Провадження №2/751/1808/14
Рішення

Іменем України

06 листопада 2014 року
м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с
у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк
Н. В.

при секретарі
Чвірова О. О.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2, представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду м.
Чернігова цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності та поділ земельної ділянки,

Встановив:

ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом до
ОСОБА_2 просить визнати за ним право
власності на 1/2 частину земельної
ділянки площею 362,0 кв.м по АДРЕСА_1 у м.
Чернігові, згідно варіанту №4 висновку
будівельно-технічної експертизи №С-65
від 25.03.2014 року, в тому числі: під
житловою забудовою - 64 кв.м, під
господарськими будівлями - 12,5 кв.м, під
двором та городом - 260 кв.м, під двором
загального користування - 24,9 кв.м;
визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину земельної ділянки площею 337,1
кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1 у м.
Чернігові, згідно варіанту №4 висновку
будівельно-технічної експертизи №С-65
від 25.03.2014 року, в тому числі: під
житловою забудовою - 64 кв.м, під
господарськими будівлями - 12,5 кв.м, під
двором та городом - 260 кв.м, під двором
загального користування - 24,9 кв.м
(а.с.1-3).

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує
тим, що рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 18.06.2014 року
поділено житловий будинок АДРЕСА_1 м.
Чернігові, зокрема: відповідачу
виділено в натурі 13/25 частин цього
будинку з надвірними спорудами
загальною вартістю 327 952,50 грн, а
позивачу виділено 12/25 частин даного
будинку з надвірними спорудами
загальною вартістю 298 965,50 грн. Зазначає,
що власником всієї земельної ділянки,
відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку, є
відповідач. При попередньому розгляді
справи було проведено експертизу щодо
варіантів розподілу домоволодіння.
Одночасно, експертом визначено чотири
варіанти розподілу земельної ділянки.
Посилаючись на положення ч.1 ст. 120
Земельного кодексу України та ст..377 ЦК
України вважає, що можливо поділити
земельну ділянку згідно варіанту №4
висновку будівельно-технічної
експертизи №С-65 від 25.03.2014 року,
виділивши йому у власність 1/2 частину
спірної земельної ділянки площею 362
кв.м..

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, просив їх
задовольнити, при цьому посилався на
обставини, зазначені в позові.

Відповідач та представник відповідача
позовні вимоги не визнали відповідно
до письмових заперечень, які долучено
до матеріалів справи (а.с.23).

Представник третьої особи
Чернігівської міської ради в судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлений належним
чином, від представника надійшла заява
про розгляд справи без участі (а.с.21).

Представники управління
держземагенства у Чернігівському
районі Чернігівській області та
реєстраційної служби Чернігівського
міського управління юстиції, яких
залучено до участі у справі ухвалою
суду від 20 жовтня 2014 року в якості
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, в
судове засідання не з'явилися, про день
та час розгляду справи повідомлені, від
представника управління
держземагенства у Чернігівському
районі Чернігівській області надійшла
заява про розгляд справи без їх участі.

Вислухавши пояснення позивача та
заперечення проти позову відповідача
та його представника, дослідивши
матеріали даної справи, матеріали
цивільної справи №751/12560/13-ц,
розглядаючи позов в межах заявлених
вимог і наданих суду доказах, суд
приходить до висновку, що у задоволенні
позовних вимог необхідно відмовити, з
наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили не доказується при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа щодо
якої встановлені ці обставини.

У відповідності до ч.2 ст.223 ЦПК України
після набрання рішенням суду законної
сили сторони не можуть оспорювати в
іншому процесі встановлені судом факти
та правовідносини.

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 15.05.2014 року
(а.с.134-138 цивільної справи №751/12560/13-ц)
встановлено, що сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 17.06.1989 року по
23.12.2008 року.

Згідно рішення Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 11.12.2013
року за ОСОБА_1 визнано право власності
на 1/2 частину житлового будинку «А-2»,
підвалу під житловим будинком «А1-2»,
сараю «Б-2 поверх І», сараю «Б-2 поверх 2»,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.56-57 цивільної справи №751/12560/13-ц).

