Номер провадження: 22-ц/785/8716/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Дрішлюка А.І.,
Цюри Т.В.,

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 30 травня 2013 року по справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства
з обмеженою відповідальністю «Надія»
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

ПАТ «ОТП Банк» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ «Надія»
про стягнення заборгованості за
кредитним договором № CL-506/013/2008 від
24.06.2008 року у розмірі 773470,29 грн., а також
витрати по сплаті державного у розмірі
1700 грн. та витрати на ІТЗ в розмірі 120
грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилався на те, що відповідно
до укладеного кредитного договору №
CL-506/013/2008 від 24.06.2008 року ОСОБА_2 отримав
кредит в розмірі 94645 дол. США.

В забезпечення виконання взятих
зобов'язань позичальника, що
випливають з кредитного договору,
укладені договори поруки № SR-506/013/2008/2 з
ОСОБА_3, та ТОВ «Надія» № SR-506/013/2008/1
згідно з якими поручителі
зобов'язуються солідарно відповідати
перед банком у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання
зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним
договором.

У зв'язку з тим, що відповідачі належним
чином свої обов'язки не виконують,
станом на 03.09.2009 року виникла
заборгованість перед позивачем, у
розмірі 97754,60 доларів США, що всього за
курсом НБУ становить 773470,29 грн., що
складається з: залишок заборгованості
за кредитом - 82662,80 доларів США,
заборгованість за відсотками - 6210,63
доларів США; пеня за прострочення
виконання зобов'язань з 24.10.2008 року по
26.08.2009 року - 8881,17 долари США; штрафні
санкції - 75 грн.

Згідно з умовами договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
№б/н від 29.04.2010 року та договору
відступлення прав б/н від 30.04.2010 року
ТОВ "ОТП Факторинг Україна" є
правонаступником ПАТ "ОТП Банк".

Заочним рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 30.05.2013 року
задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг
Україна». Стягнуто в солідарному
порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ «Надія» на
користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
суму заборгованості за кредитним
договором № CL-506/013/2008 від 24.06.2008 року у
розмірі 97754,60 доларів США, що всього за
курсом НБУ становить 773470,29 грн.
Вирішено питання щодо судових витрат.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 26.07.2013 року залишено без
задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд
вищезазначеного заочного рішення.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 24.09.2013 року виправлено
описку у вступній частині заочного
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 30.05.2013 року.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить заочне рішення скасувати,
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг
Україна».

В судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_2 повторно не з'явився,
повідомлявся у встановленому законом
порядку про час та місце розгляду
справи, судова повістка направлялася
йому за двома адресами, наявними в
матеріалах справи: направлена за
місцем його реєстрації повернулася із
позначкою про те, що адресат не з'явився
за її отриманням, а направлена за
адресою, зазначеною ним в апеляційній
скарзі як місце проживання,
повернулася із позначкою, що він за
зазначеною адресою не проживає, що є
належним повідомленням в розумінні
ст.76 ЦПК України.

Судова повістка також направлялась
представнику ОСОБА_2 ОСОБА_8, але він не
з'явився за її отриманням, в судове
засідання не з'явився.

Відповідачі ОСОБА_3, ТОВ «Надія»
повторно не з'явилися в судове
засідання, у передбачений законом
спосіб повідомлялися про час та місце
розгляду справи.

Представник позивача Зауліна О.Г.
вважала апеляційну скаргу не
обґрунтованою, просила відмовити в її
задоволенні.

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах, заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що
за умовами кредитного договору №
CL-506/013/2008 від 24.06.2008 року ОСОБА_2 отримав
кредит в розмірі 94645 дол. США.

Відповідно до договорів поруки №
SR-506/013/2008/1 та № SR-506/013/2008/2 ОСОБА_3 та ТОВ
«Надія» взяли на себе солідарне
зобов'язання перед банком відповідати
по зов'язанням позичальника, які
виникли між банком та позичальником на
підставі кредитного договору № CL
-506/013/2008 від 24.06.2008р.

Про необхідність погашення боргу
відповідачів повідомляли досудовими
вимогами від 27.10.2009 року на адресу
ОСОБА_3, від 27.10.2009 року на адресу ОСОБА_2,
від 07.12.2009 року на адресу ТОВ «Надія».

Розрахунок боргу свідчить про те, що
станом на 03.09.2009 року виникла
заборгованість перед позивачем, у
розмірі 97754,60 доларів США, що всього за
курсом НБУ становить 773470,29 грн., що
складається з: залишок заборгованості
за кредитом - 82662,80 доларів США,
заборгованість за відсотками - 6210,63
доларів США; пеня за прострочення
виконання зобов'язань з 24.10.2008 року по
26.08.2009 року - 8881,17 долари США; штрафні
санкції - 75 грн.

