Справа № 161/9969/14-ц
Провадження № 2/161/3072/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року

Луцький міськрайонний суд
Волинської області

у складі : судді
Івасюти Л.В.

при секретарі
Сидоренко О.В.

з участю прокурора
Балаш Н.М.

представника позивача
Гордіюк Л.Т.

відповідача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом органу
опіки та піклування Луцької
райдержадміністрації Волинської
області в інтересах малолітньої дитини
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, приватного
нотаріуса Луцького міського
нотаріального округу ОСОБА_6 про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу житлового будинку, -

В С Т А Н О В И В :

Орган опіки та піклування Луцької
райдержадміністрації Волинської
області 23 червня 2014 року звернувся в
суд з позовом в інтересах малолітньої
дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5,
приватного нотаріуса Луцького
міського нотаріального округу ОСОБА_6
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу житлового будинку.

Свій позов обґрунтовує тим, що 31.07.2013р.
між ОСОБА_2, з однієї сторони, та ОСОБА_5,
з іншої сторони, укладено договір
купівлі-продажу житлового будинку з
надвірними будівлями та спорудами.
Вказаний договір посвідчений
приватним нотаріусом Луцького
міського округу ОСОБА_6 та
зареєстрований в реєстрі за №922.
Предметом даного договору є житловий
будинок з надвірними будівлями та
спорудами, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та належав на праві власності
ОСОБА_2 Однією з передумов укладення
вказаного договору стало
розпорядження голови Луцької районної
держадміністрації №182 від 08.07.2013р. "Про
надання дозволу ОСОБА_2 на відчуження
житлового будинку", згідно якого
останній надано дозвіл на укладення
договору відчуження житлового будинку
в АДРЕСА_1, в якому зареєстрована її
дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також
зобов'язано ОСОБА_2 зареєструвати свою
дочку у новопридбаному житловому
будинку, про що протягом одного місяця
має бути повідомлено районну державну
адміністрацію. Після відчуження
житлового будинку громадянка ОСОБА_2
надала довідку про склад сім'ї та
проживання, видану Підгайцівською
сільською радою від 12 листопада 2013 року
№2858, де зазначено, що малолітня ОСОБА_4
разом із матір'ю зареєстровані та
проживають по АДРЕСА_2. Прокуратурою
району 07.02.2014р. внесено подання голові
Луцької РДА про скасування
вищевказаного розпорядження, яке 18.02.2014
року розглянуто та скасовано. Таким
чином, матір малолітньої ОСОБА_4 уклала
договір купівлі- продажу житлового
будинку від 31.07.2013року порушуючи її
права, оскільки вона не має іншого
житла, крім проданого будинку. На даний
час ОСОБА_2 з малолітньою дочкою
проживають без реєстрації у своїх
родичів в с.Струмівка Луцького району.
В даний час малолітня ОСОБА_4, в
результаті неправомірних дій матері
ОСОБА_2 позбавлена законного права на
житло та змушена тимчасово проживати у
родичів, за адресою: АДРЕСА_2. Таким
чином, договір купівлі-продажу
житлового будинку, який посвідчений
приватним нотаріусом Луцького
міського нотаріального округу ОСОБА_6
та зареєстрований в реєстрі за №922,
укладений всупереч вимог ч.3 ст.17 Закону
України "Про охорону дитинства", ч.3 ст.18
вказаного Закону, ч.2 ст.12 Закону
України "Про основи соціального
захисту бездомних осіб і безпритульних
дітей", ч.4 ст.12 вказаного Закону, п. 67
Порядку провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 24.09.2008 року №866 "Питання діяльності
органів опіки та піклування, пов'язаної
із захистом прав дитини".

Посилаючись на вищенаведене, позивач
просить суд визнати недійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку з
надвірними будівлями і спорудами від
31.07.2013року по АДРЕСА_1, укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_5, посвідчений
приватним нотаріусом Луцького
міського нотаріального округу,
зареєстрованого в реєстрі за №922.

