Києво-Святошинський районний суд
Справа № 369/6789/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

11.12.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді
Дубас Т.В.

при секретарі
Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Видавництво Фоліо», фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, треті особи:
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобов'язання
припинення випуску, реалізації та інше
використання книги, зобов'язання
припинення реалізації та інше
використання творів, стягнення
грошової компенсації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в липні 2014
року до Києво-Святошинського районного
суду Київської області з даним позовом
мотивуючи його тим, що він (разом зі
своїми сестрою ОСОБА_4 та братом
ОСОБА_6), являється законним
спадкоємцем авторських прав на твори,
українського письменника, драматурга
фольклориста - ОСОБА_7 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 31 травня 1990 року,
посвідченого державним нотаріусом
Першої Київської державної
нотаріальної контори.

Таким чином, позивач є суб'єктом
авторського права, адже відповідно до
ст. 7 Закону України «Про авторське
право і суміжні права», передбачається,
що суб'єктами авторського права є
автори творів, їх спадкоємці та особи,
яким автори чи їх спадкоємці передали
свої авторські майнові права. Стаття 435
Цивільного Кодексу України передбачає,
що первинним суб'єктом авторського
права є автор твору. Суб'єктами
авторського права є також інші фізичні
та юридичні особи, які набули прав на
твори відповідно до договору або
закону.

Відповідач-1 Товариства з обмеженою
відповідальністю «Видавництво Фоліо»
займався незаконним видавництвом
творчості ОСОБА_7, а саме: «Гуси-лебеді
летять», «Правда і кривда» - п'єса ,
«Правда і кривда» - роман, «Чотири
броди», авторське право на які належить
ОСОБА_1, доказом чого є рішення
Шевченківського районного суду міста
Києва від 10 квітня 2013 року, по справі №
2-9908/11.

Відповідно до вказаного рішення, судом
зобов'язано Товариство з обмеженою
відповідальністю «Видавництво Фоліо»
припинити випуск, реалізацію та інше
використання творів ОСОБА_7, а саме:
«Гуси-лебеді летять» - повість, «Правда
і кривда» - п'єса, «Правда і кривда» -
роман, «Чотири броди», авторське право
на які належить ОСОБА_1.

Проте, незважаючи на рішення суду,
відповідач товариство з обмеженою
відповідальністю «Видавництво Фоліо»
на сьогоднішній день активно
займається реалізацією книг:
«Гуси-лебеді летять» в якій міститься
повість ОСОБА_7 - Гуси-лебеді летять», що
є незаконним, як по відношенню до прав
позивача.

29 травня 2014 року, в одному із магазинів
міста Києва, позивачем було куплено
книгу «Гуси-лебеді летять», в якій
міститься повість ОСОБА_7 - «Гуси-лебеді
летять».

З книги вбачається, що книжки
видавництва «Фоліо» можна придбати в
інтернет-магазині «Фоліо» та вказано
посилання на сайт - www.bookpost.com.ua.

В результаті проведеного пошуку та
ознайомленням з сайтом видавництва
«Фоліо» позивачем було встановлено, що
відповідач-1 станом на 07.06.2014 року,
здійснює продаж книг «Гуси-лебеді
летять», в якій міститься повість
ОСОБА_7 - «Гуси-лебеді летять», за ціною
29,90 грн. за один підручник. Тираж
підручників становить 3 000 примірників.

Історію України романах, у якій
викладено роман ОСОБА_7 «Чотири броди».

В магазині м. Києва такий підручник
придбав за 42,00 грн., а магазині м. Львів
за 35,00 грн.

В результаті проведеного пошуку та
ознайомлення з сайтом видавництва
«Фоліо» позивачем встановлено, що
відповідач станом н 08.06.2014 року,
здійснює продаж книг історію України в
романах, у якій викладено роман ОСОБА_7
«Чотири броди», за ціною 40,95 грн. за один
підручник. Тираж підручників становить
1 000 примірників.

Крім вказаних вище книг, позивачем у
відповідача-2 фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, було куплено
книгу Українська драматургія
«Антологія» - 2 (ІІ), у які розміщено твір
ОСОБА_7 «Правда і кривда» (драма на три
дії).

Вартість однієї книги склала 109,00 грн.

Тираж таких підручників становить - 1 500
примірників.

