АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/3848/14
Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко
Доповідач Кривчун Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Пилипчук Л.І., Пікуля В.П.

при секретарі: Філоненко О.В.

за участю: відповідачів -ОСОБА_1, ОСОБА_2
у власних інтересах та інтересах
малолітнього ОСОБА_3, представника
відповідачів адв. ОСОБА_4

позивача ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2,
яка діє також в інтересах малолітнього
ОСОБА_3, ОСОБА_6

на ухвалу Октябрського районного суду
м. Полтави від 13 листопада 2014 року

за заявою ОСОБА_5 про видачу дублікатів
виконавчих листів та поновлення
пропущеного строку для пред»явлення
виконавчих документів до виконання

по цивільній справі за позовом ОСОБА_5
до ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ГЖЕД-7 м.
Полтави про вселення, визнання ОСОБА_2
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, виселення її з сином
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9 без
надання іншого житлового приміщення та
виписку з нього

зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5
про визнання таким, що втратив право
користування жилим приміщенням.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Октябрського районного суду м.
Полтави від 13 листопада 2014 року заяву
ОСОБА_5 про видачу дублікатів
виконавчих листів задоволено.

Постановлено видати дублікат
виконавчого листа на виконання рішення
у справі №2-1003/2002 від 18.11.2002 року
Октябрського районного суду м. Полтави
про вселення ОСОБА_5 в квартиру АДРЕСА_1
та видати дублікат виконавчого листа
на виконання рішення у справі №2-1003/2002
від 18.11.2002 року Октябрського районного
суду м. Полтави про виселення без
надання іншого житлового приміщення
ОСОБА_2 з сином ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
квартири АДРЕСА_1; строк пред»явлення
до виконання-один рік.

З цією ухвалою не погодилися
відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, що діє
також в інтересах малолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. та ОСОБА_6, які
подали на неї апеляційну скаргу.

Посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просять ухвалу
місцевого суду скасувати, а заяву
ОСОБА_5 залишити без задоволення,

Зазначають, що, вірно встановивши
фактичні обставини справи, суд дійшов
помилкового висновку про те, що ОСОБА_5
не знав про невиконання рішення суду і
лише при ознайомленні з матеріалами
справи у листопаді 2014 року дізнався про
це.

Вважають, що такий висновок є хибним,
оскільки вселення особи проводиться в
обов»язковому порядку за її участі і
ОСОБА_5 безперечно знав, що він не
вселений і це становище його цілком
влаштовувало, оскільки він втратив
зв»язок із цим житлом та мав інше житло,
тому він втратив інтерес до спірного
житла і фактично втратив право на це
житло. Однак суд це не врахував та виніс
рішення про поновлення строку як
пропущеного з поважної причини.

Вважають також, що суд помилково
розцінив факт неповернення до
Октябрського райсуду виконавчого
листа по вселенню ОСОБА_5 як свідчення
його втрати, бо навіть у такому випадку
видача дублікату виконавчого листа
повинна здійснюватися з дотриманням
строків, передбачених ст..21 Закону
України «Про виконавче провадження», а
їх поновлення має відбуватися із
дотриманням правил глави 6 ЦПК України.

У поданих суду письмових запереченнях
на апеляційну скаргу заявник ОСОБА_5
просить у задоволенні скарги
відмовити, а ухвалу місцевого суду
залишити без змін.

В обґрунтування заперечень
посилається на те, що у даному випадку
йдеться саме про факт вже здійсненого
стягувачем пред»явлення виконавчих
документів до примусового виконання,
винесення державним виконавцем
постанов по їх примусовому виконанню,
проведенню виконавчих дій по його
вселенню та виселенню з квартири
вказаних у рішенні суду осіб і т.ін.

Зазначає, що ухвала суду від 06.04.2004 року
про відстрочку виконання судового
рішення ні йому, ні сторонам та Відділу
ДВС не направлялася та під розпис не
надавалася, що підтверджується
матеріалами справи, при цьому надання
такої відстрочки є безумовною
підставою та обов»язком державного
виконавця зупинити виконавче
провадження по виселенню осіб та у
строки здійснення виконавчих дій не
враховується термін, з якого державний
виконавець звернувся до суду щодо
роз»яснення рішення до моменту
надходження такого роз»яснення до
органу ДВС.

