22-ц/775/1610/2014(м)
Головуючий у 1-й інстанції Митрофанова
Суддя-доповідач Сорока Г.П.
е м У к р а ї н и
16 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
головуючого - Сорока Г.П.,
суддів - Баркової
Л.Л., Гаврилової Г.Л.,
при секретарі - Одінцові
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на
рішення Приморського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
14 жовтня 2014 року,-

В С Т А
Н О В И Л А :

01 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
на її користь аліментів на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який в подальшому
уточнила та просила стягнути аліменти
на утримання неповнолітньої доньки в
твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн.
з усіх доходів відповідача щомісячно. У
ході розгляду справи, в судовому
засіданні 14.10.2014 року, представник
позивачки ОСОБА_5 зменшила позовні
вимоги та просила суд стягнути з
відповідача аліменти на утримання
дитини в розмірі 1600 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивачка
посилалась на те, що в період з 28.11.2003
року по 24.06.2010 року вона перебувала в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем.
Від шлюбу мають доньку ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та
знаходиться на її повному утриманні.
Дитина часто хворіє, вона постійно несе
витрати на лікування, коштів, які вона
заробляє, ледве вистачає на
забезпечення дитини самим необхідним,
тому вона вимушена звертатися за
матеріальною допомогою до своїх
близьких та знайомих. Відповідач
створив нову сім'ю, офіційно працює
моряком та є приватним підприємцем, має
хороший дохід та добрий стан здоров'я, в
добровільному порядку кошти на
утримання доньки не надає.

Рішенням Приморського районного суду
м.Маріуполя Донецької області від 14
жовтня 2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь
ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі
1200 гривень щомісячно, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
01.04.2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Також стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243,60
гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів
в сумі за один місяць піддано негайному
виконанню.

Не погодившись з рішенням суду,
представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить
рішення змінити в частині стягнення з
ОСОБА_3 аліментів, зменшивши щомісячний
розмір аліментів, який підлягає
стягненню на користь ОСОБА_2 на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі, до 700
грн. до досягнення нею повноліття;
виключивши вказівку про стягнення
аліментів в розмірі «не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку»; розподілити судові
витрати між відповідачем та позивачкою
пропорційно частині задоволених вимог.

При цьому посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи, не
надання об'єктивної оцінки доказам,
неправильне застосування і порушення
норм норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4, яка доводи апеляційної скарги
підтримала, просила рішення суду
змінити, зменшити розмір стягнутих
аліментів до 700грн., заперечення
позивачки ОСОБА_2 та її представника
ОСОБА_5, які просили апеляційну скаргу
відхилити, рішення суду залишити без
змін, перевіривши матеріали справи в
межах апеляційного оскарження та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно вимог ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: 1) неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; 2) недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими; 3)
невідповідність висновків суду
обставинам справи; 4) порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права, а також розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні рішення судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
що викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
рішення не тим суддею, який розглянув
справу.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції, виходячи з того, що
батьки зобов'язанні утримувати своїх
дітей до досягнення ними повноліття,
та, враховуючи те, що відповідач є
батьком неповнолітньої ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з
матір'ю ОСОБА_2, знаходиться на її
утриманні, перебуває на «Д» обліку і за
станом здоров'я потребує проходження
періодичних курсів лікування, а
відповідач тяжкими та хронічними
захворюваннями не страждає, має
нерегулярний дохід, на його утриманні
знаходиться непрацездатна дружина і
друга неповнолітня дитина, суд дійшов
до висновку про необхідність стягнення
з нього аліментів на користь позивачки
на утримання неповнолітньої дитини у
розмірі 1200грн. щомісячно, починаючи з
дня подачі позову до досягнення
дитиною повноліття, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
необхідність стягнення з відповідача
на користь позивачки аліментів на
неповнолітню дитину у твердій грошовій
сумі, оскільки він є батьком дитини,
проживає окремо і зобов'язаний
утримувати неповнолітню дитину до
досягнення нею повноліття.

Разом з тим, колегія суддів не може
погодитись з висновком суду щодо
визначення розміру аліментів, які
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивачки на утримання дитини.

