Справа № 344/4531/14-ц
Провадження № 2/344/2611/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Бойчука О.В.

секретар
Кондратів Х.І.,

за участю: представника позивача
Тугая І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Женева» до ОСОБА_2,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору на стороні
відповідача - товариство з обмеженою
відповідальністю «Даарія Плюс», про
витребування нерухомого майна з чужого
незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Женева» звернулося
до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2
про витребування з чужого незаконного
володіння нерухомого майна - магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2.

У якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача у справі взяло
участь товариство з обмеженою
відповідальністю «Даарія Плюс».

Позов обґрунтовано тим, що постановою
Господарського суду м. Києва від 21.11.2013
року по справі №5011-43/12756-2012 ТзОВ
«Женева» визнано банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
банкрута призначено, арбітражного
керуючого ОСОБА_3. Відповідно до даних
бухгалтерського обліку та
правовстановлюючих документів, ТзОВ
«Женева» є власником нерухомого майна:
магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться
за адресою АДРЕСА_2 згідно договору
купівлі-продажу від 17.07.2003 року.
Рішенням Бабушкінського районного
суду м.Дніпропетровська від 01.04.2013 року
в справі №200/2991/13-ц було задоволено
зустрічний позов ОСОБА_4 до ТзОВ
«Женева», припинено право власності
ТзОВ «Женева» та визнано за ОСОБА_4
права власності на нерухоме майно:
магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться
за адресою АДРЕСА_2, за ОСОБА_4.
Зазначене рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
01.04.2013р. в частині визнання права
власності на вищевказане нерухоме
майно за ОСОБА_4 скасовано. Згідно
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень № 4449045 від 29.07.2013 року та
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно № 7053333 від 29.07.2013,
оскільки було передано ОСОБА_4 до
статутного капіталу ТОВ «Даарія Плюс»
у відповідності до протоколу загальних
зборів засновників (учасників) ТОВ
«Даарія Плюс» від 01.07.2013 року, Статуту
та акту приймання передачі (копії
додаються). 28.03.2014р. у відповідності до
договору купівлі-продажу, посвідченого
нотаріусом ОСОБА_5 28.03.2014 року,
зареєстрованого під №1294, ТОВ «Даарія
Плюс» передала магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, у
власність громадянина ОСОБА_2.
Володіння цим майном ОСОБА_2 є
незаконним, а тому це майно слід
витребувати у нього та передати ТзОВ
«Женева».

Представник відповідача ОСОБА_6, який
з'явився в одне із судових засідань,
позов не визнав з підстав, викладених у
поданому ним суду письмовому
запереченні. Суду пояснив, що ОСОБА_4
правомірно вніс зазначене майно до
статуту ТОВ «Даарія Плюс», оскільки на
момент внесення жодних спорів з
приводу цього майна не було. Товариство
звернулося до реєстраційної служби для
його реєстрації на законних підставах,
а тому жодного порушення права
позивача відповідач ОСОБА_2, як
покупець, не вчинив. Просив у
задоволенні позову відмовити (а.с. 231-232).

Як представник третьої особи у даній
справі ОСОБА_6 дав суду аналогічні
пояснення та заперечив проти
задоволення позову (а.с. 224-226).

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві,
та суду пояснив, що право власності
позивача на магазин порушене
перебуванням цього майна у відповідача
ОСОБА_2 без законних підстав, у зв'язку з
чим майно слід витребувати та передати
ТОВ «Женева». Просив позов
задовольнити.

