Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2014 р.
м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого - судді
Дяченко В.Г.,

при секретарі
Строіч Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до
Першого Суворовського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції про
усунення перешкод у здійсненні права
власності, зняття арешту з майна

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вимогою про зняття арешту, накладеного
постановою державного виконавця
Суворовського відділу ДВС ОМУЮ від
29.11.2012 року, з автомобіля Мерседес-Бенц
312D 1997 року випуску д/з НОМЕР_2, що
належить позивачу.

Позов мотивується тим, що арешт
накладено на виконання виконавчого
листа №2-5922/11 від 04.09.2012 року
Суворовським районним судом м.Одеси
про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 303000,00
гривень шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки - квартиру, шляхом
продажу на прилюдних торгах.

Арешт накладено для стягнення
судових витрат.

29.04.2013 року судові витрати
позивачем було сплачено. Але державним
виконавцем 07.05.2013 року було припинено
лише розшук автомобіля, арешт не знято.
Відповідач пояснює, що не сплачено
виконавчий збір відповідно до
постанови державного виконавця від
15.04.2013 року.

25.11.2013 року виконавчий документ
повернуто стягувачу на підставі
п.4ч.1ст.47 Закону України «Про виконавче
провадження». Отже підстави для арешту
відпали а позивач не може
розпоряджатися своїм майном, що
змусило звернутися до суду.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позов.

Представник відповідача заявив
про розгляд справи без його участі та
надав письмові заперечення в яких
вказує, що виконавче провадження
закінчено на підставі п.4ст.47 Закону
України «Про виконавче провадження»,
що не передбачає зняття арешту з
рухомого майна боржника та посилається
на вимоги ст.50 Закону України «Про
виконавче провадження» та зазначає, що
інформація щодо відсутності боргу за
виконавчим документом у відповідача не
має.

Судом встановлено:

Відповідно до свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_1, ОСОБА_1 є власником автомобіля
Мерседес-Бенц 312D 1997 року випуску д/з
НОМЕР_2 (а,с.8).

Постановою №В-11/1595 державного
виконавця 1-го Суворовського відділу
ДВС ОМУЮ від 29.11.2012 року відкрито
виконавче провадження по виконавчому
листу №2-5922/11 від 04.09.2012 року
Суворовським районним судом м.Одеси
про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 303000,00
гривень шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки - квартиру, шляхом
продажу на прилюдних торгах, стягнення
судових витрат в сумі 606,67 гривень
(а.с.11).

Постановою №В-11/1595 державного
виконавця 1-го Суворовського відділу
ДВС ОМУЮ від 29.11.2012 року накладено арешт
на все майно та кошти ОСОБА_1 (а.с.13).

Державним виконавцем 1-го
Суворовського відділу ДВС ОМУЮ
винесено постанову від 26.03.2013 року про
розшук майна боржника, а саме -
автомобіля Мерседес-Бенц 312D 1997 року
випуску д/з НОМЕР_2 (а.с.14).

15.04.2013 року державним виконавцем
1-го Суворовського відділу ДВС ОМУЮ
винесено постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору в сумі 30360,67
гривень (а.с.15).

07.05.2013 року постановою припинено
розшук майна боржника у зв'язку зі
сплатою в повному обсязі судових
витрат в сумі 606,67 гривень та
перерахування їх за призначенням
(а.с.16).

25.11.2013 року державним виконавцем
1-го Суворовського відділу ДВС ОМУЮ
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві на
підставі п.4ч.1ст.47 Закону України «Про
виконавче провадження». Пунктом 2
постанови вказано - припинити чинність
арешту майна боржника та скасувати
інші заходи примусового виконання
рішення (а.с.17).

Доказів зняття арешту з майна
боржника суду не надано.

Враховуючи вищенаведені
правовідносини, суд встановив, що вони
виникли з приводу дій державного
виконавця, оскарження яких встановлено
в іншому порядку.

Щодо предмету позову, суд
зазначає, що відповідно до ст.3 ЦПК
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом ,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Позивач, враховуючи встановлені
судом правовідносини, має право
звернутись до суду в порядку ч.2ст.82
Закону України «Про виконавче
провадження», ст.383 ЦПК України, тобто,
він невірно вибрав спосіб захисту.

Щодо позовної вимоги про зняття
арешту з майна боржника на підставі
ч.1ст.60 Закону України «Про виконавче
провадження», то вона не відповідає
закону, так як позивач і є боржником по
виконавчому провадженню.

Відповідно до ч.1ст.60 Закону
України «Про виконавче провадження»,
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

Отже, позовні вимоги не
ґрунтуються на законі та задоволенню
не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10,11,57-59,60,61,88,209,212,214-215
ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах ОСОБА_1 до
Першого Суворовського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції про
усунення перешкод у здійсненні права
власності, зняття арешту з майна -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Одеської області в
десятиденний строк з дня проголошення.

Суддя:
В.Г. Дяченко