Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Сливка І. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Біла Церква цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Білоцерківського пологового будинку,
третя особа ОСОБА_2 про визнання
рішення комісії по трудових спорах
незаконним та скасування наказу про
накладення дисциплінарного стягнення,
-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, мотивуючи тим, що з січня 2007
року працював на посаді завідувача
відділенням патології вагітності та 08
травня 2014 року в дане відділення
поступила вагітна ОСОБА_3, якій позивач
виробив план ведення вагітності, однак,
вважав, що терміновості проведення
пацієнту призначених обстежень чи
інших заходів не було, виразно було
чутно серцебиття її двох плодів, але
12.05.2014 року під час обходу у пацієнта
було діагностовано антенатальну
загибель одного з плодів. У зв'язку з
цим відбулася лікарська конференція
де було проаналізовано зазначений
випадок та зроблено висновок, що
загибель плоду була попереджувальною
умовно. В зв'язку з антенатальною
загибеллю одного з плодів пацієнтки,
позивачу, як завідувачу відділення
патології вагітності було оголошено
догану, що позивач вважає незаконним,
оскільки зазначена догана не містить
натяку щодо порушень ОСОБА_1 положень
нормативно-правових документів,
відомчих актів чи правил внутрішнього
трудового розпорядку, посадової
інструкції. Також, позивач зазначив, що
пацієнтка ОСОБА_3 не відносилася до
високого перинатального ризику, тому
свідчення інших лікарів є хибними та
хибним є встановлення дільничним
лікарем-акушером-гінікологом ОСОБА_4
строку вагітності пацієнта ОСОБА_3
Позивач заперечуючи дисциплінарний
проступок з свого боку, та посилаючись
на ряд порушень при розгляді його
заяви (скарги на догану), розглянутої
Комісією по трудових спорах
неправомочним складом з порушенням
строків розгляду, вказує на наявні
підстави для визнання рішення комісії
КТС Білоцерківського пологового
будинку таким, що суперечить чинному
законодавству та таким, що підлягає до
скасування і також, позивач просив суд
визнати наказ відповідача «Про
накладення дисциплінарного стягнення»
від 16.05.2014 року за № 169 в пункті
оголошення ОСОБА_1 догани таким, що
суперечить чинному законодавству та
скасувати його.

Позивач та представник позивача
за довіреністю підтримали даний позов,
збільшивши позовні вимоги щодо
компенсації позивачу розміру судових
витрат пов'язаних з правовою допомогою
в сумі 16 120,00 грн.

Представники відповідача за
довіреностями, позов не визнали та
11.12.2014 року представником відповідача
ОСОБА_5 в судовому засіданні було
подано письмово викладену заяву про
застосування строку позовної давності
до позовних вимог по даній справі.

Третя особа у справі, голова
профспілки даного медичного закладу,
ОСОБА_2, позов підтримав.

Суд, заслухавши учасників
судового процесу, покази свідків,
дослідивши матеріали справи, прийшов
до висновку, що позов не підлягає до
задоволення.

Так, в судовому засіданні було
встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 02.01.2007
року був призначений на посаду
завідувача відділення патології
вагітності.

В судовому засіданні
встановлено, що 16.05.2014 року виконуючим
обов'язки головного лікаря
Білоцерківського пологового будинку
ОСОБА_6 було видано наказ за № 169 «Про
накладення дисциплінарного
стягнення»: п.1. - ОСОБА_1, завідувачу
відділення патології вагітних за
допущені помилки при веденні вагітної
ОСОБА_3 - оголосити догану (а.с.9).

Судом встановлено, що 18.09.2014
року позивач звернувся до комісії по
трудових спорах з заявою про зняття
догани, накладеної адміністрацією
Білоцерківського пологового будинку
наказом №169 від 16.05.2014 року, вважаючи її
безпідставною (а.с.10-11).

В судовому засіданні
встановлено, що КТС розпочала розгляд
заяви позивача 29.09.2014 року та прийняла
рішення 06.10.2014 року, згідно якого
більшістю голосів (6-«за», 1- «проти»)
відмовили в задоволенні заяви ОСОБА_1
про визнання незаконним наказу
Білоцерківського пологового будинку
за №169 від 16.05.2014 року про застосування
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани (а.с.12).