Вказує, що сторонами, у т.ч. у скарзі
підтверджено відсутність факту його
вселення в квартиру та закінчення
виконавчого провадження, тому на даний
час рішення Октябрського районного
суду м. Полтави про його вселення та
відповідне виселення вказаних у
рішенні осіб є невиконаним і порушує
його права.

У судовому засіданні відповідачі та їх
представник доводи апеляційної скарги
підтримали та прохали її задовольнити.

Позивач (заявник) апеляційну скаргу не
визнав та прохав її відхилити.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, вислухавши пояснення учасників
процесу вважає, що скарга задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 18 листопада 2002 року по
справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7,
ОСОБА_2, ОСОБА_9, ГЖЕД-7 м. Полтави про
вселення, визнання ОСОБА_2 такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, виселення її з сином
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9 без
надання іншого житлового приміщення та
виписку з нього та зустрічним позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визнання таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням вселено ОСОБА_5 в квартиру
АДРЕСА_1

ОСОБА_2 визнано такою, що втратила право
користування кв. АДРЕСА_1

ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9 із АДРЕСА_1
виселено без надання іншого житлового
приміщення.

Зобов'язано ГЖЕД-7 м. Полтави виписати
ОСОБА_2 із АДРЕСА_1

У задоволенні зустрічного позову
відмовлено за недоведеністю (а.с.142-146).

28.10.2003 року Октябрським районним судом
м. Полтави на підставі поданої ОСОБА_5
заяви (а.с.166) та на підставі зазначеного
рішення суду від 18.11.2002р. видані
виконавчі листи, про що є відмітка на
обкладинці справи.

26.01.2004 року в.о. начальника відділу
державної виконавчої служби
Київського районного управління
юстиції м. Полтави Панасенко Л.А.
звернулася до суду з заявою про
роз'яснення рішення Октябрського
районного суду м. Полтави від 18.11.2002
року (а.с.167-169). в частині виселення
ОСОБА_2 з дітьми із квартири АДРЕСА_1, в
якій послалися на те, що у Відділі
державної виконавчої служби
Київського районного управління
юстиції м. Полтави 18.12.2003 року відкрито
два виконавчих провадження : №1828 про
виселення ОСОБА_2 з малолітнім сином
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9 із
квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
житлового приміщення, а також
виконавче провадження №1829 про
вселення ОСОБА_5 в зазначену квартиру
АДРЕСА_1

Також у заяві вказували, що постанови
про відкриття вказаних виконавчих
проваджень винесені 19.12.2003 року
відповідно до вимог ст.24 Закону України
«Про виконавче провадження» з наданням
терміну 15 днів для добровільного
виконання рішення в частині виселення
та вселення.

Відповідно до вимог ст.ст.79,80 вказаного
Закону сторонам виконавчих проваджень
надіслано попередження про примусове
виконання рішення в разі невиконання
рішення суду у добровільному порядку.

13.01.2004 року до Відділу ДВС надійшла
заява ОСОБА_2 з проханням зупинити
виконавче провадження, оскільки
виникли обставини, що перешкоджають
виконанню рішення, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3
вона народила другого сина ОСОБА_3.

Як убачається з матеріалів справи,
14.02.2003 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб
із ОСОБА_13, що підтверджується актовим
записом № 127 в Книзі реєстрації актів
про одруження відповідно до Свідоцтва
про одруження серії НОМЕР_1, після чого
їй присвоєно прізвище «ОСОБА_2» (а.с.170).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_2 та ОСОБА_13
народився син-ОСОБА_3, про що в Книзі
записів актів громадянського стану про
народження Відділу РАЦС Київського РУЮ
м. Полтави 12.01.2004 року зроблено
відповідний запис за №05 відповідно до
Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2
(а.с.171).

Згідно Довідки ГЖЕД №7 від 12.01.2003 року
№1785, ОСОБА_2 прописана у АДРЕСА_1, склад
сім»ї: син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2; син -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3; діти прописані
разом із матір»ю (а.с.172).

Відповідно до Акту державного
виконавця від 15.01.2004 року, при
примусовому виконанні виконавчого
листа №2-1003, виданого ІНФОРМАЦІЯ_4, про
виселення ОСОБА_2 з малолітнім сином
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, із квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого житлового
приміщення, у присутності ОСОБА_15,
ОСОБА_2 встановлено, що 15.01.2004 року на
момент примусового виселення гр..
ОСОБА_2 згідно рішення суду) із квартири
АДРЕСА_1 виникли нові обставини, що
ускладнюють виконання рішення та
роблять його неможливим, а саме
народження сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3
(а.с.173).

