Справа № 165/2295/14-ц Провадження №
22-ц/773/1906/14 Головуючий у 1 інстанції:
Василюк А.В. Категорія: 47 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.,

суддів Шевчук Л.Я., Киці С.І.,

при секретарі Захаровій Н.А.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до відділу
Держземагенства у м. Нововолинську
Волинської області про скасування
державного акта на право власності на
земельну ділянку за апеляційною
скаргою особи, яка не брала участь у
розгляді справи, ОСОБА_3 на рішення
Нововолинського міського суду
Волинської області від 14 листопада 2014
року,

в с т а н о в
и л а:

15 вересня 2014 року ОСОБА_1.
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа Відділ
Держземагенства у м. Нововолинську
Волинської області про скасування
державного акта на право власності на
земельну ділянку.

На обґрунтування заявлених вимог
покликається на те, що вона є власником
1/2 частини житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 отримали у власність по
1/4 частині вищевказаного
домоволодіння. Для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд їм
було відведено у спільну часткову
власність земельну ділянку загальною
площею 0,0896 га. за вищевказаною адресою.
У зв'язку з цим у жовтні 2009 року був
виданий Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯИ
№827441. Оскільки в неї виникла
необхідність розпорядитися своєю
часткою у вищевказаному нерухомому
майні, то, звіривши дані щодо земельної
ділянки у Державному акті та в
правовстановлюючих документах на
житловий будинок, вона виявила в акті
помилку, а саме в ньому невірно вказано
розмір часток усіх співвласників.
Згідно «Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі»
виправлення у державних актах на право
власності на землю не допускається і
серед повноважень відповідача не
передбачено скасування раніше
виданого державного акту, тому просить
постановити рішення, яким скасувати
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯИ №827441,
кадастровий номер :02:005:0049.

Рішенням Нововолинського міського
суду Волинської області від 14
листопада 2014 року позов задоволено.
Постановлено визнати недійсним
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯИ №827441,
кадастровий номер :02:005:0049 та
виданий ОСОБА_1 на підставі рішення
Нововолинської міської ради від 25
березня 2009 року, посвідченого
Нововолинською міською радою,
зареєстрованого в реєстрі за №28/7.

Не погоджуючись із рішенням
суду, відповідач ОСОБА_3, який був
замінений на належного відповідача, а
тому на даний час є особою, яка не брала
участі у справі, подав апеляційну
скаргу, у якій зазначає, що рішення не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а тому просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

В дане судове засідання ОСОБА_3 не
з»явився, хоч був належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справ, позивач ОСОБА_1, її представник
ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечили,
просять її відхилити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення, а рішення суду
до скасування з ухваленням нового
рішення з наступних підстав.

Згідно свідоцтва на право власності на
будинок, виданого Приватизаційним
відділом Нововолинського управління
житлово-комунального господарства від
04 березня 1994 року, ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 отримали у спільну
сумісну власність будинок за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.12).

Позивач ОСОБА_1, уклавши 19 квітня 2004
року з ОСОБА_5 договір міни, отримала у
власність належну останньому 1/4
частину вищевказаного домоволодіння
(а.с.13), тобто ОСОБА_1 стало належати 2/4
частини спірного майна, що
підтверджується копією технічного
паспорта на житловий будинок (а.с.15-16).

У судовому засіданні встановлено, що на
даний час позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
ОСОБА_4 є співласниками житлового
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, частка позивача у
вищевказаному домоволодінні становить
2/4 частини, а відповідачів по 1/4 частині
майна кожному.

Відповідно до Державного акта на право
власності на землю серії ЯИ №827441,
кадастровий номер №:02:005:0049,
частки всіх співвласників земельної
ділянки площею 0,0896, розміщеного за
адресою: АДРЕСА_1 становить по 1/3
кожному співвласнику. Даний акт був
виготовлений відділом Держкомзему а у
м. Нововолинську (а.с.7-9).

