Справа № 182/4834/14-ц
Провадження № 2/0182/2886/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді
Шестакової З.С.

при секретарі -
Пометій Є.Т.

за участю: представника позивача -
Крихта О.А.

відповідача -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Нікополі
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальності
„Базавлук" до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної шкоди, завданої
дорожньо-транспортною пригодою, суд

встановив:

Позивач Товариство з обмеженою
відповідальності „Базавлук" (далі - ТОВ
„Базавлук") звернулося до суду з
позовом до відповідача про
відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної в результаті
дорожньо-транспортної пригоди (далі
ДТП).

Свої вимоги мотивує тим, що автомобіль
ГАРЗ СС 3309, реєстраційний НОМЕР_2, 2011
року випуску, зареєстрований за ТОВ
„Базавлук".

З 15 жовтня 2008 року відповідач ОСОБА_2
працював водієм ТОВ „Базавлук".

18 квітня 2014 року біля 11-30 год.
відповідач від керівника ТОВ
„Базавлук" отримав завдання
повертатися на базу підприємства в с.
Шолохове. Однак, ігноруючи наказ
директора, порушуючи правила
внутрішнього трудового розпорядку,
ОСОБА_2 на базу в назначений час не
повернувся, самовільно прийняв рішення
завантажити автомобіль посівним
матеріалом у позаурочний час о 13-00 год.
замість 17-00 год. вечора, та відклонився
від належного маршруту з метою
подальшого самовільного використання
автомобіля підприємства ГАРЗ СС 3309,
реєстраційний НОМЕР_2, в особистих
цілях для поїздки на ставок для ловлі
риби.

В цей же день, 18 квітня 2014 року, о 14-00 год.
в Нікопольському районі, на польовій
дорозі 450 м від автодороги „Шолохове -
Миронівка", ОСОБА_2, керуючи автомобілем
ГАРЗ СС 3309, реєстраційний НОМЕР_2, під
час руху відволікся від керування,
внаслідок чого виїхав за межі проїзної
частини та допустив перекидання
автомобіля, чим порушив п. 2.3 „б"
„Правил дорожнього руху України".

У результаті ДТП автомобіль
позивача отримав механічні
пошкодження, у вигляді: перекосу,
вм'ятини, злому каркасу кабіни у зборі;
злому радіатору водяного; розбиті
вентилятор радіатору (крильчатка),
дзеркало заднього виду, скло вітрове,
обліцовочна решітка, повторювач
повороту на крилі; зігнутий борт
боковий правий та лівий.

Відповідно до висновку експерта -
автотоварознавця розмір матеріальної
шкоди складає 71 862,58 грн.

Також, внаслідок перекидання
автомобіля ГАРЗ СС 3309, реєстраційний
НОМЕР_2, розірвалися та розсипалися на
землю 5 одиниць посівного матеріалу,
які знаходилися в кузові. Для
подальшого використання посівний
матеріал не придатний, так як змішаний
із землею, камінцями, мастилом та
дизпаливом з перевернутої машини.
Вартість посівного матеріалу складає 10
920 грн.

Спочатку, позивач обґрунтовував свої
позовні вимоги тим, що ДТП сталося з
вини відповідача внаслідок порушення
ним трудових обов'язків, що спричинило
завдання матеріальної

шкоди ТОВ „Базавлук", тому відповідно
до вимог статей 130, 134 пунктів 1, 2 КЗпП
України, ОСОБА_2 повинен відшкодувати
підприємству матеріальну шкоду у
повному розмірі шкоди.

Згодом позивач уточнив свої позовні
вимоги та зважаючи на те, що ОСОБА_2 під
час ДТП самовільно використовував в
особистих цілях автомобіль ГАРЗ СС 3309,
реєстраційний НОМЕР_2, що належить
підприємству, просив суд стягнути з
відповідача заподіяну ТОВ „Базавлук"
шкоду у повному обсязі із
застосуванням норм цивільного
законодавства, а саме статей 1166, 1192 ЦК
України. При цьому просив стягнути з
відповідача на користь підприємства
розмір збитків, визначених відповідно
до реальної вартості виконаних робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженого автомобіля, та вартість
посівного матеріалу.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ТОВ
„Базавлук" не визнав та суду показав,
що дійсно 18 квітня 2014 року о 14-00 год.
відбулося ДТП з його вини. Однак,
договір про повну матеріальну
відповідальність з ним був укладений
протиправно, оскільки посада водія не
відноситься до Переліку посад і робіт,
які безпосередньо зв'язані із
зберіганням, обробкою, продажем
(відпуском), перевезенням або
застосуванням у процесі виробництва
переданих їм цінностей та затверджених
в порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України. Також, він не давав
згоду на переведення його на посаду
водія-експедитора, не був належним
чином ознайомлений з наказом про його
переведення від 31 січня 2014 року та
вперше дізнався про перевід лише під
час розгляду справи.

