Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року Суворовський районний
суд міста Одеси в складі: головуючого
судді Гудіної Н.І.

при секретарі Мельніченко Г.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі

справу за заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору дійсним, про визнання права
власності,

Установив :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до
ОСОБА_2 (далі - Відповідач) з позовом про
визнання договору дійсним, про
визнання права власності, за наступних
обставин.

23 серпня 2008 року між сторонами був
укладений договір купівлі-продажу
житлового будинку розташованого за
адресою: АДРЕСА_1

Житловий будинок належить
Відповідачеві на підставі Свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від
21.05.1982 року, виданого державним
нотаріусом четвертої Одеської
державної нотаріальної контори і
належить Відповідачеві на праві
особистої приватної власності. Згідно
вказаного Свідоцтва земельна ділянка є
в користуванні Відповідача, та на неї
не видано документів.

Нотаріально договір купівлі-продажу не
складався і угода ніде не
реєструвалася. На підтвердження
укладення договору купівлі-продажу
Відповідач 23 серпня 2008 року передала
Позивачеві ключі від будинку, а також
власноручно написала розписку про
отримання від Позивача 17000$ США в
рахунок продажу будинку за вказаною
адресою та зобов'язалася не пізніше
грудня місяця 2011 року укласти
письмовий договір та нотаріально його
посвідчити

Крім того, Відповідач знялася із
реєстраційного обліку за вказаною
адресою та вивезла власні речі із
будинку.

З того часу Позивач проживає у
вказаному будинку, утримує його робить
капітальний та поточний ремонти.

У зв'язку із закінченням терміну дії
домовленостей Позивач звернувся до
Відповідача з метою укладення
письмового договору купівлі-продажу
будинку та подальшого його
нотаріального посвідчення, але
Відповідач відмовила у цьому,
посилаючись на незадовільний стан
свого здоров'я та небажання
відлучатися із дому, та відсутність
коштів.

Такі дії Відповідача порушують права
Позивача у зв'язку із чим він не має
можливості здійснити реєстрацію права
власності житлового будинку, яке набув
на підставі договору купівлі-продажу.

За викладених обставин Позивач
просить визнати договір
купівлі-продажу житлового будинку
розташованого за адресою : АДРЕСА_1,
укладений 23.08.2008 року між ним та
Відповідачем дійсним, а також визнати
за ним право власності на вказаний
будинок.

Сторони надали суду заяви про
розгляд справи за їх відсутністю.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку про задоволення
заявлених позовних вимог.

Встановлено, що згідно Свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від
21.05.1982 року, виданого державним
нотаріусом четвертої Одеської
державної

нотаріальної контори, Відповідачеві на
праві особистої приватної власності
належить житловий будинок АДРЕСА_1
(а.с.3-4).

23 серпня 2008 року між сторонами
був укладений договір купівлі-продажу
житлового будинку розташованого за
адресою: АДРЕСА_1.На підтвердження
укладення договору купівлі-продажу
Відповідач 23 серпня 2008 року передала
Позивачеві ключі від будинку, а також
власноручно написала розписку про
отримання від Позивача 17000$ США в
рахунок продажу будинку за вказаною
адресою та зобов'язалася не пізніше
грудня місяця 2011 року укласти
письмовий договір та нотаріально його
посвідчити (а.с.10).

Згідно ч.2 ст. 218 ЦК України, якщо
правочин, для якого законом
встановлено його недійсність у разі
недодержання вимоги щодо письмової
форми, укладений усно і одна сторона
вчинила дію, а друга сторона
підтвердила її вчинення, зокрема
шляхом прийняття виконання, такий
правочин у разі спору може бути
визнаний судом дійсним.

Частина 2 ст. 220 ЦК України
передбачає, якщо сторони домовилися
щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.

Відповідно до ч.І ст.338 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Відповідно до п.З ст.334 право власності
на майно за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у
набувача з моменту такого посвідчення
або з моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

У відповідності до ст. 204 ЦК України
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом, або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особо, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

У відповідності до ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання, або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Таким чином, суд вважає, що між
сторонами фактично укладений договір
купівлі-продажу житлового будинку
АДРЕСА_1, тому його слід визнати
дійсним та підлягає визнанню за
Позивачем права власності на вказаний
будинок Стягнути з ОСОБА_2 на
користь держави державне мито в сумі
2890,00 грн.

На підставі викладеного,
керуючись ст..ст. 15,218,220,334,338,321,392 ЦК
України,ст..10,11,58,64,110,209,212-215,218 ЦПК
України, суд

Вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання договору дійсним, про
визнання права власності -
задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу
житлового будинку АДРЕСА_1, укладений 23
серпня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на житловий будинок АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави державне мито в сумі 2890,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в
Апеляційний суд Одеської області через
Суворовський районний суд міста Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний термін з дня оголошення
рішення.

Суддя-