АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Головуючий у 1 й інстанції -
Шаповал Г. І. Доповідач - Куценко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року м.
Дніпропетровськ

24 грудня 2014 року Колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Городничої В.С., Варенко О.П.

при секретарі - Філіпповій К.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від 30
вересня 2014 року, по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення
розміру аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення
розміру аліментів на утримання дітей.

В обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що рішенням
Вільногірського міського суду
Дніпропетровської області від 18.11.2011
року за її позовом з відповідача ОСОБА_2
стягнуто аліменти на утримання двох
малолітніх дітей в твердій грошовій
сумі по 300 грн. на кожного до досягнення
ними повноліття.

З лютого 2013 року відповідач офіційно
працює та має постійний заробіток, тому
позивач просить збільшити розмір
аліментів, стягнувши на її користь, на
утримання двох дітей по 1100 грн. на
кожного до досягнення ними повноліття.

Рішенням Вільногірського районного
суду Дніпропетровської області від
30.09.2014 року позовні вимоги було
задоволено у повному обсязі, вирішено
питання щодо судових витрат /а.с. 32-33/.

З рішенням суду не погодився
відповідач ОСОБА_2 і звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким стягувати з нього на
утримання двох неповнолітніх дітей
аліменти в розмірі 1/3 частини усіх
видів доходу, до досягнення дітьми
повноліття /а.с. 36-37/.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду скасуванню, відповідно до ч. 1 ст. 309
ЦПК України.

Судом встановлено, що сторони з 28.01.2005
року перебували у зареєстрованому
шлюбі /а.с. 5/, від якого мають двох
малолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_8 та
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 6, 7/.

Рішенням Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від
18.11.2011 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
було розірвано /а.с. 8/.

Рішенням цього ж суду від 18.11.2011 року з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 було стягнуто
аліменти на утримання двох
неповнолітніх дітей у розмірі по 300 грн.
на кожного /а.с. 9/.

08.08.2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовом про збільшення розміру
аліментів на утримання дітей
посилаючись на те, що відповідач
працевлаштувався та має постійний
заробіток, а тому відповідно до ч.1 ст. 192
СК України просила постановити рішення
про збільшення аліментів та стягнути з
ОСОБА_2 на утримання двох дітей по 1100
грн. на кожного.

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню у стягненні
аліментів в твердій грошовій сумі як
просить позивач, та неможливості
стягнення в розмірі 1/3 частини, так як
це буде виходом за межі позовних вимог.

Але з таким висновком суду погодитися
неможна з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 Конвенції ООН про
права дитини від 20.11.1989 року, яка
ратифікована Постановою Верховної
Ради України № 789=ХІІ від 27.02.1991 року та
набула чинності для України 27.09.1991 року,
держава визнає право кожної дитини на
рівень життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частині від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України суд,
за заявою платника або одержувача може
визначити розмір аліментів у твердій
грошовій сумі, якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення.

При цьому підстави визначення розміру
аліментів у частках до заробітку
(доходу) або у твердій сумі
визначаються з урахуванням як положень
ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.
183, 184 СК України.

Стаття 192 СК України передбачає, що
розмір аліментів, за рішенням суду або
за домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 року
№ 3 «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справи щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
розмір аліментів, визначений судовим
рішенням або за домовленістю між
батьками, суд може змінити за позовом
платника або одержувача аліментів у
зв'язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України,
розмір аліментів, визначений рішенням
суду, не вважається незмінним. Отже, у
зв'язку із значним покращенням
матеріального становища платника
аліментів матір дитини може подати до
суду заяву про збільшення розміру
аліментів. Значне погіршення
матеріального становища батька може
бути підставою для його вимоги про
зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає
підстави для зміни розміру аліментів,
визначеного за рішенням суду, але не
пов'язує їх зі способом присудження. Ст.
192 СК України тільки вказує на
можливість зміни раніше встановленого
розміру аліментів за наявності
доведених в судовому порядку підстав, а
саме: зміни матеріального або
сімейного стану, погіршення або
поліпшення здоров'я когось із них та в
інших випадках, передбачених цим
Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення
аліментів в твердій грошовій сумі (що
фактично є зміною розміру) стаття 184 СК
України відносить: нерегулярний,
мінливий дохід платника аліментів,
одержання частини доходу в натурі та
інших обставин, що мають істотне
значення.

Право вимагати заміни розміру
аліментів шляхом зміни способу
присудження аліментів не може
заперечуватися, адже можливість вибору
способу присудження аліментів з огляду
на мінливість життєвих
обставин,зазначених ст.ст. 182-184 СК
України, не може обмежуватися разовим
її здійсненням.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач ОСОБА_2 з 01.02.2013 року працює
інженером на підприємстві філія «ВГМК»
ПрАТ «Кримський титан» та має
постійний дохід - заробітну плату.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що передбачені
ст. 184 СК України підстави для
нарахування аліментів у твердій
грошовій сумі відсутні, а тому суд
першої інстанції при постанові рішення
помилково прийшов до висновку, що при
нарахуванні аліментів у розмірі частки
від доход відповідача буде виходом за
межі позовних вимог.

З огляду на відсутність імперативної
заборони змінювати розмір аліментів
шляхом зміни способу їх присудження, за
положенням ст. 192 СК України зміна
розміру аліментів може мати під собою
зміну способу їх присудження. В даному
випадку застосуванню підлягає не
тільки ст. 192 СК України, але й низка
інших норм, присвячених обов'язку
батьків утримувати своїх дітей.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду першої інстанції - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, ст. 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Вільногірського міського суду
Дніпропетровської області від 30
вересня 2014 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
збільшення аліментів на утримання
дітей - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які
стягуються на підставі рішення
Вільногірського міського суду
Дніпропетровської області від 18
листопада 2011 року та стягнути з ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця села
Комунарівка П'ятихатського району
Дніпропетровської області, і/к №
НОМЕР_1, працюючого на підприємстві
філія «ВГМК» ПрАТ «Кримський титан»,
який мешкає та зареєстрований АДРЕСА_1
на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженки м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, і/к №
НОМЕР_2, яка зареєстрована та проживає
АДРЕСА_2 аліменти на утримання дітей:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/3
частини з усіх видів заробітку, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дітей відповідного віку, до досягнення
ними повноліття починаючи з 08 серпня 2014
року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
Україна судовій збір в сумі 243, 60 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Варенко О.П.

Городничої В.С.