справа № 1309/3639/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року Залізничний
районний суд м. Львова в складі:

Головуючого судді Галайко Н.М.

При секретарі Фрейдун А.М.

З участю заявника - ОСОБА_1

ОСОБА_2

Представника заявника ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Львова
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2
до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа ОКП ЛОР
«БТІ та ЕО» про визнання незаконним та
скасування рішення третейського суду,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися в суд із позовною
заявою, в якій просять суд визнати
незаконним та скасувати рішення
Постійно діючого Третейського суду при
УНК МТП від 18.02.2009 року (справа № 27/08) за
позовом ОСОБА_8 до відповідача:
Товариства з обмеженою
відповідальністю «А-Спектр» м.
Дрогобич - третя особа: ОКП ЛОР «БТІ та
ЕО», м. Львів про визнання недійсним
договору та визнання права власності,
яким було визнано недійсним укладений
між ОСОБА_8 та ТзОВ «А-Спектр»
Попередній договір від 20.11.2008 року,
визнано право власності ОСОБА_8 на
житлову квартиру в будинку АДРЕСА_1
загальною площею 122,2 кв.м. в частині
нежитлового підвального приміщення
площею 40,6 кв.м.

Заявники вважають оскаржуване рішення
таким, що суперечать ст. 321 ЦК України,
якою встановлено непорушність права
власності, а справа, по якій прийнято
зазначене рішення третейського суду не
була підвідомча третейському суду
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
третейські суди", а тому на підставі ст.
51 вказаного Закону є підставою для їх
скасування.

У судовому засіданні позивачі - ОСОБА_5
та ОСОБА_2, а також їх представник
ОСОБА_10 повністю підтримали заявлені
вимоги, просили їх задоволити.

Інші учасники третейського розгляду у
судове засідання не з'явились по
невідомій суду причині, про день та час
розгляду справи повідомлялись
належним чином, заперечень проти заяви,
клопотань про відкладення розгляду
справи чи розгляду справи у їх
відсутності не надіслали.

Суд вважає можливим розглянути справу
у відсутності учасників третейського
розгляду у відповідності до ст. 389-4 ЦПК
України.

Заслухавши пояснення заявників,
представника заявника дослідивши
наявні по справі докази, суд вважає
заявлені вимоги обґрунтованими, такими
що підлягають до задоволення з
наступних підстав.

Встановлено, що рішенням постійно
діючого Третейського суду від 18 лютого
2009 року по справі № 27/08 за позовом
ОСОБА_8 до відповідача: Товариства з
обмеженою відповідальністю «А-Спектр»
м. Дрогобич - третя особа: ОКП ЛОР «БТІ
та ЕО», м. Львів про визнано недійсним
попередній договір, укладений між
ОСОБА_8 та ТзОВ «А-Спектр»; визнано
право власності ОСОБА_8 на житлову
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 122,2
м.кв., в тому числі житлову площу 54,9 м.кв.
та напівпідвал - 40,6 м.кв., комора в
підвалі 2,0 м.кв.; зобов'язано ОКП ЛОР
«БТІ та ЕО» зареєструвати право
власності за ОСОБА_8 на житлову
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 122,2
м.кв., в тому числі житлову площу 54,9 м.кв.
та напівпідвал - 40,6 м.кв., комора в
підвалі 2,0 м.кв. та видати витяг про
реєстрацію права власності.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
третейські суди» рішення третейського
суду є остаточним і оскарженню не
підлягає, крім випадків, передбачених
цим Законом. Зокрема, рішення
третейського суду може бути оскаржене
сторонами, третіми особами, а також
особами, які не брали участі у справі, у
разі якщо третейський суд вирішив
питання про їх права і обов'язки, до
компетентного суду відповідно до
встановлених законом підвідомчості та
підсудності справ.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
третейські суди» третейські суди
можуть розглядати будь-які справи, що
виникають з цивільних і господарських
правовідносин, за винятком справ,
однією із сторін в яких є орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, державна установа або
орган, казенне підприємство.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як вбачається із рішення Франківського
районного суду м. Львова від 14 жовтня 2008
року згідно листа ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» №
1104/2996 від 08.08.2008 року будинок АДРЕСА_1
був зареєстрований на праві власності
в цілому за місцевими радами на
підставі рішення Радянського
райвиконкому м. Львова від 26.05.1987 року №
271. Окремо право власності на
приміщення творчої майстерні площею 40,6
м.кв. під літ. 9-1-9-5 у даному будинку не
реєструвалося.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК
України власником квартири у дво- або
багатоквартирному житловому будинку
належить на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке
обслуговує більше однієї квартири, а
також споруди, будівлі, які призначені
для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

Згідно із положеннями ст. 10 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» власники квартир
багатоквартирних будинків є
співвласниками допоміжних приміщень
будинку, технічного обладнання,
елементів зовнішнього благоустрою і
зобов'язані брати участь у загальних
витратах, пов'язаних з утриманням
будинку і прибудинкової території
відповідно до своєї частки у майні
будинку. Допоміжні приміщення
передаються у власність
квартиронаймачів безоплатно і окремо
приватизації не підлягають.

Згідно рішення Конституційного Суду
України від 02.03.2004 року (№4-рп/2004)
допоміжні приміщення (підвали, сараї,
кладочки, горища, колясочні та ін.)
передаються безплатно у спільну
власність громадян одночасно з
приватизацією ними квартир
багатоквартирних будинків.
Підтвердження права власності на
допоміжні приміщення не потребує
здійснення додаткових дій, зокрема
створення об'єднання співвласників,
вступу до нього, тощо.

Відповідно до п. 7 ст. 6 Закону України
"Про третейські суди", третейські суди,
в порядку, передбаченому цим законом,
можуть розглядати будь - які справи, що
виникають із цивільних та
господарських правовідносин, за
винятком справ, які відповідно до
закону підлягають вирішенню виключно
судами загальної юрисдикції або
Конституційним Судом України.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 51 цього ж
Закону, рішення третейського суду може
бути оскаржене та скасоване лише у
разі, якщо справа, по якій прийнято
рішення третейського суду, не
підвідомча третейському суду
відповідно до закону.

За правилами ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Однак, спірним рішенням третейського
суду вирішено спір стосовно нерухомого
майна та визнання права власності, не
дивлячись на те, що відповідачем не
зазначено орган у комунальній
власності якого знаходиться спірне
майно, а справи зазначеної категорії,
належить розглядати місцевим судам
загальної юрисдикції.

В силу положень ст. ст. 107, 114 ЦПК України,
встановлено правила виключної
підсудності, згідно яких розгляд справ
у спорах, що виникають з приводу
нерухомого майна, законом віднесено
саме до підвідомчості місцевих судів
загальної юрисдикції за
місцезнаходженням спірного майна чи
основної його частини.

За положенням п. 1 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України,
рішення третейського суду може бути
скасовано у разі якщо справа, в якій
прийнято рішення третейського суду, не
підвідомча третейському суду
відповідно до закону.

Справа, в якій прийнято спірне рішення
третейського суду, не підвідомча
третейському суду відповідно до
закону, тому суд у відповідності до п. 1
ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України та п. 1 ч. 3 ст. 51
Закону України "Про третейські суди"
вбачає наявність підстав для їх
скасування.

Відповідно до ст. 389-6 ЦПК України, за
наслідками розгляду справи про
оскарження рішення третейського суду
суд постановляє ухвалу за правилами,
встановленими цим Кодексом для
ухвалення рішення.

Відповідно до п. 7 ст. 389-4 ЦПК України,
ухвала суду про скасування рішення
третейського суду або про відмову в
його скасуванні може бути оскаржена у
порядку, визначеному цим Кодексом для
оскарження рішення суду першої
інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 389-1, 389-4 - 389-6 ЦПК України та Закону
України "Про третейські суди",

ухвалив:

Заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_2 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа
ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» про визнання
незаконним та скасування рішення
третейського суду задоволити повністю.

Скасувати рішення Постійно діючого
Третейського суду при УНК МТП від 18.02.2009
року (справа № 27/08) за позовом ОСОБА_8 до
відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «А-Спектр» м.
Дрогобич - третя особа: ОКП ЛОР «БТІ та
ЕО», м. Львів про визнання недійсним
договору та визнання права власності,
яким було визнано недійсним укладений
між ОСОБА_8 та ТзОВ «А-Спектр»
Попередній договір від 20.11.2008 року,
визнано право власності ОСОБА_8 на
житлову квартиру в будинку АДРЕСА_1
загальною площею 122,2 кв.м. в частині
нежитлового підвального приміщення
площею 40,6 кв.м.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Львівської області
через Залізничний районний суд м.
Львова шляхом подання в десяти денний
строк з дня її проголошення
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
(підпис)

З оригіналом згідно

Суддя
Галайко Н.М.