Окрім того, згідно Акту державного
виконавця від 15.01.2004р. у присутності
ОСОБА_7 та ОСОБА_2 встановлено, що 15.01.2004
року на час примусового виселення
ОСОБА_9 з квартири по зазначеній адресі,
останній в квартирі не прописаний та не
проживає, особистих речей не виявлено
(а.с.174).

Як зазначено вище, 26.01.2004 року в.о.
начальника відділу ДВС Київського РУЮ
м. Полтави звернулася до суду з заявою
про роз'яснення рішення Октябрського
районного суду м. Полтави від 18.11.2002
року, оскільки виникли нові обставини,
а саме народження ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_2
другої дитини (а.с.168-169).

Ухвалою Октябрського районного суду м.
Полтави від 06.04.2004 року встановлено
порядок виконання рішення
Октябрського районного суду м. Полтави
від 18.11.2002 року, відповідно до якого
виселення ОСОБА_2 з малолітнім сином
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, з квартири
АДРЕСА_1, відстрочено до вирішення
питання про виселення з даної квартири
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в судовому порядку.

У задоволенні решти подання відмовлено
(а.с.177-178).

Відповідно до довідки ЖЕО №2 від
20.10.2014р. за №5664, ОСОБА_5 зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_1, є володарем
особового рахунку на квартиру (а.с.199).

З матеріалів справи вбачається, що,
24.10.2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з
заявою про ознайомлення з матеріалами
справи, посилаючись на те, що до цього
часу рішення суду від 18.11.2002 року не
виконано.

23.10.2014 року ОСОБА_5 звернувся до Відділу
ДВС Київського району Полтавського МУЮ
з проханням повідомити про проведені
виконавчі дії станом на даний час та
надати йому для ознайомлення виконавче
провадження №1829 (а.с.195).

За результатами розгляду поданої
ОСОБА_5 заяви листом від 28.10.2014 р. за №
2/30078 Київський ВДВС Полтавського МУЮ
повідомив заявника про те, що згідно
бази даних ЄДРВП виконавче провадження
з примусового виконання рішення
Октябрського районного суду м. Полтави
від 18.11.2002 року про вселення ОСОБА_5 в
квартиру АДРЕСА_1 на виконанні у
відділі станом на 28.10.2014 р. не перебуває
(а.с.196).

Після ознайомлення 28.10.2014 року згідно
поданої заяви з матеріалами справи
ОСОБА_5 31.10.2014 року звернувся до суду з
заявою, в якій прохав видати дублікати
виконавчих листів на виконання рішення
Октябрського районного суду м. Полтави
у справі № 2-1003/2002 від 18.11.2002 року про
вселення ОСОБА_5 в АДРЕСА_1, виселення
без надання іншого житлового
приміщення ОСОБА_2 з сином ОСОБА_10, за
вказаною адресою; визнати поважними
причини пропуску строку для
пред'явлення виконавчих документів до
виконання (а.с.184-186).

Як зазначено вище, ухвалою
Октябрського районного суду м. Полтави
від 13.11.2014 року заяву ОСОБА_5 про видачу
дублікатів виконавчих листів
задоволено.

Задовольняючи заяву місцевий суд
виходив із того, що виконавчі листи
були пред»явлені до виконання у
встановлений на той час Законом
трирічний строк; про існування ухвали
місцевого суду від 06.04.2004 року ОСОБА_5
дізнався лише при ознайомленні з
матеріалами справи в листопаді 2014 року;
судове рішення від 18.11.2002 року фактично
не було виконано, а зареєстровані в
АДРЕСА_1 особи на момент ухвалення
цього рішення залишаються
зареєстрованими за цією адресою і на
даний час.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи та ґрунтуються на
нормах чинного
цивільно-процесуального
законодавства, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.370 ЦПК України,
замість втраченого оригіналу
виконавчого листа або судового наказу
суд, який видав виконавчий лист або
судовий наказ, має право за заявою
стягувача або поданням державного
виконавця видати його дублікат.

Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних
положень до Закону України «Про
виконавче провадження» в редакції від
04.11.2010 року, виконавчі документи, видані
до набрання чинності цим Законом,
пред'являються до виконання у строки,
встановлені на момент їх видачі.