Так, згідно зі ст.180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
своїх дітей до досягнення ними
повноліття.

При ухиленні від цього обов'язку,
відповідно до ч.3 ст.181 СК України, кошти
на утримання дитини за рішенням суду
присуджуються у частці від доходу
платника аліментів або у твердій
грошовій сумі.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений у твердій
грошовій сумі, підлягає індексації
відповідно до закону.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу
України при визначені розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини,
які мають суттєве значення по справі.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків передбачених ст.184 цього
Кодексу.

Однак, дані вимоги закону при
визначенні розміру аліментів, що
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивачки на утримання
неповнолітньої дитини, суд першої
інстанції в повній мірі не врахував та
не з'ясував всі обставини, що мають
значення для справи.

Судом встановлено, що позивачка та
відповідач перебували у
зареєстрованому шлюбі з 28.11.2003 року по
24.06.2010 рік, від якого мають дитину
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом
з матір'ю ОСОБА_2 та знаходиться на її
утриманні (а.с.3-5,21).

Відповідно до довідки ЦПМСП №4 ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2006 року періодично
проходила лікування з різних
захворювань, з 2012 року перебуває на «Д»
обліку у окуліста, періодично отримує
курси лікування, останній курс
лікування проходила 08.07.2013 року,
рекомендовано повторити курс
лікування через 6 місяців (а.с.22).

Зі справи також вбачається, що
відповідач з 01.03.2013 року перебуває у
зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою
ОСОБА_4, від якого має малолітню дитину
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.44-45).

Згідно витягів з медичної картки ЦПСМД
№3 дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
перебуває на обліку у невропатолога,
періодично проходить стаціонарне та
амбулаторне лікування, рекомендується
нагляд у невропатолога та продовження
лікування (а.с.49-50,131).

ОСОБА_4 працює юристом в ТОВ «Ажур» і з
18.11.2013 року перебуває у соціальній
відпустці по догляду за дитиною до
трьох років (а.с.48).

На підставі рішення Приморського
районного суду м.Маріуполя від 01.07.2014
року з ОСОБА_3 стягуються аліменти на
користь ОСОБА_4 на її у тримання до
досягнення дитиною трирічного віку у
розмірі 1/6 частки з усіх видів
заробітку (доходу) та на утримання
доньки ОСОБА_6 у розмірі 1/6 частки з усіх
видів заробітку (доходу) до досягнення
нею повноліття (а.с.130).

Відповідач має паспорт моряка,
періодично за трудовими договорами
працював на судах зарубіжних компаній,
що підтверджується наявністю диплому
від 04.02.2002 року, медичного свідоцтва
моряка від 28.05.2005 року строком дії до
28.09.2006 року, копією контракту про
працевлаштування ОСОБА_3 на пароплав
іноземної компанії від 24.10.2005 року,
копією контракту від 26.11.2013 року,
укладеного відповідачем при
посередництві компанії ТОВ «Марлоу
Навігейш Україна», про
працевлаштування на посаду другого
механіка на пароплав «ELBDEICH» іноземної
компанії (а.с.7-8,86-87,115-117).

Позивачкою не доведено які доходи він
мав під час роботи моряком і чи
продовжує він працювати моряком на час
розгляду справи.

Заперечуючи проти позову, представник
відповідача стверджував, що відповідач
за станом здоров'я не працює моряком, а
отримує дохід від підприємницької
діяльності приблизно 2000грн. на місяць.

Як вбачається зі справи, з 18.04.2014 року
відповідач зареєстрований приватним
підприємцем та отримує дохід від
підприємницької діяльності, згідно
довідки Приморського відділення
Жовтневої ОДПІ м.Маріуполя ГУ
Міндоходів у Донецькій області від
08.07.2014 року за звітний податковий
період з 01.05.2014 року по 30.06.2014 року сума
його загального доходу склала 100грн.
(а.с.42-43,78,128).

Згідно розписок та платіжних доручень
за період з червня 2010 року по березень
2014 року включно відповідач добровільно
сплачував позивачці аліменти на
утримання дитини в середньому у
розмірі від 600 до 900грн. (а.с.51-62).

