№ 201/2219/14 ц
провадження 2/201/993/2014
УХВАЛА

25 грудня 2014 року
Жовтневий районний
суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Кодріній О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
клопотання відповідача про
призначення судової медичної
експертизи по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
додаткових витрат на утримання
неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19 лютого 2014 року звернулася до
суду з позовною заявою до відповідача
ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат
на утримання неповнолітньої дитини,
позовні вимоги уточнювалися.

В ході судового засідання
відповідач зі своїм представником
звернувся до суду з клопотанням про
забезпечення доказів шляхом
призначення судової медичної
експертизи з метою реального
встановлення захворювань дитини, на
утримання якої позивачка ставить
питання про стягнення додаткових
коштів.

Позивач вважав клопотання
необґрунтованим і просив в його
задоволенні відмовити.

З’ясувавши думку сторін і учасників
судового засідання, перевіривши
матеріали справи та клопотання
відповідача, суд вважає можливим в
задоволенні клопотання відмовити,
оскільки це клопотання про призначення
такої експертизи протирічить
матеріалам справи, суті і предмету
спору, не проведено аналіз доказів, що є
в матеріалах справи, оцінка доказів
судом буде проведена при винесенні
рішення.

Клопотання відповідача про
призначення експертизи не може бути
задоволене ще і тому, що запропоновано
проведення в Комунальному закладу
«Дніпропетровське обласне бюро
судово-медичної експертизи», а чим це
конкретно обумовлено – не вказано;
також не вказано, чому вказану
експертизу потрібно проводити не за
територіальністю виконання експертним
закладом судових експертиз за ухвалами
судів м. Дніпропетровська – ДНІІСЕ
(профільність, наявність ліцензії,
свідоцтво конкретного спеціаліста,
відсутність тут відповідних
спеціалістів, можливо були відводи
експертів чи інш.), а чомусь в КЗ
«Дніпропетровське обласне бюро
судово-медичної експертизи», не
надавши відповідних документів, що
саме цей заклад може проводити саме
таку експертизу.

Суд вважає, що задоволення клопотання
може унеможливити проведення самої
експертизи, буде викликати численні
клопотання різних експертів про
надання додаткових матеріалів і
доказів (ці докази відомі /картки,
виписки, епікризи/, але чомусь стороною
не вказані) та інш., що призведе до
затягування розгляду в справі і
порушення термінів її розгляду. Суд не
повинен за сторону шукати, витребувати
і надавати необхідні одній із сторін
докази чи документи.

Заявник посилається на ст. 145 ЦПК
України – обов’язкове призначення
експертизи, але вказане є помилковим,
оскільки в позові і вимогах не стоїть
питання про характер і ступінь втрати
здоров’я, про пошкодження здоров’я,
інвалідність чи інш. в цьому сенсі;
питання поставлене лише про періодичні
і тимчасові захворювання
неповнолітньої дитини під час її
природного росту і розвитку та
додаткові витрати на це лікування саме
батьків.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Справа по суті заслухана, матеріали
справи досліджені, пояснення сторін
були, розглянуто всі клопотання, інших
доказів не надано. Таким чином
обґрунтованих підстав на підтримку
клопотання не надано, а тому в його
задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 57, 58, 60, 133, 135, 143, 168, 208-210,
293 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання
відповідача про призначення судової
медичної експертизи по цій цивільній
справі відмовити.

Суддя -