З матеріалів справи,
пояснень сторін та показів свідків
вбачається, що вагітна ОСОБА_3 двічі
перебувала на стаціонарному лікуванні
з загрозою передчасних пологів, в 36 -37
тижнів їй пропонувалася
госпіталізація, але пацієнтка
відмовилася, така ж відмоваі
послідувала і на запропоновану
госпіталізацію в 37-38 тижнів вагітності.
При цьому ОСОБА_3 неодноразово
консультувалася у позивача ОСОБА_1,
оглядалася ним та 07.05.2014 року була
направлена у відділення патології
вагітних де з 08.05.2014 року перебувала під
постійним наглядом, хоча лікуючим
лікарем ОСОБА_1 не була передана під
круглодобовий нагляд чергових лікарів.
Позивач, як лікуючий лікар, виробив для
ОСОБА_3 план ведення її вагітності :
обстеження (аналіз крові загальний,
біохімічний аналіз крові,
коагулограма, аналіз сечі, УЗД, КТГ); з
розвитком пологової діяльності пологи
вести консервативно, профілактика
кровотечі. Однак, з перелічених
заходів, пацієнтці було проведено,
лише, аналіз крові та сечі. Позивач не
вбачав терміновості проведення
зазначених ним же обстежень, оскільки
при проведенні фонендоскопії виразно
було чути серцебиття обох плодів. А
12.05.2014 року під час обходу у ОСОБА_3 було
діагностовано антенатальну загибель
одного з плодів та терміново проведено
спільний огляд іншими лікарями і
вироблено план - провести кесарів
розтин, в процесі якого було вилучено
живу доношену дівчинку та мертвого
доношеного хлопчика. Причина смерті :
антенатальна асфіксія, хронічна
плацентарна недостатність, хронічний
вірусний гепатит «С».

Судом встановлено, що 15.05.2014
року в зв'язку з зазначеним випадком
відбулася лікарська конференція
Білоцерківського пологового будинку з
присутніми 28 лікарями, де було
проаналізовано даний випадок та
зроблено висновок, що загибель плоду
була попереджувальною умовно. Зокрема,
було заслухано рецензію лікаря ОСОБА_7,
обговорено даний випадок іншими
лікарями і визначені недоліки по
веденню вагітної та медичної
документації. Крім цього, зазначено, що
мало місце неналежне виконання своїх
функціональних та професійних
обов'язків лікуючим лікарем (він же -
зав.ВПВ) ОСОБА_1 Наведене
підтверджується протоколом лікарської
конференції від 15.05.2014 року (а.с.8,44).

Встановлено, що наступного
ж дня після лікарської конференції
Білоцерківського пологового будинку,
тобто 16.05.2014 року, в зв'язку з
зазначеними обставинами за допущені
помилки при веденні вагітної ОСОБА_3 у
завідувача ВПВ ОСОБА_1 було відібрано
пояснення та винесено наказ за №169 про
оголошення йому догани. З даним
наказом ОСОБА_1 було відразу належно
ознайомлено (а.с.41,42).

Допитаний в судовому
засіданні в якості свідка ОСОБА_6,
заступник головного лікаря
Білоцерківського пологового будинку
та виконуючий обов'язки головного
лікаря Білоцерківського ПБ в травні 2014
року, на час винесення позивачу догани,
суду показав, що 12.05.2014 року він
довідався про загибель одного з плодів
у пацієнтки, яка перебувала у
відділенні патології вагітних з 08.05.2014
року. Позивач одноосібно визначив план
ведення вагітності, допустив ряд
помилок про що було детально
обговорено на лікарській конференції і
за її результатами була винесена
позивачу догана, процедура дотримана.
Вагітна ОСОБА_3 була у високому ступені
пренатального ризику, мала першу
вагітність в результаті застосування
допоміжних репродуктивних технологій,
до цього - тривале безпліддя (6 років),
мала хронічний вірусний гепатит «С»,
хронічний пієлонефрит. Позивачу за час
його роботи було оголошено близько 6
доган, які він не оскаржував. В закладі
існує КТС, є профспілковий комітет та у
позивача не було жодних перешкод для
вчасного звернення до КТС для
оскарження догани. Допитана в якості
свідка ОСОБА_4, яка є дільничним
лікарем-акушером-гінікологом та вела
вагітність ОСОБА_3, суду показала, що
неодноразово направляла ОСОБА_3 на
госпіталізацію у ВПВ, але вона
відмовлялася, консультувалася у лікаря
ОСОБА_1, говорила, що домовилася з ним
про пологи, а 08.05.2014 року ОСОБА_3 все ж
була госпіталізована. Свідок
зазначила, що неодноразово давала
пояснення щодо вагітності ОСОБА_3, була
присутня на засіданні КТС в жовтні 2014
року, ознайомлена з протоколом КТС.
Лікарська конференція розібрала
детально зазначений випадок і
врахувала всі помилки ОСОБА_1 в тактиці
ведення вагітної. Свідок ОСОБА_7,
завідуюча другим пологовим
відділенням Білоцерківського
пологового будинку, суду показала, що
вона провела у ОСОБА_3 пологи кесаревим
розтином, а в подальшому її було
адміністрацією пологового будинку
уповноважено скласти рецензію щодо
випадку загибелі одного із плодів
вагітної ОСОБА_3 Встановлено, що даний
випадок є попереджуваний умовно, тобто
за певних умов можливо було попередити
випадок загибелі одного з плодів.
Свідок зазначила, що при
госпіталізації у ВПВ вагітна ОСОБА_3 не
було повністю обстежена, останнє УЗД їй
проводили в 31 тиждень вагітності.
Вагітна була у високому ступені ризику,
при веденні вагітних двійнею їм слід
приділяти підвищену увагу, особливо
вагітним після застосування ДРТ,
ОСОБА_3 необхідно було провести УЗД,
КТГ. Свідок була присутня, як при
засіданні лікарської конференції
15.05.2014 року, так і на засіданні КТС, з
протоколом ознайомлена.