Задовольняючи позов про визнання
недійсним державного акта, суд першої
інстанції, покликаючись на ч. 4 ст. 120 ЗК
України, відповідно до якої у разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду кількома
особами право на земельну ділянку
визначається пропорційно до часток
осіб у праві власності жилого будинку,
будівлі або споруди, виходив з того, що
позивачу ОСОБА_1 мало б належати 2/4
частки спірної земельної ділянки, а
відповідачам: ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 1/4
частки вищевказаного майна, а тому,
враховуючи, що внаслідок допущеної
помилки в державному акті на право
власності на землю, позивач, як
співвласник позбавлена можливості
використовувати надане їй законом
право на належну їй на праві власності
частину земельної ділянки і внесення
виправлень до державних актів іншим
чином не передбачено, державний акт на
право приватної власності на землю не
відповідає вимогам закону і його слід
визнати недійсним.

Такий висновок суду зроблено
передчасно, без з'ясування усіх
обставин справи та з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.152 Земельного
кодексу України, держава забезпечує
громадянам та юридичним особам рівні
умови захисту прав власності на землю.
Власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його права
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Відповідно до «Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
приватної власності на землю, право
колективної власності на землю, право
власності на землю і право постійного
користування землею, договорів на
право тимчасового користування
землею(в тому числі на умовах оренди) та
договорів оренди землі» державний акт
на право власності на землю
виготовляється на підставі виписки з
рішення відповідної ради або державної
адміністрації про передачу у власність
земельної ділянки, договорів
відчуження земельної ділянки (договір
купівлі-продажу, дарування, міни), інших
цивільно-правових угод, рішення суду.
Даною інструкцією передбачено, що план
меж земельної ділянки повинен
відповідати дійсності, виправлення в
державних актах не допускається.

Суд першої інстанції, дійшовши
висновку, що у державному акті допущено
помилку, не дослідив та не дав оцінку
рішенню сесії Нововолинської міської
ради від 25 березня 2009 року про передачу
у приватну власність спірної земельної
ділянки для обслуговування будинку
позивачці ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у
спільну часткову власність площею 0,896
га по АДРЕСА_1, з якого не вбачається, що
дана земельна ділянка передана у
власність на умовах, про які зазначає
ОСОБА_1 у позовній заяві, тобто, що її
частка становить ?, а частки ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 по ?. При цьому покликання на ч. 4
ст. 120 є безпідставним, оскільки у такій
редакції дана стаття стала діяти з 5
листопада 2009 року, тоді як рішення
сесії про передачу земельної ділянки у
власність мало місце в березні 2009 року.
Рішення сесії ніким не оспорено, є
чинним та відповідає виданому
Державному акту.

Крім того, рішенням суду першої
інстанції визнано недійсним Державний
акт на земельну ділянку,
співвласниками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
тобто рішення суду безпосередньо
стосується їх прав та обов'язків як
співвласників. З матеріалів справи
убачається, що дані особи були
відповідачами у справі, однак суд
першої інстанції за клопотанням
позивача ухвалою від 07.11.2014 року (а.с. 53)
замінив їх як неналежних відповідачів
на відділ Держземагенства у м.
Нововолинську як на належного
відповідача, що є порушенням норм
процесуального права. Оскільки позов
пред'явлено до неналежного
відповідача, а апеляційний суд
позбавлений можливості виправити дане
становище, то у позові слід відмовити,
оскільки рішенням суду порушено права
осіб, які не були притягнуті в якості
відповідачів.

Відповідно до ч. 3 ст 303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Таким чином колегія суддів дійшла
висновку, що у зв»язку з неправильним
застосуванням та порушенням норм
процесуального права рішення суду слід
скасувати і ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі ст.152 ЗК України, керуючись
ст. ст. 213, 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала
участь у розгляді справи, ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Нововолинського міського суду
Волинської області від 14 листопада 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

В позові ОСОБА_1 до відділу
Держземагенства у м. Нововолинську
Волинської області про скасування
державного акта на право власності на
земельну ділянку відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: