Провадження № 2/742/1967/14
Єдиний унікальний №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року
м. Прилуки

Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської
області

в складі: головуючого-судді
- Павлова В.Г.,

секретаря
- Хотінь Ж.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітніх дітей -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2014 року позивач звернулась до
Прилуцького міськрайонного суду з
цивільним позовом до ОСОБА_2, третьої
особи ОСОБА_3 про стягнення аліментів
на утримання неповнолітніх дітей.

Заявлені позовні вимоги мотивовані
тим, що від проживання та шлюбу з
відповідачем вони мають спільних дітей
- доньок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2
Діти проживають разом з позивачем та
знаходяться на її утриманні.
Відповідач не надає матеріальну
допомогу на утримання своїх
неповнолітніх дітей, що й змусило
позивача звернутись до суду з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в
розмірі по 1/5 частині всіх видів
заробітку на кожну дитину до
досягнення дітьми повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилась, хоча була належним чином
повідомленою про день, час та місце
розгляду справи, завчасно подала до
канцелярії суду письмову заяву згідно
якої уточнені позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, просила
стягнути з відповідача аліменти на
утримання 3 неповнолітніх дітей у
розмірі по 1/10 частці його доходів на
кожну дитину, починаючи з 16.12.2014 року до
досягнення дітьми повноліття. Розгляд
справи просила проводити без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився також, подав письмову заяву
в якій беззаперечно визнав уточнені
позовні вимоги та незважаючи на
наявність інших аліментних
зобов'язань, не заперечував на їх
задоволенні.

В судове засідання третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору ОСОБА_3 не з'явилась,
подала письмову заяву про розгляд
справи без її участі, зазначивши про
необхідність подальшої сплати
відповідачем на її користь аліментів
на утримання неповнолітніх дітей в
розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку
та недопустимість їх зменшення.

Суд, повно та всебічно з'ясував
обставини справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
та заперечень, розглянув надані ними
докази, які мають юридичне значення,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у сукупності,
враховуючи факт визнання відповідачем
позову, що не суперечить закону та не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, приходить до переконання,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог чи
заперечень. Суд розглядає справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі.

На час розгляду справи домовленості
між батьками з приводу участі
відповідача в утриманні дитини - не
досягнуто, а отже аліменти підлягають
стягненню в судовому порядку в силу
ст.181 Сімейного Кодексу України. В
судовому засіданні на підставі
достовірних доказів встановлено, що
22.06.2012 року між позивачем ОСОБА_1
/дошлюбне прізвище - Степаненко/ та
відповідачем ОСОБА_2, керівником
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Прилуцького МРУЮ Чернігівської
області був зареєстрований шлюб, про що
22.06.2012 року в книзі реєстрації шлюбів
зроблено запис за № 141, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_5, виданим 22.06.2012 року /а.с.4/.

Згідно свідоцтва про народження
серії НОМЕР_2 від 11.12.2009 року, виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану Прилуцького міськрайонного
управління юстиції Чернігівської
області, відповідач - ОСОБА_2 є батьком
народженої під час спільного
проживання з позивачем доньки - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.5/.

Згідно свідоцтва про народження
серії НОМЕР_3 від 24.01.2014 року, виданого
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Прилуцького міськрайонного управління
юстиції Чернігівської області,
відповідач - ОСОБА_2 є батьком
народженої під час шлюбних відносин з
позивачем доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4
/а.с.6/.

Згідно свідоцтва про народження
серії НОМЕР_4 від 24.01.2014 року, виданого
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Прилуцького міськрайонного управління
юстиції Чернігівської області,
відповідач - ОСОБА_2 є батьком
народженої під час шлюбних відносин з
позивачем доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4
/а.с.7/.

Відповідно до посвідчення № НОМЕР_6,
виданого 12.06.2014 року, позивач та
відповідач є батьками багатодітної
сім'ї /а.с.8/.

Як вбачається з довідки № 024/1-09 3636
від 11.12.2014 року, виданої комітетом
самоорганізації населення № 1
центрального мікрорайону,
неповнолітні діти позивача проживають
разом з нею /а.с.9/.

В силу статті 51 Конституції України
батьки зобов'язані утримувати дітей до
їх повноліття. Згідно ст.8 Закону
України «Про охорону дитинства» кожна
дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки або особи, які їх
замінюють, несуть відповідальність за
створення умов, необхідних для
всебічного розвитку дитини, відповідно
до законів України.

