АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/3792/2014
Головуючий в І інстанції Бойко В.П.
Доповідач: Лісова Г.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року грудня місяця 15 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Лісової
Г.Є.Суддів:Семиженка Г.В. Бугрика В.В.При
секретарі:Яковенку В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5,
що діє в інтересах ОСОБА_6, на рішення
Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 10 листопада 2014
року за позовом ОСОБА_6 до виконкому
Великокопанівської сільської ради,
Цюрупинського району, Херсонської
області про визнання права власності
на нерухоме майно

В С Т А Н О В И Л А:

13.08.2014 року ОСОБА_7 звернувся до суду з
позовом в інтересах ОСОБА_6 про
визнання права приватної власності на
житловий будинок (літ.А) загальною
площею 61,9 кв.м. розташований по АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що рішенням
виконкому Великокопанівської
сільської ради №123 від 18.12.1996 року йому
була надано земельна ділянка площею 0,25
га під будівництво житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1. Рішенням Великокопанівської
сільської ради за №20 від 19.02.1997 року
розмір земельної ділянки збільшено на
0,14 га. і становить 0,39 га.

У січні 2011 року завершено будівництво
одноповерхового житлового будинку
(літ.А) загальною площею 61,9 кв.м.,
житловою площею 44,6 кв.м. з надвірними
будівлями. 28.02.2011 року Херсонським
державним бюро технічної
інвентаризації було виготовлено
технічний паспорт на новозбудований
житловий будинок з позначкою
«самочинне будівництво». Відповідно до
звіту приватного підприємства
«Буднаукрпроект» від 31.08.2011 року
складеного за результатами
проведеного технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж об'єкта, вони відповідають
вимогам надійності і можливості їх
безпечної експлуатації.

Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській області відмовлено в
прийнятті житлового будинку АДРЕСА_1 в
експлуатацію і повернено декларацію
про готовність об'єкта до експлуатації
на доопрацювання.

Позивач звертався до Відділу
Держземагенства у Цюрупинському
районі Херсонської області Головного
управління Держземагенства у
Херсонській області із заявою про
здійснення державної реєстрації
земельної ділянки, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Відділом Держземагенства у
Цюрупинському районі Херсонської
області від 20.05.2014 року відмовлено в
проведенні державної реєстрації
земельної ділянки на підставі
Технічної документації із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості) гр.
ОСОБА_6 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,2500 га розташованої по АДРЕСА_1 за
відсутності зареєстрованих прав
власності, користування земельною
ділянкою, розташованого на ній
житлового будинку, за відсутності
правових підстав.

Оскільки вирішення питання щодо
реєстрації права власності на
новозбудований житловий будинок в
позасудового порядку для позивача є
неможливим, право приватної власності
на самочинне будівництво може бути
визнано за рішенням суду, представник
просив визнати за ОСОБА_6 право
власності на житловий будинок (літ. А)
загальною площею 61,9 кв.м., туалет (літ. Б)
площею 1,9 кв.м. та літній душ (літ. В)
площею 1,9 кв.м розташований за адресою:
АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром
0,39 га.

Рішенням Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 10 листопада 2014
року у задоволені позову відмовлено за
безпідставністю.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_5, що діє в інтересах ОСОБА_6,
просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що її слід
відхилити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволені позову
ОСОБА_6 про визнання права власності на
самочинне будівництво суд першої
інстанції виходив з того, що порушене
питання не було предметом розгляду
компетентного органу, рішення якого чи
його відсутність дають підстави
вважати про наявність спору про право.

Судом встановлено, що рішенням
виконавчого комітету
Великокопанівської сільської ради №123
від 18.12.1996 року ОСОБА_6 виділено
земельну ділянку під будівництво
житлового будинку, господарських
будівель і споруд площею 0,25 га по
АДРЕСА_1 (а.с.6).

Рішенням Великокопанівської сільської
ради за №20 від 19.02.1997 року розмір
земельної ділянки збільшено на 0,15 га і
її загальна площа становить 0,40 га (а.с.7).