Тому вважає, що відповідати перед
позивачем він повинен із застосуванням
норм трудового законодавства в межах
свого середньомісячного заробітку,
оскільки він знаходився у трудових
відносинах з ТОВ „Базавлук" та в цей
день використовував автомобіль ГАРЗ СС
3309, реєстраційний НОМЕР_2, для виконання
своїх трудових обов'язків. Так, біля 11-30
год. він отримав від директора ТОВ
„Базавлук" ОСОБА_4 завдання
завантажити автомобіль посівним
матеріалом для заправки великої
сівалки та відвезти його на поле до
сіялки. Він завантажив автомобіль
посівним матеріалом та по дорозі до
поля відволікся від керування,
внаслідок чого виїхав за межі проїзної
частини та допустив перекидання
автомобіля. З сумою матеріального
збитку, завданого власникові
автомобіля, визначеного експертом,
погоджується.

Також, відповідач не спростовував той
факт, що в його автомобілі була жива
риба, однак він її зловив раніше на
стовку, який знаходиться недалеко від
поля.

Просив суд в позові ТОВ „Базавлук"
відмовити.

Заслухавши думку сторін, вивчивши
матеріали справи, оглянувши
адміністративну справу № 3/0182/711/2014
(провадження № 182/3722/14-п) на водія ОСОБА_2
за ст. 124 КпАП України, суд приходить до
наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка заподіяла шкоду,
звільняється від його відшкодування,
якщо доведе, що шкода заподіяна не по
його провині.

Як встановлено судом та
підтверджується постановою судді
Нікопольського міськрайонного суду
від 16 травня 2014 року по
адміністративній справі № 3/0182/711/2014
(провадження № 182/3722/14-п) про
притягнення до адміністративній
відповідальності ОСОБА_2, 18 квітня 2014
року, о 14-00 год. в Нікопольському районі,
на польовій дорозі 450 м від автодороги
„Шолохове - Миронівка", ОСОБА_2, керуючи
автомобілем ГАРЗ СС 3309, реєстраційний
НОМЕР_2, під час руху відволікся від
керування, внаслідок чого виїхав за
межі проїзної частини та допустив
перекидання. Автомобіль отримав
механічні пошкодження. Своїми діями
ОСОБА_2 порушив п. 2.3 „б" „Правил
дорожнього руху України".

Відповідно до Схеми місця ДТП з
переліком видимих (зовнішніх)
пошкоджень транспортного засобу у
наслідок ДТП, автомобіль ГАРЗ СС 3309,
реєстраційний НОМЕР_2, який належить
ТОВ „Базавлук" має зовнішні механічні
пошкодження: деформовані два передніх
крила капоту кузову, рама лівого борту,
розбито дзеркало заднього виду, лобове
скло, борт боковий правий та лівий,
обліцовочна решітка.

Схема місця ДТП з переліком видимих
(зовнішніх) пошкоджень транспортного
засобу внаслідок ДТП від 18 квітня 2014
року складалась в присутності водія
ОСОБА_2 На час складання схеми ніяких
заяв, зауважень, заперечень стосовно
складання протоколу та об'єму

механічних пошкоджень автомобіля ГАРЗ
СС 3309, реєстраційний НОМЕР_2, від ОСОБА_2
не надходило.

При проведенні автотоварознавчого
дослідження автомобіля ГАРЗ СС 3309,
реєстраційний НОМЕР_2, 24 квітня 2014 року
в присутності представника ТОВ
„Базавлук" ОСОБА_5 було встановлено, що
даний автомобіль отримав механічні
пошкодження а саме, кабіна у зборі -
перекіс, вм'ятини, злом каркасу;
дзеркало заднього виду - розбито;
радіатор водяний - злом; вентилятор
радіатору (крильчатка) - розбита; скло
вітрове - розбито; обліцовочна решітка -
розбита; повторювач повороту на крилі -
розбитий; борт боковий правий та лівий -
зігнутий (а.с.88-96).

Сума матеріального збитку, завданого
власникові в результаті пошкодження
автомобіля ГАРЗ СС 3309, реєстраційний
НОМЕР_2, на дату оцінки складає 71 862,58
грн.

Під час судового засідання відповідач
ОСОБА_2 погодився з визначеною сумою
збитків.