Представник відповідача в останнє
судове засіданні не заявився, хоча був
належним чином повідомлений про час та
місце його проведення. Враховуючи, що
він дав усі пояснення в судовому
засіданні, взяв участь у дослідженні
письмових матеріалів справи, подав
суду письмові заперечення та докази, на
які він посилався, суд вважає, що
проведення заочного розгляду справи
буде перешкодою для забезпечення прав
відповідача і третьої особи на
оскарження судового рішення, у випадку
незгоди з ним, оскільки передбачає
порядок подання заяви про перегляд. З
огляду на чітку та зрозумілу позицію
щодо спору відповідача та третьої
особи, викладену їх представником у
судовому засіданні, суд вважає за
можливе ухвалити у справі звичайне
рішення та невідкладно надіслати його
всім учасникам судового розгляду для
забезпечення можливості оскарження.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, які надані
суду сторонами на обґрунтування їхніх
вимог та заперечень, з'ясувавши таким
чином фактичні обставини справи, суд
дійшов висновку про те, що із
досліджених обставин справи
випливають цивільні правовідносини,
між сторонами існує спір щодо
наявності у них права власності на
нерухоме майно, а також про повну
обґрунтованість позовних вимог у
зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно вимог статті 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається в
обґрунтування своїх вимог чи
заперечень, крім випадків наявності
підстав для звільнення від
доказування, передбачених статтею 61
ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Таким чином не підлягає доказуванню
обставина щодо перебування нерухомого
майна з реєстраційним № 01 -
магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_2, у володінні ОСОБА_2,
оскільки визнаються сторонами, а також
у суду в даний час немає підстав
вважати, що задоволення похзовних
вимог завдасть шкоди третім особам, про
які сторони не повідомили суд, оскільки
вони повідомили суд про відсутність
таких осіб.

За нормами статті 41 Конституції
України, кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу
України, власник має право витребувати
своє майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Згідно ч. 3 ст. 388 Цивільного кодексу
України, якщо майно було набуте
безвідплатно в особи, яка не мала права
його відчужувати, власник має право
витребувати його від добросовісного
набувача у всіх випадках.

Згідно витягу про право реєстрацію
права власності № 1099306 від 28.07.2003 року,
копія якого міститься в матеріалах
справи, магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,
належав на момент видачі витягу
товариству з обмеженою
відповідальністю «Женева» (а.с. 16).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного
процесуального кодексу України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13
березня 2014 року встановлено обставину
відсутності у ОСОБА_4 права власності
на магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, у
зв'язку з чим будь-які його дії щодо
розпорядження цим майном є незаконними
(а.с. 20).

Враховуючи досліджені обставини, суд
вважає, що набуття відповідачем ОСОБА_2
у власність у відповідності до
договору купівлі-продажу, посвідченого
нотаріусом ОСОБА_5 28.03.2014 року,
зареєстрованого під №1294, ТОВ «Даарія
Плюс» магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що
знаходиться за адресою АДРЕСА_2, є
незаконним з огляду на встановлену
обставину незаконного набуття цього
майна у власність ОСОБА_4, а тому
володіння відповідачем ОСОБА_2 цим
майном також є незаконним.

За таких обставин, керуючись
конституційним принципом верховенства
права, оцінивши всебічно, повно та
об'єктивно всі наявні у справі докази
окремо та у сукупності, застосовуючи
відповідні норми матеріального права,
утверджуючи та забезпечуючи права
людини і основоположні свободи сторін,
враховуючи принципи справедливості та
неупередженості, суд вважає
встановленим порушення відповідачем
ОСОБА_2 права власності позивача на
магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_2, а тому це право
слід відновити та захистити, тобто
задовольнити позов, витребувавши це
майно з чужого незаконного володіння
ОСОБА_2 та передавши його законному
володільцю - товариству з обмеженою
відповідальністю «Женева» для
здійснення права власності.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог. Тому з відповідача слід
стягнути на користь позивача половину
понесених позивачем судових витрат,
оскільки судом задоволено половину
позовних вимог, за які позивачем
сплачувався судовий збір при поданні
позову.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 8, 41, 55, 124 Конституції України,
ст.ст. 15, 16, 387, 388 Цивільного кодексу
України, керуючись нормами
процесуального права, зокрема, ст.ст. 10,
11, 57, 58, 60, 61, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Женева» до ОСОБА_2,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору на стороні
відповідача - товариство з обмеженою
відповідальністю «Даарія Плюс», про
витребування нерухомого майна з чужого
незаконного володіння - задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_2, ідентифікаційний
№ НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_3, на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Женева», , місцезнаходження: АДРЕСА_1,
нерухоме майно з реєстраційним №
01 - магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний №
НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_3, на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Женева», , місцезнаходження: АДРЕСА_1, 1827
гривень 00 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Бойчук О.В.