Справа № 342/1249/14-ц
Провадження № 2/342/690/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року
м. Городенка

Городенківський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик
Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання
Петруняк Н.А.,

представника позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2, представника
відповідача - Котиківської сільської
ради Макарука Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Городенка
цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_2, Котиківської сільської ради
Городенківського району про визнання
заповіту недійсним

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась в суд з
позовом до ОСОБА_2, Котиківської
сільської ради Городенківського
району про визнання недійсним
заповіту, складеного 01 квітня 2014 р.
ОСОБА_6 в користь ОСОБА_2, посвідченого
01.04.2014р. секретарем Котиківської
сільської ради Городенківського
району Івано-Франківської області,
зареєстрованого в реєстрі за № 20.
Позовні вимоги мотивувала тим, що вона
є дружиною ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_6. На праві спільної
власності у неї та чоловіка був
житловий будинок з будівельними
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2,
оформлений на чоловіка. Позивачка, як
дружина померлого, являється власником
половини спільного майна. Так як вона
пережила чоловіка, вона є спадкоємцем
свого чоловіка за законом. За життя в
Котиківській сільській раді ОСОБА_5
склав заповіт, за яким спадкоємцем
визначив ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя
АДРЕСА_1. Про це позивачка дізналась від
чоловіка перед його смертю. Перед тим,
як скласти заповіт, покійного чоловіка
позивачки часто провідував сусід
ОСОБА_2, приносив спиртні напої, про
щось підмовляв чоловіка, приховуючи
від позивачки зміст розмов. Після
смерті чоловіка позивачка навідалась
до Котиківської сільської ради,
з'ясувала про заповіт в секретаря
сільської ради, також відшукала
примірник заповіту. Вважає, що заповіт
від 01.04.2014 р. її чоловіка ОСОБА_6 на ім'я
ОСОБА_2, складений з грубими
порушеннями законодавства України та
з порушенням її права на власність.
Зокрема, заповіт складений на сторонню
особу - ОСОБА_2, який після смерті
чоловіка жодного разу не навідав її, не
надає допомоги по веденню
господарства, отриманню медичної
допомоги; заповідач позбавив її права
на обов'язкову частку в спадщині, що
передбачено ст. 1241 ЦК України; крім
того, відповідальним працівником
Котиківської сільської ради порушено
вимоги ст. 1243 ЦК України щодо права
складання спільного заповіту подружжя.
З вказаних підстав просить визнати
недійсним заповіт, складений 01 квітня
2014 р. ОСОБА_6 в користь ОСОБА_2, що
посвідчений 01.04.2014р. секретарем
Котиківської сільської ради,
зареєстрований в реєстрі за № 20.

В судовому засіданні представник
позивачки адвокат ОСОБА_1 позов
підтримав з підстав, наведених в
позові. Одночасно пояснив, що позивачка
одружилась з ОСОБА_6 12 листопада 1964 р.
Перебуваючи в шлюбі, подружжя ОСОБА_5
придбали житловий будинок в АДРЕСА_2, в
даний час назва АДРЕСА_2. Згідно
договору купівлі-продажу будинку
покупцем є ОСОБА_6 Позивачка в даний час
є лежачою хворою, потребує стороннього
догляду, допомогу їй надає ОСОБА_7 На
підставі того, що в сільській раді при
посвідченні заповіту заповідачу не
було роз'яснено право на обов'язкову
частку в спадщині і про заповіт
подружжя, представник просить позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав. Суду
пояснив, що він є сусідом позивачки. З
нею та її покійним чоловіком
перебували в дружніх відносинах. Сім'я
ОСОБА_5 не мала дітей, тому відповідач
надавав їм посильну допомогу, в т.ч.
коштами. ОСОБА_6, 1937 року народження,
якого відповідач називав «вуйко»,
пропонував йому, що перепише як
подарунок свій житловий будинок, що
знаходиться в АДРЕСА_2, але він
відмовився. Потім в Котиківській
сільській раді вуйко склав заповіт в
його користь. Разом з вуйком він в
сільську раду не заходив, тільки за
проханням вуйка возив його в сільську
раду. Про те, що чоловік складав
заповіт в його користь, - позивачка
знала з часу складання заповіту в
сільській раді. Ще до смерті вуйка, в
цьому році на свято великодня, коли
позивачка захворіла, разом з сусідкою
Окрушко відправляли позивачку в
лікарню, де її поклали в реанімацію, він
купував ліки. Всі чеки на придбані ліки
та продукти він віддавав позивачці.
Також ОСОБА_2 пояснив, що він
організовував церемонію похорону
ОСОБА_6, ніс частину витрат, а частину
коштів давала ОСОБА_5 Свідоцтво про
смерть вуйка залишилось в нього. З
приводу оформлення допомоги на
похорон здавав документи в районний
Пенсійний фонд, допомогу отримувала
ОСОБА_5 Після похорону вуйка позивачка
не бажала його бачити, відмовилась від
його допомоги. В даний час догляд за
позивачкою здійснює ОСОБА_7 Ствердив,
що він звертався до нотаріуса з заявою
про прийняття спадщини за заповітом
ОСОБА_6 Категорично заперечив
зазначене в позові стосовно того, що
він приносив спиртні напої ОСОБА_6

Представник відповідача Котиківської
сільської ради суду пояснив, що
заповіт ОСОБА_6 в користь ОСОБА_2 був
посвідчений секретарем сільської ради,
яка майже тринадцять років працює на
даній посаді. Згідно посадових
обов'язків секретар сільської ради має
право вчиняти нотаріальні дії, зокрема,
посвідчувати заповіти. Оспорюваний
заповіт відповідає вимогам чинного
законодавства та волевиявленню
спадкодавця ОСОБА_6 Заповідач заповів
ОСОБА_2 все своє майно, яке йому
належало, з умовою, що його дружина
ОСОБА_5 буде до кінця своїх днів
проживати в будинку. Одночасно пояснив,
що ніяких доказів того, які б свідчили,
що заповіт оформлений з порушенням
вимог чинного законодавства, позивачем
не подані. Просить у задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь в справі, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності, за змістом ст. 60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін виникає
спір.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_5
з 12.11.1964 р. перебувала в шлюбі з ОСОБА_6.
За Свідоцтвом № 1771 від 28.03.1983 р. ОСОБА_6
належить житловий будинок з
господарськими будівлями, що
знаходиться в АДРЕСА_2

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6., що
стверджено повторним Свідоцтвом про
смерть серії НОМЕР_1, виданим 10.09.2014 р.
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Городенківського
районного управління юстиції в
Івано-Франківській області.

За життя, 01.04.2014 р., ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5,
жит. АДРЕСА_2, склав заповіт, за яким
все майно, яке буде належати йому на
день його смерті, де б воно не
знаходилось і з чого б не складалось, і
взагалі все те, що буде належати йому за
законом на день його смерті, та що
згідно з законодавством України може
бути успадковане, у повному обсязі, без
будь-яких обмежень, заповів ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, з умовою довічного
проживання його дружини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в належному йому житловому
будинку. Заповіт був посвідчений 01.04.2014
р. секретарем Котиківської сільської
ради Городенківського районну
Івано-Франківської області ОСОБА_9 та
зареєстрований в реєстрі за № 20. Дана
обставина підтверджується копією
заповіту, поданою суду позивачкою
разом з позовом.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона
здійснює догляд за позивачкою ОСОБА_5,
яка лежача. Остання є рідною сестрою її
матері. Від ОСОБА_5 їй відомо, що вона
нічого не знала про те, що чоловік склав
заповіт на Панаса, побачила заповіт
після його смерті, коли Панас сказав,
що треба Будинкової книжки.
Перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_6, вони
купили стареньку хату, і на її місці
поклали нову. Свідок пояснила, що
весною цього року відповідач ОСОБА_2
по-сусідськи допомагав сім'ї позивачки
садити город. Оригінали документів про
шлюб позивачки, про власність на
будинок ОСОБА_6, про придбання будинку,
копії яких суду подав представник
позивачки, вона надала суду для огляду.