Визначаючи розмір аліментів в сумі
1200грн. щомісячно, суд залишив без уваги
вимоги ст.180 СК України про зобов'язання
обох батьків утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, не
перевірив та не врахував матеріальний
стан позивачки, з якою проживає дитина,
хоча це має значення для правильного
вирішення справи, оскільки сторони
мають рівні обов'язки по утриманню
дитини. Крім того, всупереч вимогам ч.2
ст.182 СК України додатково встановив
мінімальний розмір стягуваних
аліментів "але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку".

Згідно наданої апеляційному суду
довідки ДП «Маріупольський морський
торговий порт» від 03.12.2014 року ОСОБА_2 з
2001 року працює на підприємстві на
посаді заступника начальника складу та
її середньомісячна зарплата за період
з серпня 2014 року по жовтень 2014 року
складає 3785грн. (а.с.172).

Крім того, при визначенні розміру
аліментів, суд неправильно послався у
рішенні на те, що відповідач не
страждає тяжкими та хронічними
захворюваннями, безпідставно
залишивши поза увагою консультаційний
висновок спеціаліста КП
«Маріупольська міська лікарня №2» від
28.04.2014 року про те, що ОСОБА_3 страждає на
гіпертонічну хворобу ІІ стадії та
серцеву недостатність (а.с.129), який
ніким не спростований.

За таких обставин, з урахуванням
матеріального стану та стану здоров'я
дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
перебуває на диспансерному обліку в
медичній установі і за станом здоров'я
потребує періодичного лікування,
проживає з позивачкою, яка працює та
має постійний дохід, виходячи із засад
розумності та справедливості, рівного
обов'язку обох батьків по утриманню
дитини, враховуючи матеріальний стан
та стан здоров'я відповідача, який є
працездатним, має нерегулярний дохід,
на утриманні іншу малолітню дитину
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка за станом
здоров'я також перебуває на
диспансерному обліку в медичній
установі і потребує періодичного
лікування, що на утримання цієї дитини
та дружини до досягнення нею
трирічного віку з відповідача за
рішенням суду стягнуті аліменти у
розмірі по 1/6 частині з усіх видів
заробітку кожній, колегія суддів
вважає, що з відповідача на користь
позивачки на утримання неповнолітньої
дитини підлягають стягненню аліменти у
розмірі 700грн. щомісячно. У зв'язку з цим
рішення суду першої інстанції в
частині визначення розміру аліментів
підлягає зміні.

Також колегія суддів вважає, що
підлягає зміні рішення суду в частині
стягнення з відповідача на користь
позивачки судового збору у розмірі
243,60грн., оскільки позивачка при подачі
позову до суду судовий збір не
сплачувала, про що свідчить
відсутність у справі відповідної
квитанції, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону
України «Про судовий збір» від його
сплати звільнена. Тому, виходячи з
положень ст.88 ЦПК України, п.1 ч.1 ст.4
Закону України «Про судовий збір», у
зв'язку з частковим задоволенням
позову з відповідача в дохід держави
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 243,60грн., який є мінімальним
розміром і підстав для зменшення цього
розміру у справі не вбачається.

Таким чином, переглядаючи справу
відповідно до вимог ст.303 ЦПК України в
межах заявлених в суді першої
інстанції позовних вимог та на
підставі доказів наданих сторонами,
які відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК
України, зобов'язані довести ті
обставини, на які вони посилаються як
на підставу своїх вимог та заперечень,
колегія суддів вважає, що рішення суду
в частині визначення розміру аліментів
та в частині стягнення судового збору
підлягає зміні. В решті частини
рішення, тобто, в частині допуску його
до негайного виконання в частині
стягнення аліментів в сумі за один
місяць, підстав для скасування чи зміни
рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст.307,309,313,314 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш
И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
14 жовтня 2014 року в частині стягнення
розміру аліментів та судового збору
змінити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН
НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 700 (сімсот)
гривень щомісячно, починаючи з 01 квітня
2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави
судовий збір у розмірі 243 гривень 60
копійок.

В решті частини рішення суду залишити
без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :
Сорока Г.П.

Судді :
Баркова Л.Л.

Гаврилова Г.Л.