Як пояснив позивач у січні 2011 року він
закінчив будівництво одноповерхового
житлового будинку (літ.А) загальною
площею 61,9 кв.м., житловою площею 44,6 кв.м.
з допоміжними приміщеннями туалет (літ.
Б) площею 1,9 кв.м., літній душ (літ.В)
площею 1,9 кв.м. розташованого по
АДРЕСА_1, який є самочинним
будівництвом, а тому з урахуванням
вимог ст.376 ЦК України просив визнати за
ним право власності на самочинно
побудований житловий будинок.

Відповідно до ч.1,2 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

Відповідно до ч.3 ст.375 ЦК України
право власника на забудову
здійснюється ним за умови додержання
архітектурних, будівельних,
санітарних, екологічних та інших норм і
правил, а також за умови використання
земельної ділянки за її цільовим
призначенням.

Прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення І
та ІІ категорій складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт в період з 5 серпня 1992
року по 12 березня 2011 року, здійснюється
відповідно до ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації і необхідних документів.

Як роз'яснив пленум
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в абз.2 п.9 постанови «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» від 30 березня 2012 року №6,
за загальним правилом кожна особа має
право на захист свого цивільного права
лише у разі його порушення, невизнання
або оспорювання ( частина перша статті
15 ЦК, частина перша статті 3 ЦПК
України). У зв'язку із цим звернення до
суду з позовом про визнання права
власності на самочинне будівництво має
здійснюватись за наявності даних про
те, що порушене питання було предметом
розгляду компетентного державного
органу, рішення якого чи його
відсутність дають підстави вважати про
наявність спору про право.

З матеріалів справи вбачається, що
3.07.2013 року позивач звертався до
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській області із заявою про
прийняття в експлуатацію житлового
будинку розташованого по АДРЕСА_1.
Декларація ОСОБА_6 про готовність
житлового будинку до експлуатації була
повернута позивачу на доопрацювання у
зв'язку із тим, що декларація ним була
подана з порушенням Порядку прийняття
в експлуатацію індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, громадських будинків
та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення І
та ІІ категорій складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж,
затвердженого наказом Міністерства
регіонального розвитку та
житлово-комунального господарства
України від 19.03.2013 року №95 зокрема не
надання копії технічного паспорта
виготовленого після 29.04.2013 року (після
набрання чинності Порядком), а також
завіреної в установленому законом
порядку копії документа, що посвідчує
право власності чи право користування
земельною ділянкою, на якій розміщено
об'єкт.

З копії технічного паспорта на
житловий будинок по АДРЕСА_1
вбачається, що він складений
Херсонським ДБТІ 28.02.2011 року, а заява
ОСОБА_6 про прийняття в експлуатацію
спірного будинку до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Херсонській області була
подана 3.07.2013 року.(а.с. 18-35,55)

Доводи апелянта про те, що позивачем
повністю використана можливість здачі
житлового будинку в експлуатацію з
метою його наступної державної
реєстрації і отримання свідоцтва про
право власності на нерухоме майно не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
після усунення недоліків, що стали
підставою для прийняття рішення про
повернення декларації, позивач може
повторно подати до інспекції документи
відповідно до зазначеного Порядку, що
ним зроблено не було.

Датою прийняття в експлуатацію
об'єкта є дата реєстрації декларації
про готовність об'єкта до експлуатації
(п.3.10 Порядку).

Та обставина, що житловий будинок,
побудований позивачем без дозволу на
виконання будівельних робіт, не зданий
в експлуатацію в порядку встановленому
законом, а тому він не може отримати
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, що підтверджує
виникнення права власності при
здійсненні державної реєстрації прав,
що видається фізичним особам на
новозбудовані об'єкти нерухомого
майна, не може бути підставою для
задоволення позовних вимог, оскільки
можливість вирішення цього питання в
позасудовому порядку не втрачена, а
тому суд першої інстанції обґрунтовано
вважав позовні вимоги передчасними та
такими, що не підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують,
а тому колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
відхилити, рішення суду залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, що діє в
інтересах ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 10 листопада 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді