22-ц/775/1662/2014(м)
Головуючий в 1 інстанції Шишилін О.Г.
Доповідач: Лоленко А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької
області у складі:

Головуючого - судді: Лоленко А.В.

суддів: Бугрим Л.М., Зайцевої С.А.

при
секретарі: Бєльченко Б.Ф.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Маріуполі
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Приморського районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 22
жовтня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення
факту проживання однією сім»єю та
визнання права власності на
автомобіль, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Приморського районного суду
міста Маріуполя від 22 жовтня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про встановлення факту
проживання однією сім»єю та визнання
права власності на автомобіль -
відмовлено.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті
залишилась спадщина : автомобіль
Шевроле Авео, який був придбаний на
ім»я ОСОБА_3 05.05.2007 року. Із заявою про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори звернулась ОСОБА_2, мати
померлого. Вона є єдиним спадкоємцем.

ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою
АДРЕСА_1 з 17.03.2005 року до моменту
смерті,тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_1
була зареєстрована за адресою
АДРЕСА_1 з 15.01.2014 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
про встановлення факту проживання
однією сім»єю з померлим з 2006 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право
особистої власності на автомобіль
Шевроле Авео. Судом першої інстанції
неправильно установлені обставини, що
мають значення для справи, а також
судом неправильно застосовані норми
матеріального та процесуального права.

В судове засідання апеляційного суду
03.12.2014 року з»явились ОСОБА_1 та її
представник ОСОБА_5, які підтримали
доводи апеляційної скарги, просили
рішення суду скасувати, задовольнити
вимоги позивача, відповідач ОСОБА_2 як
03.12.2014 року,так і 17.12.2014 року проти
доводів позивача та її представника
заперечувала, просила рішення суду
залишити без змін. По справі оголошена
була перерва на 17.12.2014 року для
детального ознайомлення з поясненнями
свідків, допитаних в судовому
засіданні в першій інстанції.

В судовому засіданні 17.12.2014 року
клопотання адвоката ОСОБА_5 про
відкладення розгляду справи
апеляційний суд відхилив за тих
підстав, що сторони вже були допитані в
судовому засіданні 3.12.2014 року,
надавали свої пояснення, заперечення
та докази. В клопотанні не визначені
поважні причини неявки в судове
засідання на 17.12.2014 року. Суд вважає
можливим справу розглянути у
відсутності нез»явившихся позивача
ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_5

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_1 та її представника в судовому
засіданні 03.12.2014 року, які просили
рішення суду скасувати, позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі,
встановити факт проживання однією
сім»єю та визнати за ОСОБА_1 право
власності на весь автомобіль,
заперечення ОСОБА_2, яка просила
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду залишити без зміни, дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно зі ст. 74 СК України якщо жінка
та чоловік проживають однією сім»єю,
але не перебувають у шлюбі між собою
або в будь-якому іншому шлюбі, майно ,
набуте ними за час спільного
проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено письмовим договором
між ними.

На майно, що э об»єктом права спільної
сумісної власності жінки та чоловіка,
які не перебувають у шлюбі між собою
або в будь-якому іншому шлюбі,
поширюються положення гл.8 цього
Кодексу.

При застосуванні ст. 74 СК України слід
виходити з того, що указана норма
поширюється на випадки, коли чоловік та
жінка не перебувають у будь-якому
шлюбі та між ними склалися усталені
відносини, що притаманні подружжю.

Для визначення осіб таких, що
перебувають у фактичних шлюбних
відносинах, для вирішення майнового
спору на підставі ст. 74 СК України,
необхідно встановити факт проживання
однією сім»єю чоловіка та жінки без
шлюбу в період , протягом якого було
придбано спірне майно.

За приписами ч.2 ст. 3 СК України сім»ю
складають особи, які спільно
проживають, пов»язані спільним
побутом , мають взаємні права та
обов»язки.

Таким чином, для встановлення факту
проживання однією сім»єю крім доказів
спільного проживання необхідні докази
ведення спільного господарства,
наявності у сторін спільного бюджету,
проведення спільних витрат, придбання
іншого майна в інтересах сім»ї, що
притаманно подружжю. (Такий висновок
викладений у постановах ВСУ у справі
за № 6-97 цс11 від 20.02.2012 року та від 12
грудня 2012 року у справі за № 6-148цс12.)

Суд дійшов обґрунтованого висновку, що
позивачем не надано доказів, що
позивачка ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_3 в
період з 2006 року по момент смерті
спільно проживали та були пов»язані
спільним побутом. Не надано позивачем і
доказів, що на момент придбання
автомобілю, тобто на 05.05. 2007 року вони
разом проживали однією сім»єю, вели
спільне господарство, у них був
спільний бюджет.

Позивачем не надано жодного належного
та допустимого доказу того, що
автомобіль набуто ОСОБА_3 та позивачем
за спільні кошти та в інтересах сім»ї.

Суд першої інстанції обґрунтовано не
прийняв до уваги як доказ спільного
проживання договір поруки від 20.08. 2007
року, за яким позивач є поручителем за
зобов»язаннями «Автоплан», оскільки
ці правовідносини направлені на
виконання зобов»язання за договором
поруки.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
довіреність від 07.03.2014 року та договір
дарування частки будинку від 07.03.2014
року не є доказами спільного
проживання і ведення спільного
господарства, а свідчать лише про
набуття позивачем права власності на
частку будинку та представництва
інтересів ОСОБА_3 згідно цивільного
законодавства.

Посилання позивача про те, що вона за
свої кошти придбала спірний
автомобіль на ім»я померлого не
підтверджені зібраними по справі
доказами, а пояснення свідка ОСОБА_6,
яка є сестрою позивачки і
заінтересованою особою, обґрунтовано
не прийняті судом першої інстанції до
уваги.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не є
підставами для скасування рішення
суду.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Рішенням суду відповідає вимогам
матеріального та процесуального
закону і підстав для його скасування
апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Приморського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
22 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвали суду.

Головуючий:

Судді: