Справа № 473/5521/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області у складі:

головуючої - судді Висоцької
Г.А.

при секретарі - Радєвій Н.В.

за участю представника
позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вознесенська
із застосуванням звукозаписувальної
техніки цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення
розміру ідеальної частки,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2014 року позивач ОСОБА_2 в особі
представника - адвоката ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3
про визначення розміру ідеальної
частки.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
ОСОБА_2, його батьку ОСОБА_4, а також
відповідачці ОСОБА_3 на праві спільної
сумісної власності належить квартира
АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько
ОСОБА_4 Померлим, ще за його життя було
складено заповіт, відповідно до якого
спадкоємцем усього майна, з чого б воно
не складалося, де б воно не знаходилося
є його дружина ОСОБА_3

18.03.2010 року відповідач по справі, на
користь якої було складено заповіт
звернулася до нотаріуса з приводу
оформлення спадщини, останнім їй було
рекомендовано звернутися до суду для
виділення ( визначення ) частки
померлого у спільному майні.

Рішенням Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 13.04.2010 року визначено за
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та
ОСОБА_3 кожним 1/3 частку квартири
АДРЕСА_1

Проте, вищевказаним рішенням суду не
було визначено частку у спільній
сумісній власності за ОСОБА_2, що
позбавляє його право розпоряджатися
належною йому часткою квартири на
власний розсуд.

На підставі викладеного просив суд,
визначити за ОСОБА_2 1/3 ідеальну частку
квартири АДРЕСА_1 із спільної сумісної
власності.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явився, про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином,
причини неявки суду невідомі.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав, просив суд позов
задовольнити, надав пояснення
аналогічні викладеним в позовній
заяві.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилася, суду надала
заяву, в якій позов визнає та просить
проводити судовий розгляд справи за її
відсутності ( а.с. 34 ).

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши та оцінивши
матеріали справи у межах заявлених
позовних вимог та на підставі наданих
сторонами доказів, відповідно до ст. 11
ЦПК України, суд дійшов до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи
та встановлено судом, позивач є сином
ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_1 виданим
15.10.2009 року Першим Приморським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Одеського міського управління юстиції
( а.с. 7 ).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помер в м.
Вознесенськ Миколаївської області, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2 виданим 20.08.2009 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану по м. Вознесенську
Вознесенського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
області ( а.с. 9 ).

Відповідач ОСОБА_3 з 18.04.1989 року й до дня
його смерті перебувала у
зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4, що
свідоцтвом про укладення шлюбу серії
НОМЕР_3 виданим 18.04.1989 року (а.с.10).

Після його смерті відкрилася
спадщина, зокрема на частину квартири
АДРЕСА_1 (а.с.4)

Ще за свого життя, 17.12.2004 року, ОСОБА_4
склав заповіт, відповідно до якого все
своє майно, з чого б воно не складалося,
де воно не знаходилося, і взагалі все
те, що буде належати йому по закону на
день смерті, заповів своїй дружині -
ОСОБА_3 Заповіт посвідчений приватним
нотаріусом Вознесенського міського
нотаріального округу Миколаївської
області ОСОБА_5 17.12.004 року ( а.с. 12 )

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 30.11.1993 року,
виданого органом приватизації -
Вознесенським шкіряним об'єднанням
"Возко", позивачу, відповідачу та ОСОБА_4
належить на праві спільної сумісної
власності квартира АДРЕСА_1 (а.с.11).

Рішенням Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 13.04.2010 року визначено за
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м.
Вознесенську, та ОСОБА_3 кожним 1/3
частку квартири АДРЕСА_1

Згідно витягу з державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію прав та їх обтяжень від
09.12.2014 року № 30667137 за ОСОБА_3
зареєстровано право власності на 2/3
частки квартири АДРЕСА_1, на підставі
свідоцтва про право на спадщину № 796,
виданого 23.06.2010 року приватним
нотаріусом Вознесенського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, свідоцтва
про право власності виданого 30.11.1993
року Вознесенським виробничим
шкіряним об'єднанням «ВОЗКО» та
рішення Вознесенського міськрайонного
суду від 13.04.2010 року ( а.с. 35 ).

Право власності на частину, належну
ОСОБА_2 не зареєстроване в зв'язку зі
смертю власника.

Згідно ст. 368 ЦК України спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною сумісною
власністю.

Згідно ст. 370 ЦК України та
рекомендацій Постанови Пленуму
Верховного Суду за № 20 від 22.12.1995 року
"Про судову практику у справах за
позовом про захист права приватної
власності" співвласники мають право на
виділ частки із майна, що є у спільній
сумісній власності і частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними.

Зважаючи на викладене вимоги
позивача щодо визначення ідеальної
частки є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Згідно положень ЦК УРСР, Закону
України "Про власність" від 7 лютого 1991
року визначено, що право власності у
набувача майна за договором виникає з
моменту передачі речі, якщо інше не
передбачено законом або договором.

Обов'язкову державну реєстрацією
прав на нерухоме майно та момент
виникнення на нього права власності
саме з цього часу законодавець пов'язує
лише з прийняттям нового ЦК України (
ст. ст. 331, 182). Зокрема, із 3 серпня 2004
року, з часу набрання чинності Законом
України від 1 липня 2004 року "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень" (далі -
Закон).

Так, ч. 3 ст. 3 Закону передбачено, що
права на нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту такої
реєстрації.

Права на нерухоме майно, що виникли
до набрання чинності цим Законом,
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації, передбаченої
цим Законом, зокрема, за умови, якщо на
момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової державної реєстрації
таких прав (ч.4 ст.З Закону).

Враховуючи те, що позивач не має
іншої можливості захистити своє право
власності, суд вважає, що відповідно до
ст. 16 ЦК України його цивільне право
підлягає захисту шляхом визначення за
ним 1/3 ідеальної частки на квартиру.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212- 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визначення розміру ідеальної частки -
задовольнити.

Визначити за ОСОБА_2 13 ідеальну
частку квартири АДРЕСА_1 зі спільної
сумісної власності.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Вознесенський
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Висоцька Г.А.