Зіставивши схему місця ДТП з переліком
видимих (зовнішніх) пошкоджень
транспортного засобу внаслідок ДТП від
18 квітня 2014 року та висновок
автотоварознавчого дослідження
автомобіля ГАРЗ СС 3309, реєстраційний
НОМЕР_2, від 03 травня 2014 року за № 152, суд
приходить висновку, що зовнішні
механічні пошкодження автомобіля ГАРЗ
СС 3309, реєстраційний НОМЕР_2, ідентичні.
Тому у суду не викликає сумніву той
факт, що дані пошкодження автомобіль
ГАРЗ СС 3309, реєстраційний НОМЕР_2,
отримав під час ДТП, яке сталося 18
квітня 2014 року.

У судових засіданнях відповідач ОСОБА_2
не спростовував той факт, що 18 квітня 2014
року автомобіль ГАРЗ СС 3309,
реєстраційний НОМЕР_2, який належить
ТОВ „Базавлук", одержав дані
пошкодження внаслідок перекидання
автомобіля на польовій дорозі 450 м від
автодороги „Шолохове - Миронівка".

З урахуванням викладених обставин, суд
вважає, що в даній ДТП е наявність вини
водія ОСОБА_2 внаслідок порушення ним п.
2.3 „б" „Правил дорожнього руху
України", яка була встановлена
постановою судді Нікопольського
міськрайонного суду від 16 травня 2014
року в справі про адміністративне
правопорушення № 3/0182/711/2014 (провадження
№ 182/3722/14-п) на водія ОСОБА_2

До того ж, відповідно до вимог ч. 4 ст. 61
ЦПК України вирок у кримінальній
справі, що набрав законної сили, або
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанова суду з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою та не підлягають додатковому
доказуванню.

Таким чином, суд вважає, що шкода майну
позивача ТОВ „Базавлук" заподіяна з
вини відповідача ОСОБА_2, дії якого були
неправомірними.

Судом не встановлені обставини, які
звільняють відповідача від
відповідальності за заподіяну шкоду.

Також, ОСОБА_2 не довів факт, що шкода
автомобілю ГАРЗ СС 3309, реєстраційний
НОМЕР_2, заподіяна не з його вини.

В даній дорожній ситуації в діях водія
ОСОБА_2 вбачається невідповідності
вимогам п. 2.3 „б" „Правил дорожнього
руху України", які з технічної точки
зору знаходяться в причинному зв'язку з
даною ДТП.

Оцінюючи на підставі всебічного,
повного, об'єктивного та
безпосереднього дослідження наявних у
справі доказів, суд приходить висновку,
що ОСОБА_2, який на час ДТП перебував у
трудових відносинах з ТОВ „Базавлук",
повинен відповідати перед
підприємством за заподіяну йому
матеріальну шкоду за пошкоджений
автомобіль із застосуванням норм
цивільного законодавства. До такого
висновку суд дійшов з наступних
підстав.

ОСОБА_2 з 15 жовтня 2008 року працював
водієм ТОВ „Базавлук" (а.с.5).

Наказом ТОВ „Базавлук" № 17§1 від 01
квітня 2014 року у зв'язку з початком
весняно-польових робіт був змінений
розпорядок дня, відповідно до якого
режим робочого часу визначає: початок
та закінчення робочого дня - з 07-30 год.
до 17-00 год.; перерва - з 12-00 год. до 13-00
год.; у суботу - з 07-30 год. до 14-00 год.;
вихідний день - неділя (а.с.78).

18 квітня 2014 року вранці відповідач був
допущений до управління, був виписаний
подорожній лист № 84 вантажного
автомобіля ГАРЗ СС 3309, реєстраційний
НОМЕР_2, та він отримав завдання щодо
перевезення посівного матеріалу за
маршрутом „Базавлук - Шолохове поля"
(а.с.12,73).

Завантаження посівного матеріалу
проводиться зі складу підприємства за
адресою: Нікопольський район, с.
Шолохове, вул. К.Маркса, 51, два рази на
добу: о 07-30 год. ранку в кількості
посівного матеріалу із розрахунку на
ранкову і денну заправки малої сівалки;
та о 17-00 год. вечора в кількості
посівного матеріалу із розрахунку на
вечірню та ранкову заправку великої
сівалки.