При вирішенні даного позову
суд виходив з наступного.

За правилами ст. 147 КЗпП України за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:
1) догана; 2) звільнення. Законодавством,
статутами і положеннями про дисципліну
можуть бути передбачені для окремих
категорій працівників й інші
дисциплінарні стягнення.

За змістом ст. 148 КЗпП України
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.
Дисциплінарне стягнення не може бути
накладене пізніше шести місяців з дня
вчинення проступку.

Відповідно до вимог ст. 149 КЗпП України
до застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. За кожне порушення
трудової дисципліни може бути
застосовано лише одне дисциплінарне
стягнення. При обранні виду стягнення
власник або уповноважений ним орган
повинен враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку.

З системного аналізу вказаних норм
права вбачається, що роботодавець має
право застосовувати до працівника
дисциплінарне стягнення в межах
передбаченого строку й лише за винне
невиконання або винне неналежне
виконання працівником покладених на
нього трудових обов'язків.

Отже, як було встановлено в
судовому засіданні - адміністрацією
Білоцерківського пологового будинку
було дотримано порядок і процедура
застосування дисциплінарного
стягнення до завідуючого відділенням
патології вагітних. Встановленим є те,
що випадок щодо загибелі одного з
плодів пацієнтки було колегіально
детально обговорено на лікарській
конференції, де був присутній і ОСОБА_1,
була складена рецензія та в протоколі
лікарської конференції чітко
зазначені недоліки по веденню вагітної
та зауваження по веденню вагітної ВПВ,
міститься інформація про неналежне
виконання позивачем своїх
функціональних та професійних
обов'язків. У позивача були відібрані
письмові пояснення. За фактом загибелі
плоду у вагітної ОСОБА_3 та за
наслідками даної конференції, на
підставі пояснень ОСОБА_1 виконуючим
обов'язки головного лікаря пологового
будинку було застосовано до ОСОБА_1
дисциплінарне стягнення у вигляді
догани.

Суд не погоджується з позицією
позивача стосовно того, що
дисциплінарне стягнення до нього було
застосовано, лише, в зв"язку з фактом
загибелі одного з плодів пацієнтки
ОСОБА_3. Оскільки, не факт загибелі
плода вагітної було підставою
застосування до позивача
дисциплінарного стягнення, а помилки
лікуючого лікаря ОСОБА_1 (він же - зав
ВПВ) при веденні цієї вагітної. Сам
позивач в судовому засіданні
підтвердив, що виробив план ведення
вагітної ОСОБА_3, призначив заходи, які
не застосував, бо не вбачав
терміновості, але й не визначив часу їх
застосування. Такий формальний підхід,
відсутність об"єктивних методів
обстеження для вияснення стану плодів
(КТГ) та ін. недоліки в роботі ОСОБА_1
були обговорені на лікарській
конфкеренції лікарів пологового
будинку та на засіданні КТС.

Суд вважає, що права позивача при
застосуванні до нього дисциплінарного
стягнення у вигляді догани не було
порушено. При застосуванні саме такого
виду дисциплінарного стягнення
адміністрацією пологового будинку
було враховано ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяна ним
шкода, конкретні фактичні дані та
наслідки неналежного виконання
професійних обов'язків, попередня
робота працівника. Відповідач
застосував вказане дисциплінарне
стягнення в межах своїх компетенції, з
дотриманням строків, процедури
накладення стягнення.