Сімейним кодексом України гарантовано
згідно до ст.141, що мати та батько мають
рівні права та обов'язки щодо утримання
та виховання дітей. Правовідносини між
сторонами випливають із аліментних
зобов'язань батьків щодо утримання
дітей і врегульовані нормами глави 15
Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст.180 СК України та
роз'яснень, що надані у п.17 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 3
від 15.05.2006 року «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів» батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Положеннями ч.ч.1-3 ст.181 СК України
визначено що, способи виконання
батьками обов'язку утримувати дитину
визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини
той з них хто проживає окремо від
дитини, може брати участь у її утримані
зокрема і в грошовій формі. За рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного
суду від 16.12.2014 року, відповідачу по
справі, було запропоновано, в разі
невизнання позовних вимог, надати
письмові заперечення проти позову з
посиланням на докази, якими вони
обґрунтовуються /а.с.12/. 29.12.2014 року до
канцелярії суду відповідачем ОСОБА_2
було подано заяву в якій висловлено
свою позицію про визнання уточнених
позовних вимог, погодившись на
стягнення з нього на користь ОСОБА_1
аліментів на утримання неповнолітніх
доньок в розмірі по 1/10 частці всіх
видів його заробітку /доходу/ щомісячно
на кожну дитину, починаючи з 16.12.2014 року
до досягнення дітьми повноліття, що
узгоджується з положеннями ч.1 ст.174 ЦПК
України.

Аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову /ч.1 ст.191 СК України/. При
визначенні розміру аліментів судом
враховується стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, майновий
стан відповідача та його стан здоров'я,
наявність інших аліментних
зобов'язань. Окрім того, суд бере до
уваги і той факт, що відповідач є
молодою особою працездатного віку,
спроможний і зобов'язаний сплачувати
аліменти на утримання неповнолітніх
доньок.

Разом з тим, відповідно до виконавчого
листа № 2-626/2010 р. від 23.04.2010 року з
відповідача ОСОБА_2 стягнуто на користь
ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх
дітей ОСОБА_7, 2002 р.н. та ОСОБА_5, 2009 р.н.
аліменти в розмірі 1/3 частини всіх
видів заробітку відповідача, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дітей відповідного віку до досягнення
ними повноліття.

За цих, безпосередньо встановлених у
суді фактичних обставин справи,
відповідно до конституційного
принципу верховенства права, оскільки
в судовому засіданні достовірно
встановлено, що саме відповідач на
даний час неналежно виконує обов'язки
по утриманню неповнолітніх дітей,
зваживши на її матеріальні та духовні
потреби, а також стан здоров'я,
наявність інших аліментних
зобов'язань, з врахуванням положень ч.4
ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження»,
суд вважає за необхідне та справедливе,
відповідно до вимог ст.183 СК України, з
метою забезпечення принципу
пріоритету інтересів дітей, присудити
стягнення з відповідача аліментів на
утримання неповнолітніх дітей доньок
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 в
розмірі по 1/10 частині всіх видів його
заробітку (доходу) щомісячно на кожну
дитину, але не менше ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 16.12.2014 року до досягнення
дітьми повноліття (1-1/3=2/3; 70%=7/10;
7/10-2/3=1/30:3=1/10).

Визначений судовим рішенням розмір
аліментів, є реальним і дає змогу
підтримати дітей, яким бракує коштів та
після сплати аліментів в розпорядженні
відповідача залишаються кошти, які з
врахуванням положень ч.4 ст.70 ЗУ «Про
виконавче провадження», достатні для
забезпечення його нормальної
життєдіяльності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України
суд допускає негайне виконання рішення
у справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.
Вказана норма закону є безспірною під
час виконання судового рішення про
стягнення аліментів та передбаченою
чинним законодавством України, через
що не підлягає доведенню чи
встановленню.

Враховуючи те, що позивач за подання
позову, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону
України «Про судовий збір», звільнений
від сплати судового збору, суд вважає
за необхідне стягнути дані витрати з
відповідача по справі на користь
держави.

Керуючись ст.51 Конституції України, ст.8
Закону України «Про охорону
дитинства», ст.ст.141,180,183 СК України, п.3
ст.10, п.1 ст.11, п.1 ст.60, ст.ст.174,212-213,215,218,367
ЦПК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006
року «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованого за адресою 17584, АДРЕСА_1
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8,
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі
1/10 частини всіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 16.12.2014
року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованого за адресою 17584, АДРЕСА_1
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8,
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі
1/10 частини всіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 16.12.2014
року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованого за адресою 17584, АДРЕСА_1
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8,
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі
1/10 частини всіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 16.12.2014
року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 243 /двохсот
сорока трьох/ гривень 60 /шістдесяти/
копійок.

Рішення в межах суми платежу за один
місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга подається до судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Чернігівської
області через Прилуцький
міськрайонний суд. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду

Чернігівської області

В.Г. Павлов