Рішенням Апеляційного суду
Чернігівської області від 18 червня 2014
року виділено у власність ОСОБА_2 в
будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1
в м. Чернігові: 1/2 частину коридору 1-5
площею 4,15 кв.м вартістю 10 019,50 грн,
кімнату 1-6 площею 28,7 кв.м вартістю 76 376
грн, передпокій 1-9 площею 22,8 кв.м
вартістю 55 047 грн, кімнату 1-10 площею 23
кв.м вартістю 61 208 грн, кімнату 1-11 площею
32,7 кв.м вартістю 87 021 грн, 1/2 частину
коридору ІІІ площею 4,75 кв.м вартістю 5
011,50 грн, 1/2 частину котельні 1-1 площею 8,55
кв.м, вартістю 12 648,50 грн, 1/2 частина
сараю вартістю 20 621 грн, що становить
13/25 частин цього будинку з надвірними
спорудами, загальною вартістю 327 952,50
грн. Також виділено у власність ОСОБА_1
в будинку з надвірними спорудами
АДРЕСА_1 в м. Чернігові: 1/2 частину
коридору 1-5 площею 4,15 кв.м вартістю 10
019,50 грн, коридор 1-7 площею 2,4 кв.м
вартістю 5 794 грн, санвузол 1-4 площею 4,9
кв.м вартістю 15 774 грн, передпокій 1-2
площею 6,9 кв.м вартістю 16 659 грн, кухню 1-3
площею 20,3 кв.м вартістю 65 349 грн.,
кімнату 1-8 площею 19,9 кв.м вартістю 52 958
грн, кімнату 1-12 площею 20,9 кв.м, вартістю
55 619 грн, 1/2 частину котельні 1-1 площею 8,55
кв.м вартістю 12 648,50 грн, гараж І
вартістю 30 178 грн, кладову ІІ вартістю 8
334 грн, 1/2 частину коридору ІІІ площею 4,75
кв.м, вартістю 5011,50 грн, 1/2 частина сараю
вартістю 20 621 грн, що становить 12/25
частин цього будинку з надвірними
спорудами, загальною вартістю 298 965,50
грн (а.с.5-8). Дане рішення набрало
законної сили.

Отже, сторони стали співвласниками
житлового будинку АДРЕСА_1 в м.
Чернігові у відповідних частках. Право
власності позивача на виділену частку,
що становить 12/25 частини цього будинку,
зареєстровано, що підтверджується
витягом з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно (а.с.40-41).

Рішенням 3 сесії 6 скликання
Чернігівської міської ради від 17.12.2010
року земельна ділянка площею 0,0724 га по
АДРЕСА_1 у м.Чернігові була передана у
власність ОСОБА_2 і державний акт про
право власності на цю земельну ділянку
був зареєстрований 25.07.2011 року в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю (а.с.9).

З пояснень обох сторін та зі змісту
самого акту вбачається, що спірна
земельна ділянка була одержана
відповідачем у власність шляхом
приватизації після розірвання шлюбу.

Статтями 120 ЗК України та 377 ЦК України
передбачено, що до особи, яка набула
право власності на жилий будинок,
будівлю або споруду, розміщені на
земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Розмір та кадастровий номер земельної
ділянки, право на яку переходить у
зв'язку з переходом права власності на
житловий будинок, будівлю або споруду,
є істотними умовами договору, який
передбачає набуття права власності на
ці об'єкти (крім багатоквартирних
будинків).

Як встановлено судом, земельна ділянка
в м.Чернігів, АДРЕСА_1 перебуває у
власності ОСОБА_2

Відповідно зі статтею 212 ЦПК України,
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Позивач на обґрунтування позовних
вимог посилався на висновок судової
будівельно-технічної експертизи №С-53
від 25 березня 2014 року, який міститься в
матеріалах цивільної справи №751/12560/13-ц
на а.с.79-104, яким визначено чотири
варіанти розподілу спірної земельної
ділянки. Однак, суд не приймає до уваги,
як належний та допустимий доказ
вказаний висновок, з наступних підстав.

Так, відповідно до варіанту № 4
розподілу земельної ділянки в частках
1/2 та 1/2 (до варіанту розподілу
домоволодіння № 1), на який посилається
позивач в обґрунтування своїх позовних
вимог, першому та другому співвласнику
пропонується виділити по 362 кв.м.

