Справа № 265/4688/14-ц
Провадження № 2/265/2108/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О. О.,

при секретарі Бойко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності, третя особа
приватний нотаріус Маріупольського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,-

В С Т А
Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання права
власності, третя особа приватний
нотаріус Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 В
обґрунтування позовних вимог
вказувала на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
її мати ОСОБА_4, після смерті якої
відкрилася спадщина, яка складається з
квартири АДРЕСА_1. Протягом
встановленого строку вона звернулася
до нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини. Після спливу 6-ти місячного
строку нотаріус видав їй свідоцтво про
право на спадщину на 1/3 частину
вказаної квартири, яка належала її
матері на підставі свідоцтва на
приватизацію. На інші 2/3 частини
нотаріус видав постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії, оскільки 2/3
частини квартири належали матері на
підставі свідоцтва про право на
спадщину від 21.03.2000 року, при цьому вони
не були зареєстровані в БТІ м.
Маріуполя, через юридичну
необізнаність матері. На підставі
викладеного вважає, що вона є єдиним
належним спадкоємцем та має право на
отримання у власність спадкової маси,
яке в силу технічних причин не може
оформити нотаріус, тому вона змушена
звернутися до суду з даним позовом.
Позивач просить визнати за нею право
власності на 2/3 частини квартири
АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явилася, надала заяву з проханням
розглянути справу без її участі,
позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, надав суду заяву з
проханням розглянути справу без його
участі, вказавши, що позовні вимоги
визнає повністю та не заперечує проти
їх задоволення.

Третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_3
в судове засідання не з'явилася,
просила розглянути справу без її
участі.

Дослідивши письмові матеріали справи
суд приходить до висновку про
задоволення позовних вимог за
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
рідною донькою померлої ОСОБА_4

Згідно технічної документації
квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за
ОСОБА_4, як власність, на підставі
розпорядження органу приватизації (
а.с.42-48).

Відповідно до свідоцтв про право на
спадщину за законом від 21 березня 2014
року, спадкоємцем 1/3 частина квартири
АДРЕСА_1 після смерті померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8, а також 1/3 частини
вказаної квартири після смерті
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9, є ОСОБА_4
(а.с.5-6).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, про що
Орджонікідзевським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Маріупольського
міського управління юстиції у
Донецькій області 07 грудня 2013 року було
видано свідоцтво про смерть ( а.с. 38).

Згідно свідоцтва про право на спадщину,
виданого 10.07.2014 року, посвідченого
приватним нотаріусом Маріупольського
міського нотаріального округу
Донецької області ОСОБА_3, спадкоємцем
1/ 3 частки квартири АДРЕСА_1 після
смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, є
її дочка ОСОБА_1. Зазначена квартира
належала спадкодавці на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
виданого Державним підприємством по
ремонту та експлуатації житлового
фонду «Житловик» в м. Маріуполі 02 липня
1993 року, записаного у реєстраційну
книгу за №5923, зареєстрованого МКП
«Маріупольське бюро технічної
інвентаризації» 15 жовтня 1993 року за
№38689 (а.с.39).

З Витягу про реєстрацію в Спадковому
реєстрі вбачається, що 1/3 частина
квартири АДРЕСА_1 зареєстрована за
ОСОБА_1 (а.с.40).

Таким чином, на день смерті ОСОБА_4
залишилось спадкове майно, яке
складається з 2/3 частини квартири
АДРЕСА_1.

Відповідно до постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії, винесеної
приватним нотаріусом Маріупольського
міського нотаріального округу
Донецької області ОСОБА_3, ОСОБА_1
звернулася до нотаріальної контори для
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на майно померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4. Оскільки
відсутній документ, підтверджуючий
право власності на 2/3 часток
вищевказаної квартири, нотаріус не має
можливості видати свідоцтво про право
на спадщину за законом на 2/3 часток
квартири, право власності на яку не
зареєстровано у відповідності до
законодавства України, внаслідок чого
ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні
нотаріальної дії - посвідченні
свідоцтва про право власності за
законом.

Згідно відповіді приватного нотаріуса
Маріупольського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_3, після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, як спадкоємиця за
законом дочка ОСОБА_1 прийняла
спадщину, подавши заяву про прийняття
спадщини за законом, та син ОСОБА_2,
спадщину не прийняв. (а.с.71)

Відповідно до ст.ст.321, 328 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Судом встановлено, що 2/3 частини
квартири АДРЕСА_1 належать ОСОБА_4 на
підставі свідоцтв про право на
спадщину за законом, посвідчених
Четвертою маріупольською державною
нотаріальною конторою 21 березня 2000
року за реєстровими 31-400 та 31-401, які
зареєстровані в МКП «Маріупольське
бюро технічної інвентаризації» не
були.

Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві
спільної сумісної власності
спадкується на загальних підставах.

Статтею 1220 ЦК України передбачено, що
часом відкриття спадщини є день смерті
спадкодавця.

Відповідно ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народження після його смерті, той з
подружжя, який його пережив і батьки.

Статтями 1268, 1269 ЦК України передбачено,
що спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Спадкоємець, який
бажає прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

З урахуванням вищенаведених норм права
суд приходить до висновку, що позивач
ОСОБА_1 дочка померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4, прийняла спадщину на 2/3 частин
квартири АДРЕСА_1, оскільки звернулася
у встановлений законом строк до
нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини.

Відповідно до п.3.1 Інформаційного листа
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16.05 2013 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування», право
власності спадкоємця на спадкове майно
підлягає захисту в судовому порядку
шляхом його визнання у разі, якщо таке
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про
нотаріат» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, виникає
цивільно-правовий спір, що підлягає
розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво
про право на спадщину видається
спадкоємцям після закінчення шести
місяців із часу відкриття спадщини,
тому спір про спадкування може бути
вирішений лише після закінчення цього
строку.

Визнання права власності на спадкове
майно в судовому порядку є винятковим
способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку, в тому
числі й у випадку визначення судом за
позовом спадкоємця додаткового строку
для прийняття спадщини.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Визнання відповідачем пред'явленого
позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
тому позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Аналізуючи вищенаведені норми права, з
урахуванням того, що позивач
звернулася в установленому порядку до
нотаріальної контори для прийняття
спадщини, але нотаріус не може видати
свідоцтво про право на спадщину, в
матеріалах справи маються усі
правовстановлюючі документи на
квартиру, суд прийшов до висновку, що
померлій ОСОБА_4 належала на праві
власності квартира АДРЕСА_1 (1/3+2/3
частин), позивач вважається таким, що
прийняла спадщину, тому суд
задовольняє позовні вимоги та визнає
за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини
вказаної квартири в порядку
спадкування після смерті матері
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності, третя особа приватний
нотаріус Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,-
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3
частин квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування після смерті матері
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області у місті
Маріуполі через Орджонікідзевський
районний суд міста Маріуполя шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його оголошення або у
разі неприсутності сторін під час
проголошення судового рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О.О.Костромітіна