АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22-ц/790/8883/14
Головуючий 1 інст.: Шмадченко
Справа №640/5310/13-ц
Доповідач: Кіпенко І. С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014р.
Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого - Кіпенка І.С.,

суддів - Шаповал Н.М.,
Котелевець А.В.,

при секретарі - Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
представника ОСОБА_2 на ухвалу
Київського районного суду м. Харкова
від 13 листопада 2013 року по справі за
скаргою ОСОБА_1, представника ОСОБА_2 на
дії державного виконавця Московського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції та визнання виконавчого листа
недійсним,

в с т а
н о в и л а :

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду зі скаргою на дії державного
виконавця Московського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції.

В обґрунтування зазначив, що
рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 26 жовтня 2010 року було
задоволено позов Акціонерного
комерційного банку «Форум» (далі - АКБ
«Форум»), стягнуто з ОСОБА_2 на користь
банку заборгованість за кредитним
договором у сумі 369 869 грн. 65 коп.

Рішення набрало законної сили, але
АКБ «Форум» за видачею виконавчого
листа звернувся до державної
виконавчої служби (далі - ДВС) тільки 06
листопада 2012 року, при цьому
пропустивши передбачений ст.22 Закону
України «Про виконавче провадження»
строк звернення за виконавчим листом і
строк до пред'явлення виконавчого
листа. З заявою про поновлення
пропущеного строку до Київського
районного суду м. Харкова, АКБ «Форум»
не звертався. Однак, державним
виконавцем була винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження
№35268861 за виконавчим листом від 06
листопада 2012 року № 2-6218/15 помилково
із-за зазначення в виконавчому листі
помилкової дати набрання законної сили
рішенням суду.

З урахуванням уточнень (а.с. 174-175)
представник заявника просила: -

- визнати виконавчий лист №6218/10/15 від
06.11.2012року таким ,що не підлягає
виконанню;

- скасувати незаконну постанову
державного виконавця Трофімової Т.М.
від 10.01.2013рок (про відкладення
провадження виконавчих дій);

- визнати дії державного виконавця
Московського відділу ДВС ХМУЮ
Трофімової Т.М. при здійсненні
виконавчого провадження 693/4 номер за
ЄДРВП 35268861 незаконними і зобов'язати
державного виконавця скасувати
незаконні постанови від 16.11.2012року,
постанову від 10.12.2012року, постанову від
18.02.2013року;

- зобов'язати державного виконавця
Московського відділу ДВС ХМУЮ
Трофімову Т.М зняти арешт з автомобіля
і повернути ОСОБА_2 незаконно
арештоване майно транспортний засіб
марки LEXUS 2007року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1.

В судовому засіданні першої
інстанції представник ОСОБА_1 вимоги
скарги підтримала, просила їх
задовольнити.

Представник Московського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції проти задоволення скарги
заперечував.

Ухвалою Київського районного суду м.
Харкова від 13 листопада 2013 року в
задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
представник ОСОБА_2 посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить ухвалу суду
скасувати і постановити нову ухвалу,
якою визнати виконавчий лист таким, що
не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України
неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Як вбачається з матеріалів справи
сторони належним чином повідомлені про
час і місце розгляду справи (а.с.49-51).
Проте, в судове засідання сторони не
з'явились.

Неявка осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про час та місце судового розгляду
справи являється їх волевиявленням,
яке свідчить про відмову від
реалізації свого права на безпосередню
участь у судовому розгляді справи та
інших процесуальних прав, тому не може
бути перешкодою для розгляду судом
апеляційної інстанції питання по суті.

Апеляційна скарга ОСОБА_1,
представника ОСОБА_2 не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що рішенням Київського
районного суду м. Харкова від 26 жовтня
2010 року було задоволено позов АКБ
«Форум», стягнуто з ОСОБА_2 на користь
банку заборгованість за кредитним
договором у сумі 369 869 грн. 65 коп.

На примусове виконання вказаного
рішення, АКБ «Форум», 06 листопада 2012
року отримали виконавчий лист № 2-6218/15
виданий Київським районним судом м.
Харкова.

У вказаному виконавчому листі
датою набрання законної сили рішення
суду було зазначено 06 листопада 2012
року, а строк пред'явлення виконавчого
листа до виконання 06 листопада 2013 року
(а.с.35).

Відповідно до ст.17 Закону України
«Про виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Київського ВДВС ХМУЮ відкрито
виконавче провадження.

ОСОБА_2 порушив перед судом
питання про визнання вказаного
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню, посилаючись на те, що в ньому
неправильно зазначено дату набрання
законної сили заочним рішенням
Київського районного суду м. Харкова
від 26 жовтня 2010 року та строк
пред'явлення його до виконання. Строк
пред'явлення вказаного виконавчого
листа до виконання закінчився не
пізніше ніж 10.03.2012 року з урахуванням
поданої заяви про перегляд заочного
рішення. Виконавчий лист пред'явлено до
виконання 16.11.2012року, тобто з пропуском
встановлених ст.21 Закону України «Про
виконавче провадження» строків.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
необхідності відмови у задоволенні
скарги на дії державного виконавця та
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України
суд, який видав виконавчий лист, може за
заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Частиною 4 ст.369 ЦПК України
передбачено, що суд ухвалою вносить
виправлення до виконавчого листа, а у
разі якщо його було видано помилково
або якщо обов'язок боржника відсутній
повністю чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, суд визнає виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким виконавчим листом уже
відбулося повністю або частково, суд
одночасно на вимогу боржника стягує на
його користь безпідставно одержуване
стягувачем за виконавчим листом.

При цьому, словосполучення «або з
інших причин» у реченні першому ч.4 ст.369
ЦПК України стосується
словосполучення «якщо обов'язок
боржника відсутній повністю чи
частково у зв'язку з його припиненням»
та не надає розширеного тлумачення
підстав, за наявності яких суд може
визнати виконавчий лист таким, що не
підлягає виконанню.

Таким чином, відповідно до змісту
ст.369 ЦПК України суд постановляє
ухвалу про визнання виконавчого листа
таким, що не підлягає виконанню лише у
випадку 1)якщо його було видано
помилково або; 2)якщо у боржника
повністю або частково відсутній
обов'язок у зв'язку з його припиненням.

Відтак, визначені ОСОБА_2 обставини
не можуть слугувати підставою для
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню.

Наявність помилки при зазначенні
у виконавчому листі дати набрання
рішення суду законної сили та строку
пред'явлення виконавчого листа до
виконання може бути підставою для
внесення судом до виконавчого листа
відповідних виправлень.

З відповідною заявою до суду
першої інстанції ОСОБА_2 не звертався.

При цьому, вирішення питання про
прийняття виконавчого документу до
виконання та перевірка дотримання
строків пред'явлення виконавчого листа
до виконання належить до компетенції
державного виконавця.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Частиною першою ст.24 Закону
України «Про виконавче провадження»
визначено, що державний виконавець
відмовляє у прийнятті до провадження
виконавчого документа, строк
пред'явлення для примусового виконання
якого закінчився, про що виносить
відповідну постанову.

Відповідно до положень ст.383 ЦПК
України, ст.82 Закону України «Про
виконавче провадження» сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

З огляду на викладене, у
відповідності до ЦПК України, Закону
України «Про виконавче провадження»,
вимоги скарги про визнання виконавчого
листа недійсним, не підлягають
задоволенню.

Що стосується вимог скарги визнати дії
державного виконавця Московського
відділу ДВС ХМУЮ Трофімової Т.М. при
здійсненні виконавчого провадження 693/4
номер за ЄДРВП 35268861 незаконними і
зобов'язати державного виконавця
скасувати незаконні постанови від
16.11.2012року, постанову від 10.12.2012року,
постанову від 18.02.2013року, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що вказані постанови були
предметом судового розгляду, та
ухвалою суду першої інстанції від
20.03.2013року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 01.07.2013року, в задоволенні скарги
ОСОБА_2 було відмовлено.

Ухвала апеляційного суду Харківської
області від 01.07.2013 року не скасована.

Постанова від 10.01.2013року, якою
відкладено провадження виконавчих дій
у зв'язку з продовженням строку для
надання звіту про оцінку майна,
обґрунтована та постановлена в межах
компетенції державного виконавця.

Провівши оцінку наданих сторонами
доказів, їх належність, допустимість та
достовірність кожного окремо, а також в
сукупності, суд першої інстанції
відповідно до вимог ст. ст. 210, 212 ЦПК
України дійшов обґрунтованого
висновку про відмову в задоволенні
скарги.

Оскільки судове рішення ухвалене з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права, а наведені в
апеляційній скарзі доводи не
відносяться до тих підстав, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення відносно
скасування чи зміни оскаржуваного
судового рішення і висновків суду
першої інстанції не спростовують, в її
задоволенні належить відмовити на
підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307,
п. 1ч.1 ст. 312, ст. 313, п.4 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315,
317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1,
представника ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду
м. Харкова від 13 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді :