АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8810/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Семененко Я.В. Доповідач - Міхеєва
В.Ю. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої
В.Ю.

суддів
Свистунової О.В., Ремеза В.А.

при секретарі
Бондаренко В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 06 лютого
2007 року по справі

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання договору купівлі - продажу
дійсним та визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2007 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зазначеним позовом до
відповідача про визнання договору
купівлі-продажу від 01 серпня 2006 року,
укладеного між ним та ОСОБА_4 у простій
письмовій формі дійсним та визнати за
ним право власності на 1/2 частку
нерухомого майна, а саме: нежитлової
будівлі літ. А-3 (столярний цех) площею
3084,8 кв.м., прибудови літ. А1-1 площею 198, 4
кв.м., прибудови літ. А11-1 площею 160,7 кв.м.,
з урахуванням входу в підвал а, входу в
підвал а2, пандуса а1, ганка а3, приямка
а4, розташованого по АДРЕСА_1, яке
належало відповідачу.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 06 лютого
2007 року позовні вимоги ОСОБА_3 були
задоволені.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 08 липня
2014 року з урахуванням ухвали того ж
суду від 27 жовтня 2014 року про
виправлення описки було відновлено
втрачене провадження у даній справі
(а.с.19,38).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка не
брала участь у справі, але вважає, що її
права порушено, посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 06 лютого 2007 року
скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
ОСОБА_2 зазначила, що факт проживання
її з ОСОБА_4 однією сім'єю як чоловіка і
жінки з 01 січня 2004 року по 13 червня 2013
року встановлено рішенням Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
25 вересня 2013 року, яке набрало законної
сили.

Під час її проживання з відповідачем
ОСОБА_4 однією сім'єю ними за спільні
кошти в травні 2004 року було придбане
нерухоме майно - напівзруйнована
нежитлова будівля колишнього дитячого
садочка за адресою АДРЕСА_1.

Згідно Свідоцтва про придбання майна з
прилюдних торгів від 28 травня 2004 року,
виданого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрованого в реєстрі за № 1855
ОСОБА_4 було придбано нерухоме майно -
напівзруйнована нежитлова будівля літ.
А-2 загальною площею 1634,1 кв.м за адресою
АДРЕСА_1.

В період з червня 2004 року по червень 2006
року під час проживання однією сім'єю
за спільні з ОСОБА_4 кошти була виконана
реконструкція зазначеного нежитлового
приміщення під столярний цех з
добудовою третього поверху та
прибудови, після проведення якої
рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня
2006 року по справі за позовом ОСОБА_4 до
Дніпропетровської міської ради про
визнання права власності, було визнано
за ОСОБА_4 право власності на нерухоме
майно в цілому, розташоване за адресою
АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 9910
кв.м в межах та конфігурації, що
визначені в землевпорядній справі № 710
(2006 р.), оформленій ПП ОСОБА_6 за заявою
ОСОБА_4 та таким, що підлягає державній
реєстрації без додаткового оформлення
актів вводу в експлуатацію.

Апелянт вважає, що нежитлова будівля в
цілому, розташована по АДРЕСА_1, є
спільно набутим майном, яке підлягає
розподілу між подружжям.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Як убачається з матеріалів
відновленого провадження, рішенням
суду першої інстанції від 06 лютого 2007
року було визнано дійсним договір
купівлі-продажу від 01 серпня 2006 року 1/ 2
частки нерухомого майна: нежитлової
будівлі літ. А-3 (столярний цех) площею
3084,8 кв.м., прибудови літ. А1-1 площею 198, 4
кв.м., прибудови літ. А11-1 площею 160,7 кв.м.,
з урахуванням входу в підвал а, входу в
підвал а2, пандуса а1, ганка а3, приямка
а4, розташованого по АДРЕСА_1, укладений
між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та визнано за
ОСОБА_3 право власності на зазначене
нерухоме майно.

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, виданого
Комунальним підприємством
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації» 23 березня 2007
року за ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу від 01 серпня 2006 року та
рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 06 лютого 2007
року було зареєстровано право
власності на ? частку нежитлової
будівлі за адресою АДРЕСА_1.

Підставами для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення апелянт зазначила
недотримання судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права та не з'ясування всіх обставин, що
мають значення для справи, зокрема, що
договір купівлі-продажу, який був
предметом спору у цивільній справі,
рішення по якій оскаржується, прямо
суперечить ст. 65 СК України, оскільки
його було укладено без згоди одного із
членів подружжя, що є підставою для
визнання такого договору недійсним.
Крім того, суд при розгляді справи не
з'ясував у відповідача про наявність
третіх осіб, права яких можуть бути
порушені вказаним рішенням, а
відповідач ОСОБА_7 навмисно не
повідомив суд про цих осіб.

Колегія суддів, виходячи з положень
ст.ст. 303, 309 ЦПК України вважає, що
підстави для задоволення апеляційної
скарги з наведених у ній мотивів та
скасування рішення відсутні з огляду
на наступне.

Рішення, яке оскаржує апелянт, ухвалено
06 лютого 2007 року та на час його
ухвалення будь-які докази спільного
проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_4 однією
сім'єю суду надані не були.

Факт проживання однією сім'єю чоловіка
та жінки без шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4
з 01 січня 2004 року по 30 червня 2013 року
було встановлено рішенням Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська 25
вересня 2013 року, яке набрало законної
сили 08 жовтня 2013 року, що не позбавляє
апелянта захистити своє право у інший
спосіб, зокрема, шляхом звернення до
суду з позовом в порядку, передбаченому
главою 8 СК України.

Таким чином, колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 06 лютого
2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді