Справа № 182/7238/14-ц
Провадження № 2/0182/3801/2014
17.12.2014 року Нікопольський
міськрайонний суд Дніпропетровської
головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Нікополі
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Нікопольський завод феросплавів» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Позивач 12.09.2014 року звернувся до суду з
зазначеним позовом, посилаючись на
14.10.2002 року на підставі наказу № 561
відповідач ОСОБА_1 був прийнятий на
роботу на посаду електрозварника у
структурний підрозділ ПАТ
«Нікопольський завод феросплавів» -
цех по ремонту металургійного
обладнання (ЦРМО-1).
За період роботи, який дає право на
щорічну відпустку, тобто з 14.10.2013 року
по 13.10.2014 року, відповідач використав 36
календарних днів щорічної відпустки з
03.02.2014 року до 11.03.2014 року.
10.06.2014 року відповідач подав на ім'я в.о.
директора з персоналу та соціальних
питань Фірсова В.І. заяву по звільнення
за власним бажанням з 12.06.2014 року.
Відповідно до наказу № 211 від 10.06.2014
року про припинення трудового
договору, відповідача 12.06.2014 року було
звільнено з ПАТ «Нікопольський завод
феросплавів» за ст.38 КЗпП України.
Під час звільнення, при проведенні
розрахунку з працівником, за
відповідачем виникла заборгованість
перед позивачем в розмірі 437 грн. 02 коп.
за невідпрацьовані дні відпустки у
кількості 9 календарних днів.
При подачі заяви на звільнення, тобто
10.06.2014 року, ОСОБА_1 надав письмову
заяву, в якій зобов'язався погасити
борг до 01.08.2014 року. Однак до
теперішнього часу вказана
заборгованість відповідачем не
Відповідно до п.2 ч.2 ст.127 КЗпП України,
відрахування із заробітної плати
працівників для покриття їх
заборгованості підприємству, установі
і організації, де вони працюють, можуть
провадитись за наказом
(розпорядженням) власника або
уповноваженого ним органу при
звільненні працівника до закінчення
того робочого року, в рахунок якого він
вже одержав відпустку, за невідроблені
дні відпустки. Відрахування за ці дні
не провадиться, якщо працівник
звільняється з роботи з підстав,
зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і
пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а
також при направленні на навчання та в
зв'язку з переходом на пенсію.
Відповідно до п. 2.7 Положення про
порядок розрахунку і виплати грошової
винагороди при наданні щорічної
відпустки (дане положення є додатком №
4 до Колективного договору на 2013 - 2014
рік), у всіх випадках звільнення, окрім
випадків, зазначених у п. 2.6 цього
Положення, з виплат остаточного
розрахунку працівника, який використав
щорічну відпустку у поточному році, але
на час звільнення не має права на
щорічну відпустку повної тривалості,
утримується сума грошової винагороди
за невідпрацьований час.
Тому, просить суд стягнути з
відповідача на користь позивача
заборгованість у розмірі 437 грн. 02 коп.
та понесені судові витрати.
Представник позивача надав до суду
заяву про розгляд справи за його
відсутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі, проти заочного
розгляду справи не заперечує (а.с.38).
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про день і час розгляду справи
повідомлявся належним чином за місцем
реєстрації. До суду повернувся конверт
з судовою повісткою з викликом на 17.12.2014
року о 09.00 год., як не вручений за
закінченням строку зберігання (а.с.37).
Тому судова повістка у відповідності
до ч.1 ст.77 ЦПК України, вважається
Зі згоди позивача, суд на підставі ст. 224
ЦПК України розглянув справу заочно.
Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню на
підставі наступного.
На підстав наказу (розпорядження) про
прийом на роботу № 561 відповідача
ОСОБА_1 було прийнято на посаду
електрогазозварника на Публічне
акціонерне товариство «Нікопольський
завод феросплавів» (а.с.6).
10.06.2014 року відповідач звернувся до в.о.
директора з персоналу та соціальних
питань Фірсова В.І. з заявою по
звільнення за власним бажанням з 12.06.2014
На підстав наказу (розпорядження) № 211
про припинення трудового договору від
10.06.2014 року відповідача 12.06.2014 року було
електрогазозварника ПАТ
«Нікопольський завод феросплавів за
власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП
України (а.с.8). У вказаному наказі було
зазначено, що відповідачем не було
відпрацьовано 9 календарних днів
За період роботи, який дає право на
щорічну відпустку, тобто з 14.10.2013 року
по 13.10.2014 року, відповідач використав
відпустку в період з 03.02.2014 року по
11.03.2014 року - 36 календарних днів, що
підтверджується довідкою про
невикористані відпустки ОСОБА_1 від
04.09.2014 року, довідкою-розрахунком
заборгованості по заробітній платі
ОСОБА_1 (а.с.10,11).