Судом не виявлено жодних порушень
норм трудового законодавства при
винесенні наказу №169 від 16.05.2014 р. «Про
накладення дисциплінарного
стягнення». А відсутність в змісті
даного наказу посилання на положення
нормативно-правових документів, чи
викладення даного наказу в іншій,
розширеній формі, як то вбачається
представнику позивача, не є підставою
для визнання наказу про оголошення
догани неправомірним та скасовування
його. Помилки в роботі лікаря,
неналежне виконання своїх
функціональних та професійних
обов"язків лікарем - зрозуміло, що
зазначене є порушенням посадової
інструкції завідувача віділення
патології вагітних. І в даному випадку,
не має необхідності перелічувати в
наказі про застосування
дисциплінарного стягнення порушені
пункти посадової інструкції зав. ВПВ чи
пункти наказів МОЗ, якими керується
медичний працівник в своїй діяльності.

Таким чином, з огляду
наведеного вище, суд не вбачає підстав
для задоволення позовної вимоги про
визнання наказу «Про накладення
дисциплінарного стягнення » від 16.05.2014
року за № 169 в пункті оголошення ОСОБА_1
догани , - таким, що суперечить чинному
законодавству та скасувння його.

Згідно до ст. 224 КЗпП України комісія
по трудових спорах є обов'язковим
первинним органом по розгляду трудових
спорів, що виникають на підприємствах,
в установах, організаціях, за винятком
спорів, зазначених у статтях 222,232 цього
Кодексу. Трудовий спір підлягає
розглядові в комісії по трудових
спорах, якщо працівник самостійно або з
участю профспілкової організації, що
представляє його інтереси, не
врегулював розбіжності при
безпосередніх переговорах з власником
або уповноваженим ним органом.

Відповідно до ст. 225 КЗпП України
працівник може звернутися до комісії
по трудових спорах у тримісячний строк
з дня, коли він дізнався або повинен був
дізнатися про порушення свого права, а
у спорах про виплату належної йому
заробітної плати - без обмеження
будь-яким строком. У разі пропуску з
поважних причин установленого строку
комісія по трудових спорах може його
поновити. Заява працівника, що надійшла
до комісії, підлягає обов'язковій
реєстрації.

Згідно ст. 227 КЗпП України комісія
по трудових спорах приймає рішення
більшістю голосів її членів, присутніх
на засіданні. У рішенні зазначаються:
повне найменування підприємства,
установи, організації, прізвище, ім'я та
по батькові працівника, який звернувся
до комісії, або його представника, дата
звернення до комісії і дата розгляду
спору, суть спору, прізвища членів
комісії, власника або представників
уповноваженого ним органу, результати
голосування і мотивоване рішення
комісії. Копії рішення комісії у
триденний строк вручаються
працівникові, власникові або
уповноваженому ним органу.

Відмовляючи в задоволенні позовної
вимоги про скасування рішення КТС від
06.01.2014 року, суд звертає увагу, що
порядок прийняття рішення комісії по
трудових спорах Білоцерківського
пологового будинку відповідає нормам
ст. 226, 227 КЗпП України.

Поряд з наведеним, судом були виявлені
порушення в організації (порядку
обрання) даної КТС, відсутні дані про
обрання членів КТС, заміну членів КТС,
саме загальними зборами трудового
колективу Білоцерківського пологового
будинку. Також, відсутнє мотивоване
рішення про поновлення позивачу строку
для звернення до КТС, заява самого
позивача про поновлення даного строку.

При цьому суд звертає увагу, що вимоги
позивача про визнання неправомірним
наказу про застосування до нього
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани не обґрунтовані, як то зазначено
вище в рішенні, і хоча мають місце
процесуальні порушення в діяльності
КТС, але її рішення ніяким чином не
змінює правомірний наказ №169 від 16.05.2014
року.

Як до КТС, так і до суду ОСОБА_1 оскаржив
наказ про застосування до нього
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани. Задоволення позовної вимоги
щодо неправомірності прийняття
рішення КТС ніяким чином не вплине на
висновки про правомірність прийняття
наказу про застосування до позивача
догани. Позовна вимога про скасування
рішення КТС є похідною від вимоги про
скасування самого наказу про
накладення дисциплінарного стягнення
у вигляді догани.

Крім того, суд критично ставиться до
двоякого трактування позивачем
рішення КТС. З пояснень представника
позивача вбачається, що КТС мала
неправомочний склад щодо розгляду
заяви позивача і при цьому є
правомочним складом для поновлення
строку звернення позивача до КТС, до
суду. Суд критично ставиться до
висновків позивача про зацікавленість
членів КТС в захисті інтересів
роботодавця. Встановлено, що членом
даної КТС є голова профспілки, ОСОБА_2,
думка якого відображена в протоколі
засідання КТС від 29.09.2014р., голосування
відбувалося відкрито та вірно
відображено результати голосування.
При цьому позивачем не надано доказів
будь-яких його заперечень складу КТС,
наявність заяв про відвід будь-якому
члену КТС, як то передбачено ст. 226 КЗпП
України. Неаргументованим є твердження
позивача, що він і ОСОБА_2 краще за
інших розуміється в меті прийняття
оскаржуваного рішення КТС, а інші
особи, які проголосували "за" відмову в
заяві ОСОБА_1, залежні від
адміністрації медичного закладу чи
мають недостатню кваліфікацію.

