
суперечить їй.

Всупереч викладеним нормам, в
матеріалах подання не має жодних
відомостей про власника квартири
АДРЕСА_1 в Орджонікідзевському районі
міста Маріуполя Донецької області, так
само й не доведено того, що боржник
зареєстрований за вказаною адресою, у
зв’язку з чим можуть бути порушені
права інших осіб, тому суд приходить до
переконання щодо відмови у задоволенні
даного подання.

З урахуванням викладених обставин, на
підставі ст.ст.8, 22, 30 Конституції
України, Закону України «Про виконавче
провадження», Постанови Пленуму
Верховного суду України від 01
листопада 1996 року №9 «Про застосування
Конституції України при здійсненні
правосуддя», керуючись ст.ст. 293, 376 ЦПК
України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції Головного
управління юстиції в Донецькій області
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння особи, а саме до
жилого приміщення боржника ОСОБА_1 –
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Донецької області
через Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя Донецької області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п’яти днів з дня проголошення
ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя____________________Т.С.Адамова