В результаті проведеного пошуку на
сайті видавництва «Фоліо» позивачем
встановлено, що відповідач-1 станом на
23.-6.2014 року, здійснює продаж книг
Українська драматургія «Антологія» - 2
(ІІ), у якій розміщено твір ОСОБА_7
«Правда і Кривда» (драма на три дії), за
ціною 118,9 грн.

Всупереч того, що Шевченківським
районним судом міста Києва винесено
рішення, по справі № 2-9908/11, яким
зобов'язано Товариство з обмеженою
відповідальністю «Видавництво Фоліо»
припинити випуск, реалізацію та інше
використання творів ОСОБА_7, а саме
«Гуси-лебеді летять» - повість, «Правда
і кривда» - п'єса, «Правда і кривда» -
роман, «Чотири броди»», авторське право
на які належить ОСОБА_1, відповідач на
сьогоднішній день займається
реалізацією книг - «Гуси-лебеді
летять», історію України в романах, у
якій викладено роман ОСОБА_7 «Чотири
броди».

Крім того, співпрацюючи з
Відповідачем-2, Відповідач-1, займається
незаконною реалізацією книги
Українська драматургія «Антологія» - 2
(ІІ), у якій розміщено твір ОСОБА_7
«Правда і кривда» (драма на три дії).

Вказані дії порушують права позивача.

Враховуючи грубе порушення умов
чинного законодавства України,
авторських прав позивача, реалізацію
(незважаючи на існуючу заборону,
встановлену рішенням Шевченківського
районного суду міста Києва)
відповідачами у надзвичайно великій
кількості, підручників у яких
містяться твори ОСОБА_7, розмірі
можливого доходу позивача який би він
міг отримати та на підставі ст. 52 Закону
України про авторське право і суміжні
права, позивач вважав, що має право на
отримання від ТОВ «Видавництво Фоліо»
компенсації у розмірі 81 606 гривень 00
копійок, що становить 67 розмірів
мінімальної заробітної плати: 48 720,00 що
становить 40 розмірів мінімальної
заробітної плати - за незаконне
видавництво та реалізацію книги
Українська драматургія «Антологія» - 2
(ІІ) -, у якій розміщено твір ОСОБА_7
«Правда і кривда» (драма на три дії). 32
886,00 грн., що становить 27 розмірів
мінімальної заробітної плати - за
незаконну реалізацію книг - Гуси-лебеді
летять», історію України в романах, у
якій викладено роман ОСОБА_7 «Чотири
броди».

Разом: 48 720,00 + 32 886,00 = 81 606,00.

Згідно ч. 1 статті 8 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» з 1
січня 2014 року встановлено мінімальну
заробітну плату у місячному розмірі 1218
гривень. Відповідно: 1218,00 х 66 = 80 388.

Крім відповідача-1, враховуючи
вищезазначене, відповідачем-2, грубо
порушено виключне право на
використання творів ОСОБА_7 (авторські
права на які належать позивачу), шляхом
реалізації підручників без його
дозволу.

Тобто відповідачі не маючи жодних
авторських прав (як суб'єкти авторських
прав) на твори ОСОБА_7, не укладаючи із
ОСОБА_1, авторського договору
неправомірно використовували та
використовуються в даний час творчість
ОСОБА_7, авторські права на яку,
належать позивачу, за рахунок чого,
отримують доволі таки великі прибутки.

Тому позивач просив зобов'язати ТОВ
«Видавництво Фоліо», припинити випуск,
реалізацію та інше використання книги
Українська драматургія «Антологія» - 2
(ІІ)-, у якій розміщено твір ОСОБА_7
«Правда і кривда» (драма на три дії).
Стягнути з ТОВ «Видавництво Фоліо» на
користь позивача компенсацію, замість
відшкодування збитків за неправомірне
використання об'єкта права
інтелектуальної власності - книги
Українська драматургія «Антологія» - 2
(ІІ)-, у якій розміщено твір ОСОБА_7
«Правда і кривда» (драма на три дії), в
сумі 48 720 гривень 00 копійок, що
становить 40 розмірів мінімальної
заробітної плати. Стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Видавництво Фоліо»
на корись позивача компенсацію,
замість відшкодування збитків за
неправомірне використання об'єкта
права інтелектуальної власності
(незаконну реалізацію) книг -
«Гуси-лебеді летять», історію України в
романах, у якій викладено роман ОСОБА_7
«Чотири броди», в розмірі 32 886 гривень 00
копійок. Зобов'язати фізичну
особу-підприємця ОСОБА_3, припинити
реалізацію та інше використання
будь-яких творів ОСОБА_7, авторське
право на які належать ОСОБА_1. Покласти
на відповідачів витрати пов'язані зі
платою судового збору.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив позов задоволити в повному
обсязі.

