Провадження № 2/461/2325/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2014 року
м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Мисько
Х.М.

при секретарі - Коружинець Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Територіальної
громади м. Львова в особі Львівської
міської ради, третя особа: Четверта
львівська державна нотаріальна
контора про визнання спадкоємцем
четвертої черги за законом, визнання
права на спадкування та встановлення
факту проживання однією сім'єю понад
п'ять років,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернулася до із
позовом до Територіальної громади м.
Львова в особі Львівської міської ради,
третя особа: Четверта львівська
державна нотаріальна контора, в якому
просить встановити факт постійного
проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2
однією сім'єю в квартирі АДРЕСА_1, не
менш як п'ять років до часу відкриття
спадщини, а саме з 1987 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1 (день смерті ОСОБА_2);
визнати її спадкоємцем четвертої черги
за законом та визнати за нею право на
спадкування за законом майна, що
залишилось після смерті ОСОБА_2 1925 року
народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування внесеного позову
покликається на те, що з 1987 року до
ІНФОРМАЦІЯ_1 вона та її свекруха ОСОБА_2
проживали однією сім'єю в квартирі
АДРЕСА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.
Після її смерті залишилось спадкове
майно у виді грошового вкладу в ТВБВ
№10013/0301 рахунок № НОМЕР_1 в сумі 5398,40
грн. Враховуючи відсутність у
спадкодавця спадкоємців за заповітом,
а також відсутність спадкоємців за
законом першої, другої, третьої черг,
вона, відповідно до ст.1264 ЦК України,
має право на спадкування за законом у
четверту чергу. 24 березня 2014 року вона
звернулась до Четвертої львівської
державної нотаріальної контори за
місцем відкриття спадщини із заявою
про прийняття спадщини та видачу
свідоцтва про право на спадщину після
смерті ОСОБА_2, однак їй було відмовлено
у видачі свідоцтва та роз'яснено, що
вона має право звернутись до суду із
заявою про встановлення факту
постійного проживання разом із
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини
та визнання її спадкоємцем четвертої
черги. Вказує, що встановлення
юридичного факту постійного
проживання разом із спадкодавцем має
значення для належного оформлення
права на спадщину та одержання
свідоцтва про право на спадщину.

До судового засідання позивач подала
заяву про розгляд справи у її
відсутності та про підтримання
позовних вимог, вказавши, що проти
винесення заочного рішення не
заперечує.

Представник відповідача до судового
засідання подав заяву про розгляд
справи у його відсутності, вказавши, що
у вирішенні даної справи Львівська
міська рада покладається на розсуд
суду (а.с.14).

Представник третьої особи - Четвертої
львівської державної нотаріальної
контори до судового засідання подав
заяву, в якій просить розглядати справу
без участі представника
держнотконтори та винести рішення на
розсуд суду (а.с.12).

Представник відповідача - Львівської
міської ради в судовому засіданні при
вирішенні спору поклалась на розсуд
суду.

Відповідно до ст.169 ЦПК України суд
вважає за можливе проводити розгляд
справи у відсутності сторін на
підставі наявних у справі доказів, які
вважає достатніми.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши дійсні обставини справи,
права та обов'язки сторін, суд
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, та підтверджується
довідкою, виданою 04 вересня 2014 року ЛКП
№503, що ОСОБА_1, 1960 року народження,
зареєстрована та постійно проживає за
адресою: АДРЕСА_2 з 02 жовтня 1987 року по
теперішній час і разом із нею проживала
і була постійно зареєстрована
(прописана) свекруха - ОСОБА_2, 1925 року
народження, з 1966 року до дня смерті -
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Як вбачається із наявної в матеріалах
справи копії свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2, ОСОБА_2, померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Факт родинних відносин позивача
ОСОБА_1., як невістки, та ОСОБА_2, як
свекрухи, підтверджується наявними в
матеріалах справи копіями свідоцтва
про народження ОСОБА_5, матір'ю якого
записана ОСОБА_2 (а.с.20), відміткою в
паспорті серії НОМЕР_3 ОСОБА_1. про те, що
28 листопада 1986 року вона зареєструвала
шлюб із ОСОБА_5 (а.с.19).

Крім цього, як вбачається із наявної в
матеріалах справи копії свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_4, ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16).

