РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року Київський
районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді
Губській Я.В.

при секретарі
Приблуда І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до товариство з додатковою
відповідальністю «Страхове
товариство «Домінанта» про стягнення
страхового відшкодування

ВСТАНОВИВ:

18.11.2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до товариство з
додатковою відповідальністю
«Страхове товариство «Домінанта» (
надалі ТДВ СК «Домінанта»), ОСОБА_2 про
стягнення страхового відшкодування та
просила стягнути з ТДВ СК «Домінанта»
на її користь суму страхового
відшкодування 49000 грн. та з ОСОБА_2
моральну шкоду 5000 грн., матеріальні
збитки 10647 грн., судові витрати 647 грн.
(а.с. 2-3).

В обґрунтування позовних вимог
посилалася на те, що 30.08.2013 року сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
водіїв ОСОБА_3, яка керувала
автомобілем НОМЕР_1, який належить на
праві власності позивачу та водія
ОСОБА_2, який керував автомобілем
Ніссан д.н. НОМЕР_3. Винним в ДТП
визнаний відповідач ОСОБА_2, цивільна
відповідальність якого застрахована в
ТДВ СК «Домінанта». Автомобіль
позивача отримав механічні
пошкодження і вона звернулась до
страхової компанії з заявою про
відшкодування шкоди. Оскільки
відповіді зі страхової не отримала,
звернулась до СТО з плануванням
відремонтувати пошкоджений автомобіль
і вартість ремонту згідно
заказу-наряду № 15 від 06.09.2013 року
становить 59647 грн. Також, просить
відшкодувати моральну шкоду, завдану
їй незаконними діями відповідача
ОСОБА_2

25.02.2014 року позивач уточнила
позовні вимоги (а.с. 68-69) та просила
стягнути з ТДВ «СК «Домінанта» на
користь ФОП ОСОБА_4 частку
несплаченого страхового
відшкодування в сумі 218181,96 грн. Також,
просила стягнути з відповідача ОСОБА_2
на користь ФОП ОСОБА_4 частку
матеріального збитку в розмірі 10647 грн.,
та стягнути з ОСОБА_2 на її користь
моральну шкоду 5000 грн.

В обґрунтування даних уточнених
вимог позивача зазначала, що її
пошкоджений автомобіль НОМЕР_1
відремонтований на СТО, що
підтверджується актом виконаних робіт
від 06.09.2013 року за № 15, за ремонт свого
автомобіля позивач нічого не
сплачувала, а тому вважає за необхідне,
щоб суму матеріального збитку було
сплачено саме на СТО ФОП ОСОБА_4 згідно
наряду-заказу та акту виконаних робіт.

Остаточно уточнивши позовні вимоги
27.10.2014 року позивач ОСОБА_1 відмовилась
від позовних вимог до відповідача
ОСОБА_2 в повному обсязі, оскільки не
має до нього ніяких вимог та просить
остаточно стягнути з відповідача ТДВ
СК «Домінанта» на користь позивача
частку несплаченого страхового
відшкодування в сумі 24818,96 грн.,
виходячи з несплаченого розміру
матеріального збитку, визначеного
судовою автотоварознавчою експертизою
від 21.07.2014 року. Також, просить стягнути
з ТДВ СК «Домінанта» пеню за період
затримки виплати з 10.01.2014 року по 22.10.2014
року в розмірі 2901,30 грн., витрати по
оплаті судової експертизи 2151 грн. та
понесені витрати по оплаті судового
збору 647 грн.

В судове засідання 13.11.2014 року позивач
та її представник не з'явилися,
повідомлені належним чином про час та
місце розгляду справи, надали 10.11.2014
року до суду заяву, в якій просили
розглядати справу у їх відсутність,
позовні вимоги в уточненому позові від
22.10.2014 року підтримують в повному
обсязі та не заперечують, щоб сума
матеріальної шкоди була визначена на
підставі судової автотоварознавчої
експертизи від 21.07.2014 року.

Представник ТДВ СК «Домінанта» в
судове засідання не з'явився,
повідомлений належним чином про час та
місце розгляду справи, направивши до
суду заяву про розгляд справи у їх
відсутність та заперечення проти
зміненої позовної заяви від 22.10.2014 року.

В запереченнях проти позову
відповідач зазначає, що погоджується
з розміром вартості ремонту правої
задньої боковини, ремонт якої не був
врахований в калькуляції дефектів від
30.09.2013 року в сумі 941,70 грн., однак вони
не згодні з іншою частиною страхового
відшкодування, оскільки в звіті
судового експерта не міститься жодних
зауважень до калькуляції дефектів від
30.09.2013 року. Сума страхового
відшкодування за калькуляцією
виплачена позивачу, автомобіль нею
відремонтований, однак не надано
доказів сплати коштів за ремонт, а тому
підстав для виплати інших страхових
відшкодувань немає. Також, зазначає, що
позивачка вводить суд в оману, надаючи
суперечливу та неправдиву інформацію
та хоче незаконно збагатитись за
рахунок відповідача.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 проти закриття частини
позовних вимог до ОСОБА_2 у зв'язку з
відмовою позивача від позову в цій
частині не заперечував, оскільки між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були вирішені всі
спірні питання мирним шляхом.

Ухвалою Київського районного суду м.
Харкова від 13.11.2014 року провадження по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми закрито.

Вислухавши учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено в судовому засіданні та
не оспорюється сторонами, 30.08.2013 року
за участю автомобіля НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_1 та яким керувала
ОСОБА_3 та автомобіля Ніссан д.н.
НОМЕР_3, яким керував водій ОСОБА_2
сталася дорожньо-транспортна пригода.

