У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області у складі:

Головуючого судді Василевича В.С.

Суддів: Малько О.С., Бондаренко
Н.В.

при секретарі Пиляй І.С.

з участю
позивачки ОСОБА_1, відповідача

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Дубенського міськрайонногосуду від 31
жовтня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру
аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дубенського
міськрайонного суду від 31 жовтня 2012
року даний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини
ОСОБА_4 в розмірі 600 грн. щомісячно, але
не менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Стягнуто з ОСОБА_2 в прибуток
держави 243 грн 60 коп.судового збору.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність
та необгрунтованість рішення суду
через порушення норм матеріального
права та неповне з'ясування обставин,
що мають значення для справи.

Зазначає, що зменшуючи розмір
аліментів з 800 грн. до 600 грн. місцевий
суд помилково вважав доведеними
обставини, що свідчать про зміну
матеріального стану позивача. Однак
матеріали справи містять лише докази
зміни його сімейного стану, жодних
доказів щодо зменшення прибутків,
погіршення свого матеріального стану,
або ж незадовільного стану здоров»я
ОСОБА_2 суду не надав.

Вважає неправомірним та таким, що
порушує принцип справедливості,
покликання суду у рішенні на те, що на
утриманні у відповідача є ще одна
малолітня дитина, оскільки зменшення
розміру аліментів призведе до того, що
діти, яким гарантовані рівні права
опиняться у нерівних умовах.

________________________________________________________________________
________

Справа № 559/2266/14-ц
Головуючий в 1 інстанції:
Тростянчук Г.Г.

Провадження № 22-ц/787/2458
Доповідач: Василевич В.С.

Крім того, судом не враховано, що
дружина позивача отримує допомогу при
усиновленні дитини,

що свідчить про відсутність підстав
для зменшення розміру аліментів на 12-
ти річного сина, потреби на утримання й
розвиток якого лише зростають.

Зазначає, що позивач не надав
належних доказів в обґрунтування своїх
вимог, а покликання на те, що він
припинив свою підприємницьку
діяльність не свідчать про погіршення
його матеріального стану.

Крім того, всупереч заявленому
відповідачкою у суді першої інстанції
клопотанню, суд не з»ясував дійсних
обставин справи, а саме майнового стану
позивача.

По наведених підставах
відповідач просить рішення скасувати
та відмовити позивачу у позові про
зменшення розміру аліментів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі і
з"явились в судове засідання,
перевіривши подані докази та доводи
відповідача, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач є батьком ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на
утриманні матері. Позивач
працездатний, має задовільний стан
здоров»я, працює на посаді
лікаря-стоматолога у КЗ «Дубенському
будинку-інтернаті для громадян
похилого віку та інвалід» на 0, 5 ставки,
що становить неповних три робочих дні.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції правильно
виходив з того, що оскільки позивач
припинив свою підприємницьку
діяльність, змінився його сімейний
стан, тому наявні підстави для
зменшення розміру аліментів.

З таким висновком суду погоджується
колегія суддів.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір
аліментів, визначений судовим рішенням
або за домовленістю між батьками, суд
може змінити за позовом платника або
одержувачем аліментів у зв»язку із
зміною матеріального чи сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров»я когось із них.

Звертаючись із позовом про
зменшення розміру аліментів, позивач
на підтвердження зміни матеріального
стану подав довідку про заробітну
плату КЗ «Дубенський будинок - інтернат
для громадян похилого віку та
інвалідів « РОР з 01 .11.2013 по 30.04.2014 року
(а.с. 10).

Матеріали справи містять копію
повідомлення про проведення державної
реєстрації припинення підприємницької
діяльності фізичної особи -підприємця
ОСОБА_2, (а.с. 9).

Крім того, у позивача змінився сімейний
стан, у новій сім»ї на утриманні є
малолітня дитина (а.с.6).

Відповідно до вимог ст. ст. 10, ст.59- 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що
у позивча є додаткові заробітки, у ході
судового розгляду як у місцевому суді,
так і в суді апеляційної інстанції не
знайшли свого підтвердження належними
та допустими доказами, а тому не можуть
бути прийняті до уваги.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що судом першої інстанції
були правильно, всебічно встановлені
обставини справи, характер
правовідносин, які виникли між
сторонами та застосовано правові
норми, які підлягали застосуванню при
вирішенні даного спору, в зв'язку із чим
рішення підлягає залишенню без змін, як
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, ст. ст.313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Дубенського
міськрайонного суду від 31 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з
набрання нею чинності.

Головуючий
Василевич В.С.

Судді :
Малько О.С.

Бондаренко Н.В.