Справа № 363/3579/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді
Чіркова Г.Є.,

при секретарі
Бариш А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вишгороді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним
позовом, посилаючись на те, що
відповідач, у зв'язку з розпадом сім'ї,
достатньої участі в утриманні свого
малолітнього сина - ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_1), не приймає, а тому на його
утримання позивачка просить присудити
виплату коштів у розмірі 1/4 частини від
доходів відповідача.

В суді позивачка та її представник
просили про задоволення позову з
викладених в ньому підстав. Позивачка
наполягала на тому, що хоча відповідач
і приймає участь в утриманні свого
сина, проте ця допомога не є регулярною
і не здатна забезпечити всі потереби
дитини (на повноцінне харчування,
забезпечення одягом, взуттям, інших
витрат на розвиток дитини, лікування,
тощо). Відповідач грошових коштів на
утримання дитини їй не надає.

Відповідач та його представник проти
позову заперечили. Відповідач пояснив,
що приймає достатню участь в утриманні
сина, неодноразово забирав його до
себе, купував йому одяг, мобільний
телефон, оплачував витрати в школі.
Крім того сплачує комунальні платежі
за будинок, у якому проживає позивачка
з сином.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступного.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а
позивачка - ОСОБА_1 є його матір'ю, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2.

Шлюб між сторонами розірвано 08 липня 2011
року рішенням Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області, сімейні стосунки припинено,
спільне господарство сторони не
ведуть, проживають окремо один від
одного.

Дитина постійно проживає разом з
матір'ю, навчається в 6-а класі
Старопетрівської загальноосвітньої
школи.

Відповідач проживає окремо, має іншу
сім'ю та утримує іншу малолітню дитину.

З довідки про доходи №14246 від 13 серпня
2014 року встановлено, що позивачка
працює прибиральником службових
приміщень в ТОВ «Хенкель Баутехнік
«Україна», отримує заробітну плат
близько 2 800 грн. щомісячно.

Як пояснив відповідач, він є приватним
підприємцем в сфері торгівлі, отримує
дохід близько 5 000 грн. щомісячно, який
останнім часом є значно меншим.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 19 квітня 2013
року відповідачу забезпечено
можливість приймати участь у вихованні
дитини і встановлено побачення з
дитиною без участі матері, без
обмеження місця спілкування кожної
неділі місяця з 19 години вечора до 19
години вечора кожної середи місяця, з
ночівлею за місцем проживання ОСОБА_4 -
АДРЕСА_1, з обов'язковим відвідуванням
дитини навчального закладу та двічі на
рік по два тижні відпочивати з дитиною
в місцях відпочинку і оздоровчих
закладах.

Відповідач приймає достатню участь у
вихованні дитини, що підтверджується
листом Старопетрівської ЗОШ №437 від 02
жовтня 2014 року. Крім того купував
дитині одяг, взуття, мобільний телефон,
що підтверджується поясненнями сторін
та відповідними платіжними
документами. В жовтні, листопаді 2012
року, в січні 2013 року передавав
позивачці грошові кошти (1 000 грн.) на
утримання дитини, про що йдеться у
відповідних письмових розписках
останньої.

Не дивлячись на добровільну участь
відповідача в утриманні дитини,
позивачка ствердила, що нагальні
поточні витрати на дитину
перебільшують розмір допомоги, яку
надає відповідач. При цьому наполягала,
що дитина потребує саме регулярних
коштів на своє утримання, яких
відповідач їй не надає, в той час як
утримує власну сім'ю.

Твердження позивачки підтверджується
платіжними документами про здійснення
систематичних витрат на харчування та
інше необхідне для утримання та
забезпечення дитини.

При цьому позивачка має невеликий
дохід і потребує допомоги батька по
утриманню дитини, коли відповідач
грошових коштів для цього їй не надає.

Доводи відповідача про те, що грошові
кошти на дитину позивачка буде
витрачати не за призначенням, а тому
він їй не довіряє, на матеріалах справи
не ґрунтується і вимогам ст. 179 СК
України не відповідають, які суд до
уваги не приймає.

Відповідно до вимог ст. 180 СК
України батьки зобов'язані утримувати
своїх дітей до досягнення ними
повноліття.

За таких обставин суд вважає, що з
метою забезпечення дотримання прав
дитини, забезпечення її регулярним,
необхідним і достатнім утриманням з
боку батька, вказаний позов слід
задовольнити і присудити щомісячне
стягнення аліментів з відповідача.

Вирішуючи питання про визначення
розміру аліментів, суд згідно ст. 182 СК
України виходить зі змісту висунутих
позовних вимог, встановлених по справі
обставин та матеріального стану
сторін, з яких позивачка потребує
допомоги відповідача, коли той утримує
свою нову сім'ю.

Таким чином суд вважає необхідним
визначити розмір аліментів у розмірі ?
частини від доходів відповідача і тим
самим позов задовольнити.

На підставі викладеного та
керуючись статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити.

Стягнути щомісячно на користь ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_2) з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3,
РНОКПП - НОМЕР_1), проживаючого в
АДРЕСА_1, на утримання малолітнього
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в
розмірі 1/4 частини від усіх видів
заробітку (доходу) але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 20 серпня
2014 року до його повноліття, тобто 08
квітня 2021 року.

Допустити негайне виконання рішення в
межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області протягом 10 днів
з дня його проголошення шляхом подання
в зазначений строк апеляційної скарги
через Вишгородський районний суд.

Суддя