Відповідно до постанови Київського
районного суду м. Харкова від 19.09.2013
року дорожньо-транспортна пригода
мала місце внаслідок порушення Правил
дорожнього руху України водієм ОСОБА_2
(а.с.8).

Відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП
була застрахована в ТДВ СК
«Домінанта», що підтверджується
наданим до суду полісом обов'язкового
страхування № АС/6005207 зі строком дії
полісу з 13.07.2013 року по 12.07.2014 року,
розмір ліміту - 50000 грн., франшиза 1000 грн.
(а.с.4).

Згідно ст.6 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
зобов'язується у разі настання певної
події виплатити другій стороні або
іншій особі, визначеній у договорі,
страхову суму, а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно вимог ч. 1 ст. 990 ЦК України
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором.

Звертаючись з позовом до суду про
виплату страхового відшкодування,
позивач ОСОБА_1 посилається на те, що
страхове відшкодування їй виплачено не
в повному обсязі. При цьому, в
уточнених позовних вимогах в
обґрунтування позову посилається на
те, що її автомобіль вже
відремонтований на СТО ФОП ОСОБА_4

Судом встановлено, що 03.09.2013 року до ТДВ
СК «Домінанта» звернулась позивач
ОСОБА_1 з заявою про виплату
страхового відшкодування.

03.09.2013 року та 05.09.2013 року за участю
довіреної особи позивача проведені
огляди пошкодженого
автотранспортного засобу позивача і
за результатами проведених оглядів
складено калькуляцію дефектів № 4316/13
від 30.09.3013 року. В даній калькуляції
вартість відновлювального ремонту
складає 25181,04 грн.

18.12.2013 року ТДВ СК «Домінанта»
складений страховий акт, де визначена
сума страхового відшкодування ОСОБА_1
в розмірі 24181,04 грн. (а.с. 34). З
врахуванням франшизи позивачу ОСОБА_1
27.12.2013 року було перераховано страхове
відшкодування в розмірі 24181,04 грн.
(а.с.26-37).

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому
законодавством, включаючи витрати
на усунення пошкоджень, зроблених
навмисно з метою порятунку
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України. Якщо транспортний засіб
необхідно, з поважних причин,
помістити на стоянку, до розміру
шкоди додаються також витрати на
евакуацію транспортного засобу до
стоянки та плата за послуги стоянки.

Судом встановлено, що автотранспортний
засіб позивача - Мітсубіші д.н. НОМЕР_2
відремонтований на СТО 06.10.2013 року, що
підтверджується даними, викладеними в
акті виконаних робіт, наданим
позивачкою та згідно її пояснень в
судовому засіданні. (а.с. 74-75). При цьому,
суд зазначає, що доказів на
підтвердження понесених витрат в
заявленому розмірі на ремонт
автомобіля позивачкою до суду не
надано.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позивач не надала
належних та допустимих доказів на
підтвердження понесених нею витрат на
ремонт пошкодженого
автотранспортного засобу в сумі 59647
грн., а тому суд не вбачає підстав і для
задоволення позовних вимог в частині
понесених витрат на ремонт автомобіля
в заявленій частині невідшкодованого
страхового відшкодування.

Стосовно позовних вимог в уточненій
позовній заяві в розмірі невиплачених
страхових відшкодувань в розмірі 24818,96
грн. за висновком судової
автотоварознавчої експертизи від
21.07.2014 року, суд зазначає, що підстав для
задоволення позову в цій редакції
також немає, оскільки автомобіль
позивача вже відремонтований за її
поясненнями 06.10.2013 року, тобто вже до
звернення з позовом до суду 18.11.2013 року.

Однак, суд звертає увагу на те, що
згідно висновку судової
автотоварознавчої експертизи від
21.07.2014 року в розрахунку калькуляції
відновлювального ремонту автомобіля №
4316/13 від 30.09.2013 року не був врахований
ремонт боковини задньої правої,
вартість якого становить 941,70 грн.

На підставі викладеного та враховуючи,
що в висновку судового експерта не
міститься більше жодних зауважень до
калькуляції дефектів № 4316/13 від 30.09.2013
року, проведеної на замовлення ТДВ СК
«Домінанта» під час визначення розміру
страхового відшкодування, суд стягує з
відповідача - ТДВ СК «Домінанта» на
користь позивача не враховані та не
виплачені суми по ремонту боковини
задньої правої в розмірі 941,70 грн.
Підстав для задоволення позовних
вимог в частині невиплачених страхових
виплат в іншій частині суд не вбачає.

Також, суд не вбачає підстав і для
виплати позивачу пені за прострочення
виплати згідно вимог 36.5. Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", оскільки не врахування
ремонту боковини задньої правої в
калькуляції № 4316/13 від 30.09.2013 року
відбулося не з вини відповідача.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позовні вимоги
задоволено частково, суд стягує з
відповідача на користь позивача
понесені витрати по оплаті витрат
експерта пропорційно від задоволеної
частини в розмірі 86,10 грн. та понесені
витрати по оплаті судового збору
пропорційно від задоволеної частини в
розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 10,11, 60,88, 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягнути з товариство з додатковою
відповідальністю «Страхове
товариство «Домінанта» на користь
ОСОБА_1 суму страхового відшкодування
у розмірі 941,70 грн., понесені витрати по
оплаті витрат експерта пропорційно
від задоволеної частини в розмірі 86,10
грн., понесених витрат по оплаті
судового збору пропорційно від
задоволеної частини в розмірі 243,60 грн.,
усього стягнути 1271,40 грн.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя -