Гайворонський районний суд
Кіровоградської області
м.Гайворон, вул.Воровського, 3
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2014 року Гайворонський районний суд
Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Ковальчук С. Я.,

при секретарі Шевченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Гайворон
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

в с т а н о в
и в:

Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Приватбанк»
звернувся до суду з вимогою до ОСОБА_1
про стягнення суми боргу за кредитним
договором, відсотків за користування
коштами, посилаючись на такі обставини.
19.06.2006 року сторони уклали кредитний
договір б/н, за умовами якого позивач
отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач ОСОБА_1 у порушення умов
кредитного договору перестав вносити
черговий платіж, має заборгованість
перед позивачем по сплаті платежів, а
тому на неї нараховані відсотки, а
загальний борг складає 10438,30 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, просить суд
розглянути справу у відсутності
представника, позов підтримав, просить
суд позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце слухання
справи повідомлений в установленому
Законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що в задоволенні позову повинно
бути відмовлено.

Судом встановлено, що відповідно до
кредитного договору б/н від
19.06.2006 року сторони уклали кредитний
договір, за умовами якого позивач
отримав кредит у розмрі 1500,00 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Згідно розрахунку заборгованості за
кредитом (арк.с.6-8), відповідач перестав
виконувати зобов'язання з 31.08.2006 року.

Згідно ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Зазначеним Кодексом встановлено строк,
протягом якого особа може звернутися
до суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу - позовна
давність.

До вимоги заявленої позивачем
застосовується загальна позовна
давність, встановлена ст.257 ЦК України,
тривалістю у три роки. Договором
кредиту укладеним між сторонами не
передбачено збільшення позовної
давності відповідно до положень ст.259
ЦК України.

Виходячи з приписів ч. 1 ст.261 ЦК України
суд вважає, що перебіг позовної
давності почався від дня, коли позивач
міг довідатися про порушення свого
права або особу, яка його порушила.
Незважаючи на те, що відповідач почав
порушувати умови договору ще з 31.08.2006
року, взагалі невносячи платежі по
кредиту позивачем не вживались заходи
щодо повідомлення(претензія)
відповідачки про існуючу
заборгованість. Докази з цього приводу
в матеріалах справи відсутні. В зв'язку
з викладеним позовна давність за
вимогою про стягнення боргу за
кредитним договором сплила 31.06. 2009 року.
В той час як позивач звернувся до суду
лише 12.11.2014 року.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставною для відмови у
позові (ч. 4 ст.267 ЦК України).

З таким клопотанням про застосування
позовної давності звернувся
відповідач до винесення рішення по
справі.

Таким чином, суд дійшов висновку про
відмову у задоволенні позову у зв'язку
зі зверненням позивача до суду після
спливу позовної давності.

На підставі ст. 88 ЦПК України в зв'язку з
відмовою у позові не підлягає
задоволенню вимога про стягнення з
відповідача понесених позивачем
судових витрат.

Відповідно до пункту 31 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №5 від 30 березня 2012
року „Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
відносин" враховуючи положення пункту 7
частини тринадцятої статті 11 Закону
України „Про захист прав споживачів",
суди мають виходити з того, що у спорах
щодо споживчого кредитування
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув. У зв'язку із цим
позовна давність за позовом про
повернення споживчого кредиту
застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у спорі.

Оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність сплила
і до додаткової вимоги (стягнення
неустойки, накладення стягнення на
заставне майно тощо).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 88,130,174, 209, 212, 214-215 Цивільного
процесуального кодексу України, СУД-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене
шляхом подання апеляційному суду через
суд першої інстанції апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя:
С. Я. Ковальчук