28.01.2014 року відповідачу була здійснена
авансова виплата відпускних в сумі 4340
грн. 00 коп. (а.с.13).
З 14.10.2013 року (початок останнього
робочого року) і до дня звільнення
(12.06.2014 року) ОСОБА_1 відпрацював 8
місяців, фактично заробивши 27
календарних днів. Однак, у зв'язку з тим,
що відповідачем була використана
відпустка в кількості 36 календарних
днів, то перевикористана відпустка
склала 9 календарних днів (36
календарних днів - 27 календарних днів = 9
календарних днів) (а.с.9,10).
При розрахунку з відповідачем, йому
була нарахована оплата за
відпрацьований час за 4 робочих дні (4
дні/32 години) червня місяця в розмірі 686
грн. 09 коп. (податки 130 грн. 77 коп.),
індексація заробітної плати за червень
по нарахуванню склала 21 грн. 56 коп.
(податки 4 грн. 12 коп.), а також пізніше
була нарахована премія за виконання
виробничих задач за травень в сумі 592
грн. 26 коп. (податки 112 грн. 88 коп.). Все
було враховано при виведенні боргу за
робітником. Таким чином, при кінцевому
розрахунку борг за відповідачем ОСОБА_1
склав 437 грн. 02 коп. (а.с.11-16).
Відповідно до п.2 ч.2 ст.127 КЗпП України,
відрахування із заробітної плати
працівників для покриття їх
заборгованості підприємству, установі
і організації, де вони працюють, можуть
провадитись за наказом
(розпорядженням) власника або
уповноваженого ним органу при
звільненні працівника до закінчення
того робочого року, в рахунок якого він
вже одержав відпустку, за невідроблені
дні відпустки. Відрахування за ці дні
не провадиться, якщо працівник
звільняється з роботи з підстав,
зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і
пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а
також при направленні на навчання та в
зв'язку з переходом на пенсію.
Згідно п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.12.1999 року
№ 13 «Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці», при
вирішенні спорів, пов'язаних із
застосуванням ст.127 КЗпП, суди мають
враховувати, що не утримані при
звільненні суми за невідпрацьовані дні
використаної працівником відпустки не
можуть бути стягнені з нього судом у
тому разі, коли трудовий договір
припинено з підстав, зазначених у
пунктах 3, 5, 6 ст. 36, пунктах 1, 2, 5 ст.40
КЗпП, а також при направленні на
навчання та у зв'язку з виходом на
пенсію. Роботодавець може звернутися
із зазначеними вимогами до суду
стосовно до правил ч.2 ст.233 КЗпП
протягом одного року з дня виникнення
права на відрахування відповідних сум.
Відповідно до п. 2.7 Положення про
порядок розрахунку і виплати грошової
винагороди при наданні щорічної
відпустки (дане положення є додатком №
4 до Колективного договору на 2013 - 2014
рік), у всіх випадках звільнення, окрім
випадків, зазначених у п. 2.6 цього
Положення, з виплат остаточного
розрахунку працівника, який використав
щорічну відпустку у поточному році, але
на час звільнення не має права на
щорічну відпустку повної тривалості,
утримується сума грошової винагороди
за невідпрацьований час.
Згідно з заявою відповідача ОСОБА_1 від
10.06.2014 року, останній зобов'язався
погасити заборгованість, яка виникла
перед ПАТ «Нікопольський завод
феросплавів» (а.с.12). Однак до
теперішнього часу вказана
заборгованість відповідачем не
За таких обставин, суд вважає за
необхідне позов задовольнити та
стягнути з відповідача на користь
позивача заборгованість в сумі 437 грн. 02
Також, на підставі ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп., сплачений
останнім при подачі позову (а.с.4).
Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212-215,218,224-226 ЦПК
України, п.2 ч.2 ст.127 КЗпП України, -
Позов Публічного акціонерного
товариства «Нікопольський завод
феросплавів» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Нікопольський завод феросплавів»
заборгованість в сумі 437 грн. 02 коп.
(чотириста тридцять сім грн. 02 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Нікопольський завод феросплавів»
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.
(двісті сорок три грн. 60 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: В. В. Рибакова