Представник відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Видавництво Фоліо» проти задоволення
позову заперечував, просив застосувати
строки позовної давності до вимог
позивача та відмовити в позові.

Відповідач фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився,
про день, час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явились, про день, час та
місце розгляду справи повідомлялись
належним чином.

Суд, заслухавши пояснення осіб які
брали участь у розгляд справи,
перевіривши матеріали справи та
зібрані в ній докази, приходить до
висновку що позовні вимоги не
підлягають до задоволення виходячи з
наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 27
вересня 1983 року помер ОСОБА_7.

До майна померлого ОСОБА_7 Першою
київською державною нот ареальною
конторою була заведена спадкова справа
№ 1322.

27 вересня 1983 року Першою київською
державною нотаріальною конторою було
видано ОСОБА_9 свідоцтво про право на
спадщину за законом на авторські права
на твори ОСОБА_7.

Відповідно свідоцтва про право на
спадщину за законом від 31 травня 1990 р.,
виданого державним нотаріусом Першої
Київської державної нотаріальної
контори, спадкоємцями спадкового
майна, яке складається з Авторського
права на твори, належного померлій
ОСОБА_10, на підставі Свідоцтва про
право на спадщину за законом від 27
вересня 1983р., являються: син - ОСОБА_1,
дочка - ОСОБА_4, син - ОСОБА_6.

2008 року ТОВ «Видавництво Фоліо» видано
книгу для читання у 5-7 класах
«Гуси-лебеді летять …» в якій містить
повість ОСОБА_7 «Гуси-лебеді летять».
Тираж 3000 примірників.

2008 року ТОВ «Видавництво Фоліо» видано
книгу із серії «Історія України в
романах» в якій міститься роман ОСОБА_7
«Чотири броди». Тираж 1000 примірників

2008 року ТОВ «Видавництво Фоліо» видано
книгу Українська драматургія
«Антологія» - 2 (ІІ) - в якій розміщено
твір ОСОБА_7 «Правда і кривда (драма на
три дії). Тираж 1500 примірників.

У липні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва в порядку цивільного судочинства
із позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Видавництво Фоліо",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Книгарня Є",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фудмаркет" (магазин
"Моя Книга"), Товариства з обмеженою
відповідальністю "Логос транс",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українське
незалежне видавництво "Смолоскип",
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_6 про
поновлення порушених авторських прав,
припинення дій, що порушують авторське
право та стягнення компенсації.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 10 квітня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_11 задоволені
частково. Зобов'язано Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Видавництво Фоліо" припинити випуск,
реалізацію та інше використання творів
ОСОБА_7, а саме: "Гуси-лебеді летять",
"Правда і кривда" - п'єса, "Правда і
кривда" - роман, "Чотири броди",
авторське право на які належить ОСОБА_1.
Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Видавництво Фоліо"
на користь ОСОБА_1 компенсацію, замість
відшкодування збитків за неправомірне
використання об'єкта права
інтелектуальної власності у розмірі 100
936,00 грн. (сто тисяч дев'ятсот тридцять
шість гривень 00 копійок), що складає 88
розмірів мінімальної заробітної плати.

За ст.7 Закону України «Про авторське
право і суміжні права» суб'єктами
авторського права є автори творів,
зазначених у частині першій статті 8
цього Закону, їх спадкоємці та особи,
яким автори чи їх спадкоємці передали
свої авторські майнові права.

Частиною 3 ст.11 Закону визначено, що
особа, яка має авторське право (автор
твору чи будь-яка інша особа, якій на
законних підставах передано авторське
майнове право на цей твір), для
сповіщення про свої права може
використовувати знак охорони
авторського права. Цей знак
складається з таких елементів: -
латинська літера "c", обведена колом, - ©;
- ім'я особи, яка має авторське право; -
рік першої публікації твору. Знак
охорони авторського права
проставляється на оригіналі і кожному
примірнику твору.

Об'єкти авторського права визначені у
ст. 433 Цивільного кодексу України (далі -
ЦК України) та ст.8 Закону України «Про
авторське право та суміжні права».

