________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2-р/520/39/14
УХВАЛА

01.12.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді Літвінової І.А.

секретар судового засідання -
Монастирська Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Одесі заяву
ОСОБА_1 про роз'яснення заочного
рішення Київського районного суду
міста Одеси від 28.04.2014 року по цивільній
справі № 520/17609/13-ц за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання майна спільною
власністю подружжя та визнання права
власності,

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2014 року до Київського
районного суду міста Одеси надійшла
заява ОСОБА_1 з вимогою роз'яснити
заочне рішення Київського районного
суду міста Одеси від 28.04.2014 року по
цивільній справі № 520/17609/13-ц за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна
спільною власністю подружжя та
визнання права власності.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що
вказане судове рішення для нього є
незрозумілим, у зв'язку з чим просить
суд роз'яснити, яка частина нерухомого
майна належить йому на праві власності.

У судовому засіданні представник
заявника заяву підтримав, просив її
задовольнити.

ОСОБА_2, як заінтересована особа, до
судового засідання не з'явилась,
причини неявки не повідомила.

Дослідивши матеріали справи та заяву
ОСОБА_1, суд не вбачає підстав для її
задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в грудні 2013 року
ОСОБА_2 звернулася до Київського
районного суду м. Одеси із позовною
заявою до ОСОБА_1, якою просила визнати
квартиру АДРЕСА_1 спільною власністю
подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1, та визнати
за собою право власності на 1/2 частини
вказаної квартири.

Заочним рішення Київського районного
суду міста Одеси від 28.04.2014 року по
цивільній справі № 520/17609/13-ц вказані
вимоги ОСОБА_2 було задоволено у
повному обсязі та визнано квартиру
АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю
ОСОБА_1 та ОСОБА_2; визнано за ОСОБА_2
право власності на 1/2 частини вказаної
квартири.

В апеляційному порядку позивачем
рішення не оскаржувалось, заява про
перегляд заочного рішення від
відповідача не надходила.

Як пояснив у судовому засіданні
представник заявника, ОСОБА_1, вважаючи,
що на підставі вказаного рішення суду
йому на праві власності належить інша ?
частина спірної квартири, він
звернувся до Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
з метою зареєструвати виникле право
власності на нерухоме майно. Проте у
цьому заявнику було відмовлено через
відсутність у резолютивній частині
рішення пункту щодо визнання за ним
права власності на ? частини спірної
квартири.

З наведеного вбачається, що фактично
заявник просить не роз'яснити рішення
суду, а встановити ухвалою суду під
виглядом роз'яснення рішення факт
належності йому на праві власності ?
частини квартири АДРЕСА_1.

Тобто заявник, нехтуючи правом
звернення до суду в порядку позовного
провадження, намагається ухвалою суду
замінити правовстановлюючий документ,
звертаючись до суду із вимогами
роз'яснити цілком зрозуміле рішення.

Заявником не враховане, що ухвала суду
про роз'яснення рішення суду не є
правочином, який вчинюється за
загальними правилами цивільного
законодавства.

Суд не роз'яснює рішення суду, якщо воно
за своїм змістом є зрозумілим та таким,
яке може бути виконаним у
відповідності до закону, якщо воно
остаточно вирішує спір за позовними
вимогами, заявленими позивачем. Ухвала
суду про роз'яснення рішення не може
вирішувати питання про права і
обов'язки сторін, які можуть виникнути
у майбутньому, а також стосуватися прав
і обов'язків інших юридичних чи
фізичних осіб, які не беруть участі у
справі. Роз'яснення рішення суду
неможливе і в тих випадках, коли ті чи
інші відносини одночасно врегульовані
законом і не можуть змінюватись
волевиявленням сторін. Рішення суду,
яке підлягає роз'ясненню, повинно
безпосередньо стосуватися предмета
позову, що виключає зазначення в ухвалі
дій, коштів чи майна, які не відносилося
до предмету спору.

Крім цього, встановлення
можливості оформити право власності у
запропонованому заявником порядку,
призведе до спрощення порядку визнання
права власності на нерухоме майно і
фактично позбавить державу надходжень
до бюджету і пенсійного фонду
(обов'язкових платежів).

Частинами 1 та 2 ст. 221 ЦПК України
передбачено, якщо рішення суду є
незрозумілим для осіб, які брали участь
у справі, або для державного виконавця,
суд за їхньою заявою постановляє
ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення,
не змінюючи при цьому його зміст.
Подання заяви про роз'яснення рішення
суду допускається, якщо воно ще не
виконане або не закінчився строк,
протягом якого рішення може бути
пред'явлено до примусового виконання.

Згідно з ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Диспозитивність - це надання особам,
які беруть участь у справі, можливості
вільно розпоряджатися своїми
матеріальними та процесуальними
правами на власний розсуд.

Зміст принципу диспозитивності
полягає зокрема в тому, що суд не
повинен виходити за межі вимоги сторін.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 з урахуванням
наведених вище норм ЦПК України, суд не
вбачає підстав для роз'яснення
судового рішення, яке прийнято в межах
заявлених позивачем ОСОБА_2 позовних
вимог та є зрозумілим.

Керуючись ст.ст. 208-210, 221, 293 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про
роз'яснення заочного рішення
Київського районного суду міста Одеси
від 28.04.2014 року по цивільній справі №
520/17609/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання майна спільною власністю
подружжя та визнання права власності -
відмовити.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після розгляду скарги
апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через Київський
районний суд міста Одеси шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення ухвали,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом п'яти днів з дня отримання
копії цієї ухвали.

Суддя
Літвінова І. А.