За змістом ч.1 ст.21 ЗУ «Про виконавче
провадження» (в редакції від 28.08.2003
року), чинній на час видачі 12.11.2003 року
виконавчих листів, виконавчі документи
можуть бути пред'явлені до виконання в
такі строки: виконавчі листи та інші
судові документи - протягом трьох
років.

Матеріалами справи знайшла
підтвердження та обставина, що
виконавчі листи на виконання рішення
Октябрського районного суду м. Полтави
від 18 листопада 2002 року, видані 28.10.2003
року, були пред'явлені ОСОБА_5 на
виконання до Київського ВДВС
Полтавського МУЮ 19.12.2003 року, тобто у
встановлений чинним законодавством
строк на час їх видачі.

Таким чином, строк на
пред»явлення виконавчого документу на
виконання стягувачем пропущений не був
і висновок місцевого суду щодо цього
відповідає нормам матеріального права.

З огляду на викладене доводи
апеляційної скарги про порушення
строку пред»явлення виконавчого
документа, як і про поновлення судом
строку є надуманими та безпідставними,
а тому не заслуговують на увагу,
оскільки у судовому рішенні чітко
вказано, що даний строк стягувачем не
пропущено.

Відповідно до статті 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Згідно ст.14 ЦПК України судові рішення,
що набрали законної сили, обов'язкові
для

всіх органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України, а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Зазначені вище виконавчі документи до
Октябрського районного суду м. Полтави
не поверталися як виконані, про що
прямо передбачено спеціальним Законом,
в матеріалах справи вони відсутні, як
відсутні і відповідні супровідні листи
ВДВС щодо закінчення чи закриття
виконавчого провадження, що
підтверджує факт невиконання судового
рішення по справі № 2-1003/2002 від 18.11.2002
року.

Даний факт підтверджується також
наявною у матеріалах справи довідкою
ЖЕО №2 від 20.10.2014р. №5664, відповідно до
якої ОСОБА_5 зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, є володарем особового рахунку
на квартиру (а.с.199).

Установлено, що за вказаною адресою,
окрім ОСОБА_5 зареєстровані на даний
час також ОСОБА_1, ОСОБА_2 разом з двома
синами, один із яких - ОСОБА_6 є
повнолітнім.

Як зазначено вище, після звернення
ОСОБА_5 24.10.2014 року до Відділу ДВС
Київського району Полтавського МУЮ
листом від 28.10.2014 р. за № 2/30078 його було
повідомлено про те, що виконавчі
провадження з примусового виконання
рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 18.11.2002 року на виконанні у
відділі не перебувають, а відтак, є
підстави вважати оригінали виконавчих
листів, які перебували на примусовому
виконанні Київського Відділу ДВС
Полтавського МУЮ з 19.12.2003 року,
втраченими, що має наслідком
невиконання рішення суду та порушення
прав стягувача у виконавчому процесі.

Доводи апеляційної скарги правильних
по суті висновків суду не спростовують.

За наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд може прийняти одне із
рішень, передбачених ч.2 ст.307 ЦПК
України, за наявності підстав,
зазначених у ст.ст.311,312 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Нормою п.п.14 п.1 ч.2 ст.4 Закону України
«Про судовий збір» закріплено, що за
подання до суду апеляційної скарги на
ухвалу суду, сплачується судовий збір у
розмірі 0,1 розміру мінімальної
заробітної плати, що в даному випадку
складає 121,80 грн.

З огляду на те, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_6 не сплачено судовий збір за
подання апеляційної скарги, з кожного з
них підлягає стягненню по 40,60 грн. на
користь держави.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1 ч.1 ст.312, ст.ст.
313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка
діє також в інтересах малолітнього
ОСОБА_3, ОСОБА_6, - відхилити.

Ухвалу Октябрського районного суду м.
Полтави від 13 листопада 2014 року, -
залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на
користь держави 121,80 грн. судового збору
за подання апеляційної скарги, по 40,60
грн. з кожного, перерахувавши на такі
реквізити: отримувач: УДКСУ у м.
Полтаві; ; банк
одержувача: ГУДКСУ у Полтавській
області; код банку отримувача: 831019;
розрахунковий рахунок: 0002; код
доходів бюджету: 22030001.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/
Т.О. Кривчун

СУДДІ /підпис/
Л.І. Пилипчук

/підпис/
В.П. Пікуль

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Т.О. Кривчун