Проте, такий варіант розподілу спірної
земельної ділянки не відповідає
положенням ч.1 ст. 120 ЗК України та 377 ЦК
України, оскільки земельна ділянка по
АДРЕСА_1 в м.Чернігові перебуває у
власності ОСОБА_2, а при переході права
власності на частину будинку до ОСОБА_1,
може мати місце перехід права
власності лише на відповідну частину
земельної ділянки.

За вказаних обставин, не може бути
прийнятий до уваги і варіант № 3
розподілу земельної ділянки в частках
1/2 та 1/2 (до варіанту розподілу
домоволодіння № 1).

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи №С-53
від 25 березня 2014 року, а саме варіанту №
1 розподілу земельної ділянки, з
урахуванням, що 2-му співвласнику 1/2
частки ОСОБА_1 може бути виділена
земельна ділянка для обслуговування
його частини садиби, пропонується:
першому співвласнику 1/2 частки в
земельній ділянці площею 724 кв.м
пропонується виділити 572 кв.м, другому
співвласнику 1/2 частки в земельній
ділянці площею 600 кв.м - 152 кв.м. Однак,
згідно вказаного варіанту позивач
позбавлений можливості користуватися
своєю частиною сараю Б-2.

При варіанті № 2 розподілу земельної
ділянки, з урахуванням, що 2-му
співвласнику 1/2 частки ОСОБА_1 може бути
виділена земельна ділянка для
обслуговування його частини садиби,
згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи №С-53
від 25 березня 2014 року, першому
співвласнику 1/2 частки пропонується
виділити 501,5 кв.м, другому співвласнику
- 222,5 кв.м. Проте, суд не може прийняти до
уваги і даний варіант розподілу
земельної ділянки, оскільки відповідач
на виконання рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 18.06.2014 року
розпочала будівельні роботи по
прибудові тамбура (а.с.24-26, 60-61), а також 05
серпня 2014 року постановою державного
виконавця Новозаводського відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції відкрито провадження з
виконання виконавчого листа №2/751/77/2014
про зобов'язання ОСОБА_1 виконати
прибудову сходової клітини (а.с.59). Крім
того, вказана судова експертиза
проводилась у іншій справі і вказані
обставини не були враховані.

Згідно зі ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень;
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі;
особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.143 Цивільного
процесуального Кодексу України, для
з'ясування обставин, що мають значення
для справи та потребуючих спеціальних
знань суд призначає експертизу за
заявою осіб, приймаючих участь у
справі.

Під час розгляду справи судом
запропоновано позивачу обговорити
питання про призначення судової
земельно-технічної експертизи з метою
усунення вищезазначених протиріч щодо
з'ясування розміру земельної ділянки у
відповідності до вимог ч.1 ст. 120 ЗК
України та 377 ЦК України та варіантів
розподілу земельної ділянки з
урахуванням розпочатої відповідачем
прибудови тамбуру та необхідності
виконання позивачем прибудови
сходової клітини.

Разом з тим, позивач з клопотанням про
призначення зазначеної експертизи до
суду не звернувся.

Беручи до уваги, що позивачем не надано
будь-яких належних та допустимих
доказів на підтвердження розміру
земельної ділянки у відповідності до
вимог ч.1 ст. 120 ЗК України та 377 ЦК
України та варіантів розподілу
земельної ділянки з урахуванням
розпочатої відповідачем прибудови
тамбуру та необхідності виконання
позивачем прибудови сходової клітини,
що відповідно до вимог ЦПК України
позбавляє суд власної ініціативи для
вирішення такого питання, наслідки не
вчинення такої процесуальної дії йому
роз'яснені, а тому суд приходить до
висновку, що вимоги позивача є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 3, 10-11, 88, ст. 213, ст.215- 218, 292, 294 ЦПК
України, ст.ст. 16, 377 ЦК України, ст..120 ЗК
України, суд,-

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності та
поділ земельної ділянки - відмовити
повністю.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області через Новозаводський районний
суд міста Чернігова, шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Н. В. Маслюк