03 грудня 2014 року позивач подала
письмові пояснення сусідів ОСОБА_6 та
ОСОБА_7

Як вбачається із письмових пояснень
ОСОБА_7, який проживає за адресою:
АДРЕСА_4, засвідчених ЛКП №503 01 грудня
2014 року, за вказаною адресою останній
проживає з 2004 року. Весь цей час в
квартирі №14 вказаного будинку
постійно проживає ОСОБА_1 До 2010 року
вона проживала разом із своїм
чоловіком ОСОБА_5 та свекрухою ОСОБА_2
Вказує, що він неодноразово був у них в
квартирі і бачив, що вони жили однією
сім'єю, вели спільне господарство.
ОСОБА_2, зважаючи на свій вік і стан
здоров'я (вона дуже погано бачила), сама
себе повністю обслуговувати не могла,
сама на вулицю практично не виходила,
все необхідне купували ОСОБА_1 і ОСОБА_5,
вони виконували всю роботу по дому.
Після смерті ОСОБА_5 у 2010 році, ОСОБА_1
продовжувала проживати однією сім'єю з
ОСОБА_2 до її смерті у листопаді 2013 року.
ОСОБА_1 піклувалась про неї, купувала їй
все необхідне, доглядала її, коли вона
була хвора.

Як вбачається із письмових пояснень
ОСОБА_6, яка проживає за адресою:
АДРЕСА_3, засвідчених ЛКП №503 01 грудня
2014 року, за вказаною адресою остання
проживає з 2000 року. Весь цей час в
квартирі №14 їх будинку постійно
проживає ОСОБА_1 До 2010 року вона жила
разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 і
свекрухою ОСОБА_2. ОСОБА_6 підтверджує,
що вони жили однією сім'єю і вели
спільне господарство. ОСОБА_2 мала дуже
поганий зір, тому одна на вулицю
практично не виходила. Продукти і все
необхідне купували ОСОБА_1 і ОСОБА_5, або
вони всі втрьох їздили за покупками на
машині. Після смерті ОСОБА_5 у 2010 році і
до дня смерті ОСОБА_2 у листопаді 2013
року, ОСОБА_1 продовжувала проживати з
нею однією сім'єю, купувала їй продукти
і ліки, доглядала її. ОСОБА_6 вказує, що
багато разів бачила, як вони у вихідні
дні вдвох їздили на машині за
продуктами і на кладовище.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України,
суд розглядає справи про встановлення
факту: родинних відносин між фізичними
особами.

Сім'ю, згідно ч.2 СК України, складають
особи, які спільно проживають,
пов'язані спільним побутом, мають
взаємні права і обов'язки.

Враховуючи вищенаведене, а також
зазначені положення законодавства, суд
вважає доведеним факт спільного
проживання позивача ОСОБА_1. із ОСОБА_2
однією сім'єю з 1987 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Як визначено в ч.1 ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

В силу вимог ст.1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.1264 ЦК України, у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Разом з тим, згідно з ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

У п.21 Постанови «Про судову практику у
справах про спадкування» від 30.05.2008
року №7 Пленум Верховного Суду України
надав роз'яснення про те, що при
вирішенні спору про право на
спадщину осіб, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття
спадщини (четверта черга спадкоємців
за законом), судам необхідно
враховувати правила частини другої
статті 3 СК про те, що сім'ю складають
особи, які спільно проживають,
пов'язані спільним побутом, мають
взаємні права та обов'язки.
Зазначений п'ятирічний строк повинен
виповнитися на момент відкриття
спадщини і його необхідно
обчислювати з урахуванням часу
спільного проживання зі спадкодавцем
однією сім'єю до набрання чинності цим
Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Таким чином, оцінюючи докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов слід задовольнити, визнати
ОСОБА_1 спадкоємцем ОСОБА_2 четвертої
черги за законом та право на
спадкування за законом майна, що
залишилось після смерті ОСОБА_2 1925 року
народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 16, 60, 61, 169, 212, 214-215,
218, 256 ЦПК України, ст.ст.256, 328, 1216, 1218, 1258,
1259, 1263, 1264, 1266, 1268, 1297 ЦК України, ст.ст.2, 3
СК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 однією сім'єю в
квартирі АДРЕСА_2, не менш як п'ять років
до часу відкриття спадщини, а саме з 1987
року по ІНФОРМАЦІЯ_1 (день смерті
ОСОБА_2).

Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої
черги за законом.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадкування
за законом майна, що залишилось після
смерті ОСОБА_2 1925 року народження, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Галицький районний суд м. Львова шляхом
подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Головуючий суддя
Мисько Х.М.