АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

24 грудня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого -
Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І.,
Чобіток А.О.

при секретарі - Бабіч
К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» про зобов'язання вчинити
дії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 26 вересня 2014 року в
задоволенні позову було відмовлено,

В С Т А Н О В И Л А:

позивач у квітні 2014 р. звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
дії відповідача нікчемними та
зобов'язати відповідача здійснити
нарахування відсотків по депозитному
рахунку НОМЕР_1, який був відкритий
його батьком - ОСОБА_2, з дня смерті -
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. по день повернення
вкладу - 11.03.2014 р.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 26 вересня 2014 року в
задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, колегія дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивач зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер його батько - ОСОБА_2, на ім'я якого
в ПАТ КБ «Надра» був відкритий
депозитний рахунок НОМЕР_1. 04 березня 2014
року державним нотаріусом Ірпінської
міської державної нотаріальної
контори йому було видано свідоцтво про
право на спадщину за законом, в якому
було вказано, що спадщина складається
із залишку коштів на вказаному рахунку
в розмірі 28 919 грн. 99 коп. Позивач
зазначає, що вказана сума не була
залишком, а була внеском на депозитний
рахунок та сума відсотків за рік мала
становити 6 345 грн. 51 коп.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 26 вересня 2014 року в
задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не було доведено порушення
відповідачем його прав. Такий висновок
суду є законним та обґрунтованим,
відповідає встановленим по справі
обставинам.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 04
березня 2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ
«Надра» було укладено Договір НОМЕР_1
строкового банківського вкладу
(депозиту) без поповнення, оформлений в
рамках пакету послуг «Турбота
(пенсіонер)» №966752. Сума депозиту
становить 28 919 грн. 93 коп.

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину, ОСОБА_1 є спадкоємцем
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2, а
спадщина, на яку видано свідоцтво,
складається з грошових вкладів з
відповідними відсотками та
нарахованою комісією, що знаходяться у
відділенні №55 на рахунках ПАТ КБ
«Надра».

В своїй апеляційній скарзі позивач
посилається на те, що судом не було
враховано те, що відповідачем було
нараховано відсотки в меншому розмірі,
ніж було необхідно та зазначав, що
згідно його розрахунку відповідач
зобов'язаний перерахувати йому ще 577
грн. 53 коп. Однак, такі доводи апелянта є
необґрунтованими та не можуть бути
підставою для скасування рішення суду.

11 березня 2014 року позивачу було
виплачено суму вкладу в розмірі 28 919
грн. 93 коп. та відсотки в розмірі 1790 грн.
65 коп., які були нараховані до дня
смерті батька. Тому позивач просив
зобов'язати відповідача нарахувати
йому відсотки за весь час дії договору.

Як вбачається з матеріалів справи, в
ході судового розгляду, 06 червня 2014
року відповідачем було донараховано
позивачу відсотки по депозиту в
розмірі 5 767 грн. 98 коп. Посилання
апелянта на те, що відповідач повинен
сплатити йому ще 577 грн. 53 коп. не
заслуговують на увагу, оскільки
розрахунок, зроблений позивачем (а.с. 34),
арифметично неправильно обрахований,
внаслідок чого сума, яку на думку
апелянта підлягала стягненню, не
відповідає дійсному розміру
нарахованих відсотків за 364 дні.

Доводи апелянта про те, що судом
безпідставно не була врахована його
заява про збільшення позовних вимог у
зв'язку з завданими йому збитками,
направлена до суду поштою, також не
можуть бути підставою для скасування
рішення суду, оскільки з матеріалів
справи вбачається, що зазначена заява
була отримана судом вже після
ухвалення рішення у справі та вимоги,
на які посилається апелянт, не були
предметом розгляду суду першої
інстанції, а тому не можуть
переглядатись судом апеляційної
інстанції. Слід зазначити, що позивач
не позбавлений права звернутись до
суду з даними позовними вимогами.

За таких обставин, судом першої
інстанції було повно та всебічно
встановлено обставини справи,
перевірено їх доказами, правильно
застосовано норми матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, доводи, викладені в апеляційній
скарзі, висновків суду не спростовують,
а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 26 вересня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів в касаційному порядку.

Головуючий

Судді

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/14380/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Саадулаєв А.І.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.