В судовому засіданні позивач -
представник органу опіки та піклування
Луцької райдержадміністрації
Волинської області позовні вимоги
підтримав з підстав, наведених у
позовній заяві.

Прокурор в судовому засіданні позов
підтримав .

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов підтримала та
пояснила, що, дійсно, між нею та ОСОБА_5,
був укладений договір купівлі-продажу
житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.
Вказаний договір посвідчений
приватним нотаріусом Луцького
міського округу ОСОБА_6 та
зареєстрований в реєстрі за №922 від
31.07.2013року. В цьому будинку була
зареєстрована та проживала вона разом
з неповнолітньою дочкою ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.. перед укладенням даного
договору нею був отриманий дозвіл
органу опіки та піклування Луцької
райдержадміністрації Волинської
області на відчуження будинку та
надіслано органу опіки та піклування
заяву про те, що житлові права її дитини
не будуть порушені, оскільки за
отримані від продажу будинку кошти
вона має намір придбати квартиру.
Однак, отримані кошти вона використала
на погашення кредиту, а неповнолітню
дочку зареєструвала у будинку своїх
батьків у селі Струмівка Луцького
району Волинської області. Однак,
батьки та брат заперечують проти
проживання дитини та її у їхньому
будинку. На даний час іншим житлом вона
не забезпечена. Просить позов
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 -
ОСОБА_3 в судовому засіданні позову не
визнав, подав письмове заперечення
проти позову і також пояснив, що між
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було досягнуто згоди з
усіх істотних умов при укладенні
договору купівлі-продажу спірного
житлового будинку, його нотаріально
посвідчено та зареєстровано у
встановленому законодавством порядку.
Вищевказаний договір укладений між
сторонами у відповідності з вимогами
чинного законодавства. ОСОБА_5 у даному
будинку проживає та зареєстровані в
ньому дружина і двоє неповнолітніх
дітей, ним зроблено ремонт, а у випадку
задоволення позову будуть порушені
права його неповнолітніх дітей. Просив
відмовити в задоволенні позову.

Приватний нотаріус Луцького
міського нотаріального округу ОСОБА_6 в
судове засідання не з'явилась, однак, це
не є перешкодою для розгляду даної
справи.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази у справі,
суд приходить до висновку, що в
задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами ) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою статті 203 цього Кодексу.

З копії свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1 від 09.07.2004, виданого відділом
реєстрації актів цивільного стану
Луцького міського управління юстиції
Волинської області вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4,
батьками якої є ОСОБА_10 та відповідач
по справі ОСОБА_2 (а.с. 7).

Судом встановлено, що останній, згідно
договору купівлі-продажу від
21.08.2008року, посвідченого приватним
нотаріусом Луцького міського округу
ОСОБА_11 та зареєстровано в реєстрі за
№4323, на праві приватної власності
належав спірний житловий будинок з
надвірними будівлями і спорудами по
АДРЕСА_1 та земельна ділянка за
вказаною адресою.

З копії будинкової книги, виданої на
ім'я ОСОБА_2 вбачається, що з 10.12.2008року у
вищевказаному житловому будинку по
АДРЕСА_1, крім власника ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, були зареєстровані та
проживали її неповнолітня дочка -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син- ОСОБА_13,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

З матеріалів справи вбачається, що
31.07.2013року між сторонами по справі
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 були укладені
договори купівлі-продажу спірного
житлового будинку та земельної
ділянки, які розташовані по АДРЕСА_1.
Вказані договори посвідчені приватним
нотаріусом Луцького міського округу
ОСОБА_6 та зареєстровані в реєстрі
відповідно за №922 та № 925 від 31.07.2013року.
Після укладення договорів
купівлі-продажу право власності на
вищевказаний будинок і земельну
ділянку було зареєстроване за
відповідачем ОСОБА_5, про що свідчить
витяг з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності №24470, виданий
приватним нотаріусом Луцького
міського округу ОСОБА_6

Судом встановлено, що після придбання
вказаного житлового будинку, син
ОСОБА_2 - ОСОБА_13 звертався в суд з
позовом про вселення у спірний
житловий будинок, проте ухвалою
апеляційного суду Волинської області
від 01.04.2013 року рішення Луцького
міськрайонного суду від 02.12.2013року в
справі за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_14 про
вселення, яким в задоволенні позову
відмовлено, - залишено без змін.

На момент укладення вищевказаних
договорів купівлі-продажу житлового
будинку та земельної ділянки,
відповідач ОСОБА_2, яка проживала по
АДРЕСА_1, надала приватному нотаріусу
Луцького міського округу ОСОБА_6
розпорядження Луцької
райдержадміністрації Волинської
області №182 від 08.07.2013року, яким було
надано дозвіл на укладення ОСОБА_2
вищевказаних договорів
купівлі-продажу житлового будинку та
земельної ділянки.

За поданням прокуратури Волинської
області прокуратурою Луцького району
скасовано розпорядження голови
Луцької райдержадміністрації
Волинської області "Про надання
дозволу ОСОБА_2 на відчуження житлового
будинку" №182 від 08.07.2013року.

Відповідно до ст.176СК України, ч.2 ст. 18
Закону України "Про охорону дитинства",
ч.1 ст.405 ЦК України, права батьків та
дітей на користування житлом, яке є
власністю когось із них,
встановлюються законом, діти-члени
сім'ї власника жилого приміщення мають
право користуватись займаним
приміщенням нарівні з власником.

Згідно ч.4 ст.12 Закону України "Про
основи соціального захисту бездомних
осіб і безпритульних дітей" для
вчинення будь-яких правочинів щодо
нерухомого майна, право власності на
яке або право користування яким мають
діти, необхідний попередній дозвіл
органів опіки та піклування, що
надається відповідно до Закону.

Судом встановлено, що перед укладенням
оспорюваних договорів купівлі-продажу
власник нерухомого майна - мати
неповнолітньої дитини ОСОБА_2
звернулася в орган опіки та піклування,
а саме: Луцьку райдержадміністрацію
Волинської області, із заявою про
надання дозволу на відчуження
житлового будинку, гарантувавши при
цьому, що права неповнолітньої дочки
порушені не будуть, оскільки остання
буде зареєстрована, на протязі місяця,
у новопридбаному житлі в смт.Турійськ.
На підставі цієї заяви було видано
дозвіл, передбачений Законом для
укладення договорів щодо нерухомого
майна при наявності права користування
цим майном неповнолітніх дітей.

Отже, при укладенні договорів
купівлі-продажу будь-яких порушень
чинного законодавства не встановлено.

Підстави для визнання договорів
купівлі-продажу недійсними повинні
мати місце саме на час укладення такого
договору. Подальше скасування рішення
органу опіки та піклування не може бути
підставою для визнання правочину
недійсним, оскільки мало місце після
укладення договорів купівлі-продажу.

Таким чином, договір купівлі-продажу
житлового будинку укладено відповідно
до вимог чинного законодавства,
оскільки було вчинено за згодою органу
опіки та піклування при гарантуванні
матір'ю прав збереження дитини, тому
підстав, передбачених ч.6 ст.203 та ч.1
ст.215 ЦК України , для задоволення
позову немає.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що в задоволенні позову
органу опіки та піклування Луцької
райдержадміністрації Волинської
області в інтересах малолітньої дитини
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, приватного
нотаріуса Луцького міського
нотаріального округу ОСОБА_6 про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу житлового будинку слід
відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212- 215 ЦПК України,
на підставі ст.ст.203, 209, 215 ч.1,3 ч.2 ст.638 ЦК
України, ст.ст. 19, 155, 177, 180 СК України,
суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову органу опіки та
піклування Луцької
райдержадміністрації Волинської
області в інтересах малолітньої дитини
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, приватного
нотаріуса Луцького міського
нотаріального округу ОСОБА_6 про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу житлового будинку -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Л.В.Івасюта