Відповідно до встановленого на ТОВ
„Базавлук" порядку заправки
зазначених сівалок, велика сівалка
заправляється два рази на добу - о 07-00
год. ранку та о 19-00 год. вечора, бо
працює цілодобово. Мала сівалка
заправляється кожні 3,5 години, а саме, о
08-00 год., о 11-30 год., о 15-00 год., та працює
тільки вдень. Дані обставини
підтвердили директор ТОВ „Базавлук"
ОСОБА_4, який був допитаний судом в
якості свідка, та відповідач ОСОБА_2

В перервах між заправками сівалок
водій вантажного автомобіля повинен
повертатися на базу підприємства, яка
розташована за адресою: Нікопольський
район, с. Шолохове, вул. Кооперативна, 1,
та знаходитися там до наступної
заправки відповідно до розпорядку на
підприємстві. Під час судового
засідання відповідач ОСОБА_2 дані
обставини не спростовував.

Біля 11-30 год. 18 квітня 2014 року
відповідачу зателефонував директор
ТОВ „Базавлук" ОСОБА_4 та зобов'язав
його повернутися на базу підприємства
в с. Шолохове, Нікопольського району.
Однак, ОСОБА_2 не виконав зазначене
розпорядження, не прибув на базу на
автомобілі ГАРЗ СС 3309, реєстраційний
НОМЕР_2, та без відповідного дозволу
самовільно прийняв рішення
завантажити автомобіль посівним
матеріалом у позаурочний час о 13-00 год.
замість 17-00 год. вечора.

Під час судового засідання свідок
ОСОБА_6 підтвердила факт завантаження
автомобіля ГАРЗ СС 3309, реєстраційний
НОМЕР_2, закріпленого за ОСОБА_2 у
позаурочний час о 13-00 год. 18 квітня 2014
року. При цьому показала, що в
автомобілі відповідача вона бачила
живу рибину та ОСОБА_2 кудись поспішав,
тому він не довіз її до бази
підприємства в с. Шолохове,
Нікопольського району, як завжди це
роблять водії, висадив її біля току, а
сам поїхав в іншому напрямку.

Доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що
біля 11-30 год. він отримав від директора
ТОВ „Базавлук" ОСОБА_4 завдання не
повернутися до бази, а поїхати
завантажити автомобіль посівним
матеріалом для заправки великої
сівалки, не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні,
оскільки спростовуються показаннями
самого директора ТОВ „Базавлук"
ОСОБА_4, свідка ОСОБА_6 та встановленому
на підприємстві порядку заправки та
роботи сівалок.

Будь-яких доказів згідно ст. 10 ЦПК
України на підтвердження того, що
ОСОБА_2 отримав інше завдання, ніж
зазначав у судовому засіданні директор
ТОВ „Базавлук" ОСОБА_4, відповідачем
суду не надано.

До того ж, судом встановлено та
підтверджується самим ОСОБА_2 той факт,
що під час його роботи всі завдання
відповідачу надавав безпосередньо
директор підприємства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 57 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

В той же час доказів, які б
спростовували позовні вимоги позивача
та доводили заперечення відповідача,
останнім суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд приходить висновку, що
ОСОБА_2 розпорядився своїми правами
щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи те, що відповідно до вимог ч.
4 ст. 60 ЦПК України доказування не
можуть ґрунтуватися на припущеннях,
суд приходить висновку, що ОСОБА_2 18
квітня 2014 року після 11-30 год. умисно з
метою використання автомобіля ГАРЗ СС
3309, реєстраційний НОМЕР_2, в особистих
цілях, не виконав розпорядження
директора ТОВ „Базавлук" повернутися
на базу в с. Шолохове Нікопольського
району, відхилився від завданому йому
маршруту та поїхав на закріпленому за
ним автомобілі в іншому напрямку без
відповідного дозволу.

Таким чином, суд знаходить доведеним
факт самовільного використання 18
квітня 2014 року після 11-30 год.
відповідачем в особистих цілях
автомобіля ГАРЗ СС 3309, реєстраційний
НОМЕР_2, що належить ТОВ „Базавлук", та
факт заподіяння матеріальної шкоди
підприємству під час ДТП не при
виконанні ОСОБА_2 своїх трудових
обов'язків.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму
Верховного Суду від 29 грудня 1992 року №
14 (з подальшими змінами) „Про судову
практику в справах про відшкодування
шкоди, заподіяної підприємствам,
установам, організаціям їх
працівниками" при визначенні розміру
матеріальної шкоди, заподіяної
працівниками самовільним
використанням в особистих цілях
технічних засобів (автомобілів,
тракторів, автокранів і т.п.), що
належать підприємствам, установам,
організаціям, з якими вони перебувають
у трудових відносинах, слід виходити з
того, що така шкода, як заподіяна не
при виконанні трудових (службових)
обов'язків, підлягає відшкодуванню
із застосуванням норм цивільного
законодавства. У цих випадках шкода
відшкодовується у повному обсязі,
включаючи і не одержані
підприємством, установою,
організацією прибутки від
використання зазначених технічних
засобів.

