У х в а л а

17 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,суддів:
Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука
М.І., Олійник А.С., розглянувши заяву
представника публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Оранта-Січ» - Несвіта Миколи
Олексійовича про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 липня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Оранта-Січ», про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_7 звернувся до
суду із указаним позовом, у якому
просив стягнути із відповідачів на
свою користь матеріальну і моральну
шкоду, завдану йому у результаті
дорожньо-транспортної пригоди, а саме:
матеріальну шкоду в сумі 13 668 грн 93 коп.,
витрати на лікування в сумі 3 000 грн, а
також моральну шкоду у розмірі 60
000 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що 02
травня 2013 року сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
ОСОБА_8, який керував автомобілем марки
«Деу Нексія», д. н. з. НОМЕР_1, та ОСОБА_7,
який керував мотоциклом «Zongshen», д. н. з.
НОМЕР_2. Винуватцем указаної ДТП був
ОСОБА_8, цивільно-правова
відповідальність якого була
застрахована у публічному
акціонерному товариства «Страхова
компанія «Оранта-Січ» (далі - ПАТ «СК
«Оранта-Січ»). Оскільки у добровільному
порядку відповідачі завдану шкоду не
відшкодовують, він звернувся за
захистом до суду.

Рішенням Голосіївського районного
суду міста Києва від 30 січня 2014
року позов ОСОБА_7 задоволено частково.
Стягнуто з ПАТ «СК «Оранта-Січ» на
користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у
розмірі 10 168 грн 93 коп. та 500 грн
витрат, понесених на проведення
автотоварознавчого дослідження.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7
витрати на лікування у розмірі 388 грн 22
коп., а також моральну шкоду у розмірі 2
500 грн. В іншій частині позову
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
10 квітня 2014 року рішення місцевого суду
частково скасовано та ухвалено нове
рішення, яким стягнуто з ПАТ «СК
«Оранта-Січ» на користь ОСОБА_7
моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.
Витрати на лікування у розмірі 388 грн 22
коп. стягнуто із ПАТ «СК «Оранта-Січ»
замість стягнення цих витрат з ОСОБА_8 В
іншій частині рішення місцевого суду
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 липня 2014 року
касаційні скарги представника ОСОБА_8 -
ОСОБА_9 та ПАТ «СК «Оранта-Січ»
відхилено. Рішення Голосіївського
районного суду міста Києва від 30 січня
2014 року в не скасованій частині та
рішення апеляційного суду м. Києва від
10 квітня 2014 року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
представника ПАТ «СК «Оранта-Січ» -
Несвіта М.О. про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 липня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
зокрема п. п. 35.1, 35.2 ст. 35 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», що потягло ухвалення різних
за змістом рішень у подібних
правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 лютого 2014 року
у справі за позовом про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
спричиненої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, ухвалу
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 червня 2014 року у справі за
позовом про відшкодування майнової та
моральної шкоди.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

При постановлені ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 липня 2014 року, суд виходив
із того, що оскаржувані рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
ухвалено з додержанням норм
матеріального права та вважав
обґрунтованими висновки про те, що
матеріальні витрати, моральна шкода та
витрати на лікування повинні бути
відшкодовані за рахунок страхової
компанії, у якій застрахована
відповідальність ОСОБА_8

Зі змісту ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 лютого 2014 року та 01 червня
2014 року, на які заявник посилається, як
на підставу перегляду судового
рішення, не вбачається неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, оскільки в одному
випадку (судове рішення, яке є
предметом перегляду) суд зазначив, що у
страхової компанії виник обов'язок по
виплаті страхового відшкодування, а в
інших випадках (судові рішення, на які
заявник посилається, як на підставу
перегляду судового рішення) суди
касаційної інстанції виходили з того,
що судами попередніх інстанцій не
з'ясовано чи було дотримано
зобов'язання сторін за договором
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
щодо повідомлення належним чином
страховика про настання
дорожньо-транспортної пригоди та,
відповідно у другому випадку, суд
касаційної інстанції виходив з того, що
судом не з'ясовано чи застрахована
відповідальність винної у
дорожньо-транспортній пригоді особи та
чи було дотримано зобов'язання сторони
щодо повідомлення належним чином
страховика про вчинення
дорожньо-транспортної пригоди, тобто
положень ст. 35 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Як роз'яснено у п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах із підстави,
передбаченої пунктом 1 частини 1 статті
355 ЦПК України, може бути подана за
сукупністю таких умов: судом
касаційної інстанції при розгляді двох
або більше справ неоднаково
застосовано одні і ті самі норми
матеріального права; справи стосуються
спорів, які виникли з подібних
правовідносин; має місце ухвалення
різних за змістом судових рішень судом
(судами) касаційної інстанції.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Отже зміст заяви та додані до неї копії
ухвал Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 лютого 2014 року
та від 01 червня 2014 року, не можуть
свідчити про наявність підстав для
задоволення заяви, оскільки із них не
вбачається різного тлумачення судами
змісту і сутності правових норм, що
призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин; відсутнє
різне застосування правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; відсутнє різне
визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
спірних правовідносин або поширення
дії норми на певні правовідносини в
одних випадках і незастосування цієї
самої норми до аналогічних відносин в
інших випадках, тобто різне
застосування закону, який не підлягав
застосуванню; відсутнє різне
застосування правил аналогії права чи
закону у подібних правовідносинах.

За таких обставин, наведені заявником
доводи не містять сукупність вказаних
умов та ознак неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
тому у допуску справи до провадження
Верховного Суду України необхідно
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом Одеської міської ради до
ОСОБА_10 про приведення об'єкта в
попередній стан за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_8, публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Оранта-Січ», про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди за
заявою представника публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Оранта-Січ» - Несвіта Миколи
Олексійовича про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 липня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.О. Кузнєцов

Судді:
Т.Л. Ізмайлова

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук

А.С. Олійник