Справа № 355/1955/14-ц
Провадження № 2/355/732/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року Баришівський районний
суд Київської області у складі

головуючого судді Єременка В.М.

при секретарі Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому
засiданнi в смт. Баришівка Київської
області справу за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади с. Гостролуччя
Баришівського району Київської
області в особі виконавчого комітету
Гостролуцької сільської ради
Баришівського району Київської
області про визнання права власності
на спадкове нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою до територіальної
громади с. Гостролуччя Баришівського
району Київської області в особі
виконавчого комітету Гостролуцької
сільської ради Баришівського району
Київської області про визнання права
власності на спадкове нерухоме майно.
Свою заяву обґрунтовує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її чоловік
ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася
спадщина до складу якої входить:

- земельна ділянка площею 1,7712 га, та
земельна ділянка площею 1,6918 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташовані на території
Гостролуцької сільської ради
Баришівського району Київської
області;

- житловий будинок з господарськими
(надвірними) будівлями та спорудами, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

До державної нотаріальної контори
ОСОБА_1 звернулася своєчасно, де було
зареєстровано спадкову справу.
Успадкування вказаних земельних
ділянок проведено в нотаріальному
порядку. ЇЇ чоловік побудував житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами в 1972 році. Свідоцтво про
право власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
не отримав, оскільки на той час від
забудовника не вимагалось оформлення
свідоцтва на право власності на
збудоване майно. З моменту побудови
будинку, а також господарських
будівель та споруд і до самої смерті її
чоловік проживав в ньому. Оскільки
ніколи не мав наміру відчужувати
будинок, у нього не було необхідності у
виготовленні технічно-правової
документації на своє нерухоме майно.
Ніяких претензій з боку третіх осіб,
стосовно побудованого майна, до її
чоловіка ніколи не надходило.
Державним нотаріусом у посвідченні
права на спадщину на вищевказаний
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами ОСОБА_1 було
відмовлено і рекомендовано звернутися
до суду.

Просить суд визнати право власності на
спадкове майно.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 позовну заяву
підтримав, просив суд позов
задовольнити, посилаючись на обставини
та підстави, викладені в позовній
заяві.

Представник відповідача -
територіальної громади с. Гостролуччя
Баришівського району Київської
області в особі виконавчого комітету
Гостролуцької сільської ради
Баришівського району Київської
області у судове засідання на розгляд
справи не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
своєчасно та належним чином. До суду
від сільського голови Гостролуцької
сільської ради надійшов лист про
визнання позовних вимог, та про розгляд
справи у відсутність їх представника.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
взявши до уваги визнання відповідачем
позову, вважає, що заявлений позов є
обґрунтованим та підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
міркувань.

Судом встановлено, що 23 лютого 1968 року
було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом
про одруження від 23 лютого 1968 року (а.с.
6).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року у віці 72 роки помер
чоловік позивача - ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 видане 15 квітня 2013 року
виконавчим комітетом Гостролуцької
сільської ради Баришівського району
Київської області (а.с. 7). В день смерті
ОСОБА_2 відкрилась спадщина до складу
якої входять земельні ділянки площею
1,7712 га з цільовим призначенням для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва та
площею 1,6918 га з цільовим призначенням
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
які розташовані на території
Гостролуцької сільської ради
Баришівського району Київської
області, а також житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Ніякого розпорядження (заповіту)
стосовно свого спадкового майна,
ОСОБА_2 за життя не зробив.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 Цивільного
кодексу України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив та батьки.

Після смерті ОСОБА_2 спадкоємцями за
законом являються діти спадкодавця:
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та дружина спадкодавця
ОСОБА_1. Однак, донька звернулася до
державного нотаріуса із заявою про
відмову у прийнятті спадщини, а син із
заявою про те, що на спадщину не
претендує.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

На підставі ч. 1 ст. 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Як вбачається із копії спадкової
справи позивач ОСОБА_1 своєчасно
звернулася до державного нотаріуса
Баришівської районної державної
нотаріальної контори Київської
області із заявою про прийняття
спадщини, де отримала витяг про
реєстрацію в Спадковому реєстрі.

ОСОБА_1 успадкувала в нотаріальному
порядку вищевказані земельні ділянки,
що підтверджується свідоцтвами про
право на спадщину за законом від 25
січня 2014 року. Однак, нотаріусом
повідомлено ОСОБА_1, що при заведенні
спадкової справи №207 від 25.05.2013 року до
майна померлого її чоловіка ОСОБА_2,
виявилося, що свідоцтво про право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами,
що знаходиться в АДРЕСА_1 її чоловік не
виготовляв. В зв'язку з відсутністю
правовстановлювального документа,
який підтверджує право власності
спадкодавця на житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами
необхідний для вчинення нотаріальних
дій, нотаріус не може видати свідоцтво
про право на спадщину.

Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

Таким чином, підсумовуючи викладене,
беручи до уваги неможливість
оформлення спадкових прав у
встановленому законом порядку,
враховуючи визнання відповідачем
позову, що не суперечить закону, не
порушує законних прав чи інтересів
інших осіб, суд вважає, що позов ОСОБА_1
слід задовольнити.

Встановлені судом обставини
стверджуються:

- ксерокопією паспорта ОСОБА_1, серії
НОМЕР_2, виданого 27 серпня 1997 року;

- ксерокопією свідоцтва про одруження,
виданого в 1968 році;

- ксерокопією свідоцтва про смерть
ОСОБА_2, серії НОМЕР_1 виданого 15 квітня
2013 року;

- технічним паспортом на садибний
(індивідуальний) житловий будинок;

- довідкою №316, виданою виконкомом
Гостролуцької сільської ради
Баришівського району Київської
області від 26.11.2014 року про те, що
померлий ОСОБА_2 - 1941 р.н., дійсно був
зареєстрований та постійно проживав по
день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року, в АДРЕСА_1

- довідкою №317, виданою виконкомом
Гостролуцької сільської ради
Баришівського району Київської
області від 26.11.2014 року про те, що
ОСОБА_1, прийняла спадщину після смерті
чоловіка - ОСОБА_2, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 року;

- довідкою №327, виданою виконкомом
Гостролуцької сільської ради
Баришівського району Київської
області від 04.12.2014 року про те, що згідно
погосподарської книги №4, особовий
рахунок НОМЕР_3, житловий будинок з
господарськими будівлями, що
знаходиться в АДРЕСА_1 належав гр.
ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
Житловий будинок побудовано в 1972 році.

- ксерокопією спадкової справи №207/2013
до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року
ОСОБА_2;

- іншими матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-59, 88, 208, 209, 212-215,
218, 294 ЦПК України, ст.ст. 125, 126, 131 ЗК
України, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223,
1261, 1268, 1269, 1297 ЦК України, Постановою
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» №7 від 30.05.2008 року, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживаючою в АДРЕСА_1, право власності
на житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, що належав її
чоловіку ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня проголошення рішення
до Апеляційного суду Київської області
через Баришівський районний суд
Київської області.

Суддя Баришівського районного суду В.
М. Єременко