А щодо строку розгляду комісією по
трудових спорах заяви ОСОБА_1, то суд
звертає увагу, що у відповідності до
положень ст. 226 КЗпП України у разі
нез'явлення працівника або його
представника на засідання комісії
розгляд заяви відкладається до
наступного засідання. Як було
встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_1 після звернення в КТС 18.09.2014 р.
був вимушений по особистим обставинам
піти у відпустку на 2 календарних дні з
25 по 26.09.2014 р. (а.с.55), але КТС приступила
до розгляду заяви позивача в
десятиденний строк, але розгляд було
відкладено з поважних причин. Крім
того, суд звертає увагу що з метою
повного, всебічного і незалежного
розгляду заяви ОСОБА_1 на засідання КТС
були запрошені свідки, спеціалісти, що
відображено в протоколі №1 засідання
КТС (а.с.13-14).

Щодо строків звернення
позивача до комісії по трудових спорах,
суд вважає дані строки порушені і сам
позивач не надав жодного належного і
допустимого доказу в підтвердження
поважності пропуску трьохмісячного
строку звернення до КТС
Білоцерківського пологового будинку,
не подавав заяви про поновлення такого
строку, але із змісту рішення самої КТС
вбачається, що строк звернення
позивача до КТС для розгляду поданої
ним заяви було все-таки поновлено. Та
після винесення КТС рішення позивач в
десятиденний строк звернувся до суду з
даним позовом.

Згідно роз'яснень п. п. 4, 22 та 23
постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про практику розгляду судами
трудових спорів" № 9 від 06.11.1992 року з
наступними змінами та доповненнями
встановлені статтями 228, 233 КЗпП строки
звернення до суду застосовуються
незалежно від заяви сторін. У кожному
випадку суд зобов'язаний перевірити і
обговорити причини пропуску цих
строків, а також навести у рішенні
мотиви, чому він поновлює або вважає
неможливим поновити порушений строк.

Згідно ч. 1 ст. 233 та ст. 234 КЗпП України
працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в трьохмісячний строк з дня, коли
він дізнався або повинен був дізнатися
про порушення свого права.

Відповідно до ст. 228 КЗпП України у
разі незгоди з рішенням комісії по
трудових спорах працівник чи власник
або уповноважений ним орган можуть
оскаржити її рішення до суду в
десятиденний строк з дня вручення їм
виписки з протоколу засідання комісії
чи його копії.

Таким чином, суд вважає, що клопотання
представника відповідача про
застосування положення про строк
позовної давності не підлягає до
задоволення, оскільки встановлено, що
позивачем пропущено без поважних
причин визначений законодавцем
трьохмісячний строк звернення до
комісії по трудових спорах, однак, в
даній справі суд має виходити з
обставин фактичного поновлення
комісією по трудових спорах строку
звернення ОСОБА_1 з заявою до КТС, а до
суду позивач звернувся з дотриманням
строку передбаченого ст. 228 КЗпП
України.

Отже, оцінюючи подані докази в
їх сукупності, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи, суд дійшов висновку,
що заявлені позивачем вимоги не
підлягають до задоволення. Позивач
скористався своїм правом на судовий
захист, однак його позиція не знайшла
свого підтвердження в ході судового
розгляду справи.

Відповідно до положень ст.ст.
84,88 ЦПК України вимога про стягнення з
відповідача судових витрат на правову
допомогу не підлягає до задоволення,
оскільки в задоволенні позову
відмовлено.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 147, 148, 149, 224, 233, 234,
225,226,227,228 КЗпП України, постановою
Пленуму Верховного Суду України "Про
практику розгляду судами трудових
спорів" № 9 від 06.11.1992 року з наступними
змінами та доповненнями, ст.ст. 10,59, 60, 88,
212 - 215, 296 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1
до Білоцерківського пологового
будинку, третя особа : ОСОБА_2 про
визнання рішення комісії по трудових
спорах незаконним та скасування наказу
про накладення дисциплінарного
стягнення - відмовити.

Рішення суду може бути
оскаржене до Апеляційного суду
Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня його проголошення .

Суддя О. Я. Ярмола