Згідно з умовами договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
№б/н від 29.04.2010 року та договору
відступлення прав б/н від 30.04.2010 року
ТОВ "ОТП Факторинг Україна" є
правонаступником ПАТ "ОТП Банк".

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
зобов'язання мають виконуватися у
передбачений законом строк і факт їх
невиконання є підставою для стягнення
боргу в судовому порядку.

Такий висновок суду відповідає
фактичним обставинам у справі,
ґрунтується на законі.

Факт укладання кредитного договору
підтверджений письмовим доказом -
кредитним договором, сума боргу
підтверджується договором та
відповідним розрахунком боргу (а.с.5-8,13),
не спростована належними та
допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що за
рахунок належного ОСОБА_2 автомобіля
марки АУДІ, 2008 року випуску, був
погашений борг перед банком до уваги не
приймаються, оскільки доказів про
погашення боргу за рахунок майна не
надано.

З матеріалів справи видно, що 12 квітня
2010 року в порядку виконання
виконавчого напису нотаріуса №2072,
виданого 20 березня 2010 року приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
був затриманий автомобіль, належний
ОСОБА_2, який перебував у заставі банка
через укладання кредитного договору
(а.с.31-35).

Проте рішенням Господарського суду
Одеської області від 05.04.2013 року
вищезгаданий виконавчий напис було
скасовано, та постановою державного
виконавця Малиновського ВДВС
Одеського міського управління юстиції
26.06.2013 року виконавче провадження з
примусового виконання напису про
звернення стягнення на автомобіль було
закінчено, припинено чинність арешту
майна боржника та скасовані інші
заходи примусового виконання рішення.

Доказів того, що виконавчий напис був
виконаний до його скасування також не
надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що
ОСОБА_2 не отримував кредит за
кредитним договором, підтвердженням
чому є ухвала Малиновського районного
суду м.Одеси від 20 травня 2014 року про
отримання коштів ТОВ «Надія», не дають
підстав для скасування рішення суду,
виходячи з наступного.

Ухвалою Малиновського районного суду
м.Одеси від 20 травня 2014 року
встановлено, що, діючи з єдиним наміром
на отримання кредитних коштів установи
за сприянням співробітників ТОВ
«Надія», ОСОБА_7 за письмовою змовою з
фінансовим директором ОСОБА_3,
використовуючи довіру заступника
технічного директора ТОВ «Надія»
ОСОБА_2, переконали останнього в
необхідності оформлення кредиту на
його ім'я в кредитній установі з метою
отримання коштів, необхідних для
розвитку, зазначивши при цьому, що саме
він буде здійснювати розрахунки з
банківською установою та виступати
стороною за кредитним договором.
Отримавши згоду ОСОБА_2 на укладення
кредитного договору, ОСОБА_7 надала на
підпис ОСОБА_2 фіктивний договір
купівлі - продажу автомобіля. В
подальшому спільно із ОСОБА_2 ОСОБА_3,
ОСОБА_7 прибули до АКБ «Укрсоцбанк», де
у той же день уклали кредитний договір.
Отримані ОСОБА_2 кредитні кошти відразу
у приміщенні банківської установи були
передані ОСОБА_3

Таким чином, встановленим є факт
підписання та укладання кредитного
договору із ОСОБА_2, отримання ним
коштів, а тому з часу отримання він мав
право розпорядитися ними на власний
розсуд, в тому числі, шляхом передачі
іншими особам.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Виходячи з презумпції правомірності
правочину (ст. 204 ЦК України), правових
підстав вважати встановленим факт не
отримання коштів ОСОБА_2 неможливо, і
підстав для відмови у задоволенні
позову про стягнення коштів не має.

В свою чергу, ОСОБА_2 не позбавлений
права на звернення із позовом про
визнання кредитного договору
недійсним, що надасть можливість
перегляду зазначеного рішення суду в
передбаченому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги про
порушення судом норм процесуального
права, оскільки суд не залишив позов
без розгляду за наявності кількох
неявок в судове засідання представника
позивача є неспроможними, оскільки з
матеріалів справи видно, що позивач
надав заяву про розгляд справи за його
відсутності (а.с.115), а тому суд був
зобов'язаний вирішити справу по суті.

Інші недоліки рішення, зокрема
недостатня обґрунтованість висновків
на їх правильність не вплинула, тому не
може бути підставою для скасування
рішення суду.

За таких обставин доводи апеляційної
скарги не спростовують правильність
висновку суду, тому апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін.

Керуючись
ст.ст.304,п.1ч.1ст.307,308,313,314,315,317,319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 30 травня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: