Справа № 344/4895/13-ц
Провадження № 22-ц/779/2657/2014
Головуючий у 1 інстанції Бородовський
Суддя-доповідач Проскурніцький П.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

Головуючого: Проскурніцького П.І.

Суддів: Горейко М.Д., Ясеновенко Л.В.

за участю секретаря: Гавриляк Е.М.

сторін: представника позивачки ОСОБА_2,
ОСОБА_3, представника Вовчинецької
сільської ради Литвин М.А., відповідача
ОСОБА_5, представника ВДКА в м.
Івано-Франківську Креховецької М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
Вовчинецької сільської ради, ОСОБА_5,
Відділу Держземагенства у
м.Івано-Франківську, третя особа ОСОБА_7
про визнання недійсними рішень
Вовчинецької сільської ради від 22.02.2012
року, 12.07.2012 року та державного акту про
право власності на земельну ділянку, за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Івано-Франківського міського суду від
03 листопада 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

02.04.2013 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2,
звернулася до суду із зазначеним
позовом посилаючись на те, що є
власником двох земельних ділянок по
АДРЕСА_1 Івано-Франківської області
площею 0,0234 га для ведення особистого
підсобного господарства. Між цими
земельними ділянками розташована
земельна ділянка орієнтовною площею 0,03
га. Неодноразово вона зверталася до
Вовчинецької сільської ради із заявою
про передачу у власність даної
земельної ділянки площею 0,03 га.
Рішенням Івано-

2

Франківського міського суду від 17.02.2012
року ОСОБА_5 відмовлено в позові до
Вовчинецької сільської ради про
зобов'язання сільської ради у місячний
строк на черговій сесії розглянути
питання щодо безоплатної передачі у
власність земельної ділянки площею 0,1315
га для ведення особистого селянського
господарства, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 Івано-Франківської
міської ради за відсутності погодження
суміжних землекористувачів.

Однак, Вовчинецька сільська рада своїм
рішенням від 22.02.2012 року затвердила
матеріали інвентаризацї земельної
ділянки площею 0,1364 га, в площу якої
входить вказана спірна земельна
ділянка площею 0,03 га. та рішенням від
12.07.2012 року затвердила проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,1148 га по АДРЕСА_1 для
ведення особистого селянського
господарства ОСОБА_5 і вказаним
рішенням передала земельну ділянку у
власність останньому. 29.12.2012 року
Управлінням Держкомзему в
м.Івано-Франківську та Вовчинецькою
сільською радою відповідачу ОСОБА_5
видано Державний акт на право
власності на зазначену земельну
ділянку. Вважає рішення Вовчинецької
сільської ради про передачу у
власність спірної земельної ділянки та
державний акт на земельну ділянку
виданий ОСОБА_5 незаконними.

Просила задовольнити позов, визнати
незаконними рішення Вовчинецької
сільської ради та Державний акт про
право власності на земельну ділянку
площею 0,1148 га, що розташована в АДРЕСА_1
виданий ОСОБА_5

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 03.11.2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, представник ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій
посилається на те, що воно підлягає
скасуванню, оскільки судом неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи та допущено невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Суд, задовольняючи позов, виходив з
того, що 22.02.2012 року рішенням
Вовчинецької сільської ради
завтерджено матеріали інвентаризації
земельної ділянки площею 0,1364 га ОСОБА_5
без погодження суміжних
землекористувачів. Однак, вона
звернулася до суду саме про визнання
даного рішення Вовчинецької сільської
ради недійсним, тому посилання суду про
існування правових підстав є
надуманими і свідчать про
необ'єктивність суду.

В оскаржуваному рішення суд вказує, що
відповідно до рішення
Івано-Франківського міського суду
рішенням Вовчинецької сільської ради
від 20.02.2007 року ОСОБА_5 було

3

надано дозвіл на складання проекту
відведення земельної ділянки для
ведення особистого селянського
господарства. Проте, рішенням
Івано-Франківського міського суду від
17.02.2012року ОСОБА_5 відмовлено в
зобов'язанні сільської ради на
черговій сесії розглянути питання щодо
безоплатної передачі йому у власність
земельної ділянки площею 0,1315 га для
ведення особистого селянського
господарства.

Вважає, що підстав для набуття права
власності ОСОБА_5 не мав, а сільська
рада не могла приймати рішення про
передачу йому у власність спірної
земельної ділянки.

Просила скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, вислухавши доповідача,
представників сторін та відповідача
ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що 22.02.2012 року рішенням
Вовчинецької сільської ради
затверджено матеріали інвентаризації
земельної ділянки площею 0,1364 га для
ведення особистого селянського
господарства, що розташоване в АДРЕСА_1
ОСОБА_5 без підписів суміжних
землекористувачів ОСОБА_2 та ОСОБА_9

12.07.2012 року рішенням Вовчинецької
сільської ради затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,1148 га для ведення
особистого елянського господарства, що
розташована у АДРЕСА_1 - ОСОБА_5, та
передано у власність останньому
вказану земельну ділянку.

30.08.2005 року рішенням Вовчинецької
сільської ради передано у власність
ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,10 га
для ведення особистого селянського
господарства. 20.02.2007 року рішенням
сільської ради йому надано дозвіл на
складення проекту відведення
земельної ділянки площею 0,11 га для
ведення особистого селянського
господарства.

Відповідно до заяви ОСОБА_7 до
Вовчинецької сільської ради від 19.08.2005
року він просив передати обліковану за
ним земельну ділянку ОСОБА_5 Цього ж дня
останній звернувся до сільської ради
із заявою про передачу йому земельної
ділянки, яка перебувала у користуванні
ОСОБА_7

Відповідно до п.1 ст.116 Земельного
кодексу України, громадяни та юридичні
особи набувають право власності та
право користування земельними
ділянками із земель державної

4

або комунальної власності за рішенням
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
кодексом або за результатом аукціону.

Відповідно до п.5 ст.116 ЗК України,
земельні ділянки, які перебувають у
власності чи користуванні громадян або
юридичних осіб, передаються у
власність чи користування за рішенням
органів виконавчої влади чи органів
місцевого самоврядування лише після
припинення права власності чи
користування ними в порядку,
визначеному законом. Отже, без згоди
ОСОБА_7 спірна земельна ділянка не
могла бути у нього вилучена, і
відповідно надана позивачу. ОСОБА_5
звернувся до сільської ради із заявою
про надання йому спірної земельної
ділянки у 2005 році, а ОСОБА_3 - у 2007 році.

З вищезазначеного випливає, що ОСОБА_5
набув право власності на спірну
земельну ділянку в порядку та з
підстав, встановлених Земельним
кодексом України.

Судом першої інстанції повністю
з'ясовано суть позовних вимог
позивачки і не встановлено обставин,
підтверджених доказами, з яких можна
визнати рішення сільської ради та
державний акт на право власності на
земельну ділянку недійсними.
Вовчинецька сільська рада, ухвалюючи
рішення про виготлвлення проекту
землеустрою та передачу земельної
ділянки у власність, діяла відповідно
до вимог закону і у межах своєї
компетенції, відповідно до вимог ст.ст
116-118 ЗК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.303 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції не
вправі

переоцінювати докази, які судом першої
інстанції були досліджені у
встановленому законом порядку.
Апеляційна скарга не містить посилання
на нові докази, які б давали підставу
для зміни чи скасування судового
рішення.

Розглянувши справу в межах позовної
заяви та в межах поданої апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції ухвалене з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія
суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 03 листопада 2014 року залишити
без зміни.

5

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: П.І. Проскурніцький

Судді: М.Д. Горейко

Л.В. Ясеновенко