Справа № 163/2777/14-ц
Провадження № 2/163/382/14
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року
Любомльський районний суд Волинської
області в складі головуючого - судді
Чишія С.С.

при секретарі Носку А.В.

з участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Любомль цивільну
справу за позовом ПАТ
«ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про
відшкодування майнової шкоди в порядку
регресу,

в с т а н о в и в :

ПАТ «ПРОСТО-страхування» просить
постановити рішення про стягнення із
ОСОБА_1 21876,09 гривень страхового
відшкодування в порядку регресу.

Вимоги обґрунтувало тим, 05.09.2013 року в
селі Згорани Любомльського району
Волинської області ОСОБА_1, керуючи
автомобілем «Renault Trafik», номерний знак
НОМЕР_2, порушив правила дорожнього
руху, чим спричинив зіткнення з
мотоциклом «Kawasaki», номерний НОМЕР_1,
який належить ОСОБА_2 В результаті
цього транспортні засоби отримали
механічні ушкодження. Винність ОСОБА_1
встановлена і доведена вироком
Любомльського районного суду
Волинської області від 17.10.2013 року.
Дорожньо-транспортна пригода ПАТ
«ПРОСТО-страхування» визнана
страховою подією, тому відповідно
договору страхування потерпілій особі
було сплачено страхове відшкодування в
розмірі 43752,18 гривень. Відповідач про
факт настання страхової події у
зазначені в договорі та передбачені
законом строки страховика не
повідомив, тому з моменту виплати
страхового відшкодування у позивача
виникло право зворотної вимоги до
відповідача. Така вимога 22.05.2014 року
була направлена ОСОБА_1 06.06.2014 року на
адресу страхової компанії надійшло
повідомлення з проханням матері
відповідача ОСОБА_3 відмовитись від
позовних вимог. ПАТ
«ПРОСТО-страхування» в повній мірі не
може відмовитись від позовних вимог,
проте зважаючи на сімейні обставини,
позивач зменшив відповідачеві суму
виплати страхового відшкодування на 50%
(з 43752,18 гривень на 21876,09 гривень).

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, направивши заяву
про підтримання заявлених вимог і
розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав і пояснив, що після пригоди
вантажив мотоцикл потерпілого у свій
автомобіль і пошкодив спину. Перші
кілька днів займався самолікуванням,
потім звернувся в амбулаторію. За цей
час потерпілий повідомив про ДТП
страхову компанію, про що сказав у
телефонній розмові. Крім цього, після
пригоди всі документи на автомобіль, в
тому числі, і страховий поліс,
залишились у транспортному засобі,
який був поміщений на штраф-майданчик
органу внутрішніх справ. З огляду на
такі обставини не міг своєчасно
повідомити позивача про пригоду і був
впевнений в достатності повідомлення
потерпілого. Лише після дзвінка
страхового агента дізнався про
регресні вимоги і одразу зустрівся з
ним. При написанні заяви номер
страхового полісу не знав і агент
з'ясував його своїми силами.

Аналізом доказів по справі суд
встановив наступні фактичні обставини.

Згідно полісу обов'язкового
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АС/3840575 цивільно-правова
відповідальність володільця
автомобіля «Renault Trafik», номерний знак
НОМЕР_2, застрахована в ПАТ
«ПРОСТО-страхування» на строк з 29.08.2013
по 28.08.2014 року.

Вироком Любомльського районного суду
Волинської області від 17.10.2013 року
встановлено, що 05.09.2013 року близько 19
години 55 хвилин в селі Згорани
Любомльського району Волинської
області ОСОБА_1, керуючи автомобілем
«Renault Trafik», номерний знак НОМЕР_2,
порушив п.1.5, п.2.3.б, д, п.10.1, п.10.4 Правил
дорожнього руху, в результаті чого
допустив зіткнення з мотоциклом
«Kawasaki», номерний знак НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2 В результаті пригоди
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження, а ОСОБА_2 отримав тілесні
ушкодження середньої тяжкості. Вироком
суду ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК
України, і засуджений до покарання у
вигляді штрафу.

Отже, в порядку ч.4 ст.61 ЦПК України
винуватість відповідача у
дорожньо-транспортній пригоді
доведенню не підлягає.