Згідно положень ст. 1192 ЦК України
розмір збитків визначається
відповідно до реальної вартості
втраченого майна на момент розгляду
справи або виконання робіт, необхідних
для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму
Верховного суду України "Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди" від
27.03.1992 р. № 6 (з подальшими змінами), коли
відшкодування шкоди в натурі
неможливо, потерпілому
відшкодовується в повному обсязі
збитки відповідно до реальної вартості
на час розгляду справи ушкодженого
майна, робіт, які необхідно провести,
щоб виправити ушкоджене майно і
усунути інші негативні наслідки у
результаті заподіяної шкоди.

Постановляючи рішення про стягнення на
користь потерпілого відшкодування
вартості майна, що не може
використовуватись за призначенням, але
має певну цінність, суд одночасно
повинен обговорити питання про
передачу цього майна після
відшкодування збитків особі,
відповідальній за шкоду.

Розмір матеріальної шкоди, визначений
спеціалістом автотоварознавцем
(висновок № 152 від 03 травня 2014 року),
складає 71 862,58 грн. (а.с.22-28). Отже, суд
приходить висновку про доцільність
стягнення даної суми з відповідача
ОСОБА_2 на користь ТОВ „Базавлук".

Після відшкодування збитків,
зобов'язати позивача ТОВ „Базавлук"
передати ОСОБА_2 замінені вузли та
деталі автомобіля ГАРЗ СС 3309,
реєстраційний НОМЕР_2.

В той же час, позовні вимоги ТОВ
„Базавлук" про відшкодування завданих
збитків від втраченого посівного
матеріалу в розмірі п'яти посівних
одиниць на суму 10 920 грн. задоволенню не
підлягають, оскільки позивач не надав
суду достатньо доказів щодо розміру
збитків, визначених відповідно до
реальної вартості втраченого майна на
підставі даних бухгалтерського обліку
підприємства.

Так, на підтвердження своїх вимог щодо
вартості посівного матеріалу, ТОВ
„Базавлук" надало суду прибутковий
касовий ордер № 184 від 17 квітня 2014 року
про внесення позивачем до каси ТОВ АФ
„Берегиня" суми 113 568,00 грн. за надані
послуги за договором (а.с.87). В той час,
як з умов договору № 8 про надання
послуг від 03 березня 2014 року,
укладеному між ТОВ АФ „Берегиня" і ТОВ
„Базавлук", вбачається, що
сільськогосподарські послуги надавало
не ТОВ АФ „Берегиня", а ТОВ „Базавлук",
якому ТОВ АФ „Берегиня" повинно було
сплатити вартість наданих послуг
(а.с.74,75).

Крім того, ТОВ „Базавлук" при вирішенні
питання про відшкодування заподіяної
йому шкоди за втрачене насіння
соняшнику остаточно просив суд
застосувати норми матеріального права,
зокрема ст. 1166 ЦК України, в той час, як
загальні підставі і умови матеріальної
відповідальності працівників
передбачені ст. 130 КЗпП України.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2
підлягають стягненню на користь ТОВ
„Базавлук" судовий збір в сумі 724,13 грн.
та витрати за проведення
автотоварознавчого дослідження в сумі
550,00 грн. (а.с.29).

Керуючись ст. ст.
10,11,57,60,61,88,147,209,212,214-215,218 ЦПК, 1166, 1192 ЦК
України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальності „Базавлук"
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на

користь Товариства з обмеженою
відповідальності „Базавлук"
матеріальну шкоду в розмірі 71 862,58 грн.
(сімдесят одна тисяча вісімсот
шістдесят дві грн. 58 коп.), витрати за
проведення автотоварознавчого
дослідження в сумі 550,00 грн. (п'ятсот
п'ятдесят грн.), судовий збір в розмірі
724,13 грн. (сімсот двадцять чотири грн. 13
коп.), а всього до стягнення 73 136,71 грн.
(сімдесят три тисячі сто тридцять
шість грн. 71 коп.)

Після відшкодування збитків з ОСОБА_2
зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальності „Базавлук" передати
ОСОБА_2 замінені вузли та деталі
автомобіля ГАРЗ СС 3309, реєстраційний
НОМЕР_2, 2011 року випуску.

В іншому в позові відмовити.

Рішення може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.

Суддя: З. С. Шестакова