Згідно зі ст. 29 цього ж Закону майнові
права авторів та інших осіб, які мають
виключне авторське право, переходять у
спадщину. Не переходять у спадщину
особисті немайнові права автора.
Спадкоємці мають право захищати
авторство на твір і протидіяти
перекрученню, спотворенню чи іншій
зміні твору, а також будь-якому іншому
посяганню на твір, що може завдати
шкоди честі та репутації автора.

Відповідно до положень ст. 424 ЦК України
та ст. 15 Закону України «Про авторське
право і суміжні права» до майнових прав
автора (чи іншої особи, яка має
авторське право) належать: а) виключне
право на використання твору; б)
виключне право на дозвіл або заборону
використання твору іншими особами.

Частиною 5 вказаної ст.15 Закону за
винятком випадків, передбачених
статтями 21 - 25 цього Закону, автор (чи
інша особа, яка має авторське право) має
право вимагати виплати винагороди за
будь-яке використання твору.
Винагорода може здійснюватися у формі
одноразового (паушального) платежу, або
відрахувань за кожний проданий
примірник чи кожне використання твору
(роялті), або комбінованих платежів.
Розмір і порядок виплати авторської
винагороди за створення і використання
твору встановлюються в авторському
договорі або у договорах, що
укладаються за дорученням суб'єктів
авторського права організаціями
колективного управління з особами, які
використовують твори.

За ч.3 ст. 13 вказаного Закону виключне
право автора (чи іншої особи, яка має
авторське право) на дозвіл чи заборону
використання твору іншими особами дає
йому право дозволяти або забороняти,
зокрема: 1) відтворення творів; 2)
публічне виконання і публічне
сповіщення творів; 3) публічну
демонстрацію і публічний показ; 4)
будь-яке повторне оприлюднення творів,
якщо воно здійснюється іншою
організацією, ніж та, що здійснила
перше оприлюднення; 5) переклади творів;
6) переробки, адаптації, аранжування та
інші подібні зміни творів; 7) включення
творів як складових частин до
збірників, антологій, енциклопедій
тощо; 8) розповсюдження творів шляхом
першого продажу, відчуження іншим
способом або шляхом здавання в
майновий найм чи у прокат та шляхом
іншої передачі до першого продажу
примірників твору.

Стаття 256 ЦК України визначає, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Стаття 257 ЦК України передбачає, що,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Крім того, згідно з п. 11 постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
судове рішення у цивільній справі" від
18 грудня 2009 року № 14 встановивши, що
строк для звернення з позовом
пропущено без поважної причини, суд у
рішенні зазначає про відмову в позові з
цих підстав, якщо про застосування
позовної давності заявлено стороною у
спорі, зробленою до ухвалення ним
рішення, крім випадків, коли позов не
доведено, що є самостійною підставою
для цього.

Суд, приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 що стосуються вимог до
ТОВ «Видавництво Фоліо» не підлягають
до задоволення оскільки позивачем
пропущений строк позовної давності,
адже про видавництво та реалізацію
вищезгаданих книг враховуючи розмір їх
тиражу, а також їх розповсюдження на
території України позивач міг
дізнатись ще в 2011 році, що
підтверджується відповідним
зверненням позивача до
Шевченківського районного суду м.
Києва в липні 2011 року.

Ч. 3 ст. 61 ЦПК України визначає, що
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

В рішенні Шевченківського районного
суду м. Києва від 10 квітня 2013 року було
зазначено, що враховуючи суспільну
значимість виданих ТОВ «Видавництво
Фоліо» творів ОСОБА_7 суд не вважав за
доцільне вилучення виданих книг з цими
творами з цивільного обороту та
передання всіх примірників позивачу.

Оскільки книги не були вилучені з обігу
товарів, і на даний час відповідачем
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3
здійснює реалізація примірників книг
випущених ще в 2008 році, тобто до
набрання чинності рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва, суд не вбачає правових підстав
для задоволення вимог що стосуються
зобов'язання ФОП ОСОБА_3 припинити
реалізацію та інше використання
будь-яких творів ОСОБА_7, авторське
право на які належить ОСОБА_1.

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 256-261, 267, 424,
428, 433, 440 ЦК України, Закону України «Про
авторське право та суміжні права» та
керуючись ст.ст. 3, 10, 58-64, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Видавництво Фоліо», фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, треті особи:
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобов'язання
припинення випуску, реалізації та інше
використання книги, зобов'язання
припинення реалізації та інше
використання творів, стягнення
грошової компенсації - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня його
оголошення.

Суддя

Дубас Т.В.