Заявою потерпілого ОСОБА_2; звітом про
оцінку вартості матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу №260-13 та калькуляцією до нього;
страховим актом №87700 від 25.01.2014 року;
розпорядженням до вказаного акту;
платіжним дорученням №7506 від 17.03.2014
року стверджено, що ПАТ
«ПРОСТО-страхування» здійснило
виплату страхового відшкодування в
сумі 43752,18 гривень, заподіяного
пошкодженням мотоцикла «Kawasaki»,
номерний НОМЕР_1.

Згідно ст.1116 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч.2, 5 ст.1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі…
володіє транспортним засобом… Особа,
яка здійснює діяльність, що є джерело
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоду було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

Таким чином, відповідальність за
майнову шкоду, заподіяну мотоциклу
потерпілого ОСОБА_2, має нести ОСОБА_1 як
винуватець ДТП.

Потерпілий ОСОБА_2 07.09.2013 року повідомив
позивача про подію ДТП і пошкодження
його мотоцикла, що стверджено його
заявою.

Про ту ж подію відповідач ОСОБА_1
повідомив страхову компанію 16.09.2013 року
своєю письмовою завою встановленого
зразка.

Оскільки потерпілим в порядку ст.ст.33, 35
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
діяльності власників наземних
транспортних засобів»(далі - Закон
№1961-IV) було повідомлено про страховий
випадок, позивачем у встановленому ст.36
того ж Закону порядку правомірно
проведено виплату страхового
відшкодування.

Статтею1191 ЦК України встановлено, що
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Згідно із абз.ґ п.38.1.1 ст.38 Закону
України №1961-IV страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія зазначеного
транспортного засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду, якщо він
не повідомив страховика у строки і за
умов передбачених у п.33.1.2 ст.33 цього ж
Закону.

Пунктом 33.1.4 ст.33 Закону України №1961-IV
встановлено, що у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування(регламентної
виплати), водій транспортного засобу,
причетний до такої пригоди
зобов'язаний невідкладно, але не
пізніше трьох робочих днів з дня
настання дорожньо-транспортної
пригоди письмово надати страховику, з
яким укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього,- МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого МТСБУ зразка, а
також відомості про місцезнаходження
свого транспортного засобу та
пошкодженого майна, контактний телефон
та свою адресу. Якщо водій
транспортного засобу з поважних причин
не мав змоги виконати зазначений
обов'язок, він має підтвердити це
документально.

В судовому засіданні відповідач надав
довідку Згоранської амбулаторії
загальної практики медицини від 16.12.2014
року, за якою ОСОБА_1 перебував на
амбулаторному лікуванні з приводу
гострої попереково-крижової
радикулопатії з 09 по 15 вересня 2013 року,
тобто протягом тижня, починаючи з
останнього робочого дня в межах
триденного строку, передбаченого п.33.1.4
ст.33 Закону України №1961-IV.

З оглянутих в судовому засіданні
матеріалів кримінального провадження
№0000468 про обвинувачення ОСОБА_1 за
ч.1 ст.286 КК України вбачається, що
застрахований автомобіль «Renault Trafik»,
номерний знак НОМЕР_2, під час огляду
місця події 05.09.2014 року був вилучений і
зберігався на штраф-майданчику
Любомльського РВ УМВС до набрання
вироком у справі законної сили(18.11.2013
року).

Зазначені обставини, на думку суду,
свідчать про відсутність у відповідача
об'єктивної можливості своєчасно
повідомити страхову компанію про
страховий випадок. При цьому за першої
можливості ним це було зроблено, про що
свідчить заява від 16.09.2014 року.

З врахуванням наведеного суд вважає, що
відповідач документально підтвердив
поважність причин несвоєчасного
повідомлення про страховий випадок,
відтак відсутні підстави для
регресного стягнення з нього
страхового відшкодування.

Таким чином, дослідження доказів по
справі і аналіз чинного законодавства
приводить суд до висновку, що заявлені
вимоги безпідставні і задоволенню не
підлягають.

Згідно зі ст.88 ЦПК України судові
витрати у формі судового збору у
зв'язку із відмовою в задоволенні
позову відшкодуванню позивачу не
підлягають.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 214
ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ПАТ
«ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про
відшкодування майнової шкоди в порядку
регресу відмовити за безпідставністю
позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

На рішення протягом 10 днів з дня його
проголошення може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Волинської області через Любомльський
районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий : суддя
Чишій С.С.