Свідок ОСОБА_8, сусідка позивачки та
відповідача, суду пояснила, що про
заповіт ОСОБА_6 в користь ОСОБА_2 їй
стало відомо від спадкодавця. Також
вона бачила, як ОСОБА_2 та його сім'я
допомагали ОСОБА_5 на городі.

Відповідно до ст. 1233,1234 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.
Право на заповіт має фізична особа з
повною цивільною дієздатністю. Право
на заповіт здійснюється особисто.
Заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, незалежно від наявності у нього з
цими особами сімейних, родинних
відносин, а також інших учасників
цивільних відносин; заповідач не може
позбавити права на спадкування осіб,
які мають право на обов'язкову частку у
спадщині. Чинність заповіту щодо осіб,
які мають право на обов'язкову частку у
спадщині, встановлюється на час
відкриття спадщини, передбачає ст. 1235
ЦК України.

Законодавством встановлено вимоги до
форми заповіту та порядку його
посвідчення. Так, у відповідності до ст.
1247 ЦК України заповіт складається у
письмовій формі із зазначенням місця
та часу його складення. Заповіт має
бути особисто підписаний заповідачем.
Заповіт має бути посвідчений
нотаріусом або іншими посадовими,
службовими особами, визначеними у
статтях 1251-1252 цього Кодексу. Ст. 1251
передбачено: якщо в населеному пункті
немає нотаріуса, заповіт, крім
секретного, може бути посвідчений
уповноваженою на це посадовою,
службовою особою відповідного органу
місцевого самоврядування.

Посвідчення заповітів посадовими
особами органів місцевого
самоврядування визначається Законами
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», «Про нотаріат».

Ст. 1257 ЦК України визначено, що:
заповіт, складений особою, яка не мала
на це права, а також заповіт, складений
з порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, є нікчемним; за позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі; недійсність
окремого розпорядження, що міститься у
заповіті, не має наслідком недійсності
іншої його частини; у разі недійсності
заповіту спадкоємець, який за цим
заповітом був позбавлений права на
спадкування, одержує право на
спадкування за законом на загальних
підставах.

Судом не встановлено порушень
вищезазначених вимог при складанні
заповіту ОСОБА_6 та посвідченні
заповіту секретарем Котиківської
сільської ради.

Як на підставу своїх вимог про визнання
заповіту недійсним, позивачка в
позовній заяві та її представник в
судовому засіданні покликалась на
порушення ст. 1241 ЦК України щодо її
права на обов'язкову частку в спадщині
та вимог ст. 1243 ЦК України щодо права
складання спільного заповіту подружжя.

Такі доводи не заслуговують на увагу, з
огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 1241 ЦК України -
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Спадкодавцю ОСОБА_6 при складанні
заповіту зміст ст. 1241 ЦК було роз'яснено
секретарем Котиківської сільської
ради, про це зазначено в заповіті від
01.04.2014 р. Право на обов'язкову частку у
спадщині - це особисте майнове право
непрацездатних спадкоємців першої
черги отримати визначену законом
частку у спадщині незалежно від змісту
заповіту.

Посилання на ст. 1243 ЦК України, як
підставу для визнання заповіту
недійсним, є безпідставним, оскільки
вказана стаття передбачає право, а не
обов'язок подружжя скласти спільний
заповіт щодо майна, яке належить йому
на праві спільної сумісної власності. А
згідно положень ч. 2 ст. 1226 ЦК України -
суб'єкт права спільної сумісної
власності має право заповідати свою
частку у праві спільної сумісної
власності до її визначення та виділу в
натурі. Отже, ОСОБА_6 скористався
належним йому правом на заповіт, в т.ч.
заповідати належну йому частку у праві
спільної сумісної власності.

Приймаючи до уваги наведене, суд
приходить до переконання, що в позові
слід відмовити.

На підставі ст. ст. 1216,1217, 1222, 1223, 1226,
1233-1235, 1241, 1243, 1247,1251,1257 ЦК України,
керуючись ст. ст. 10,11,57-60, 209, 212,214-215,218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І
Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_5 про
визнання недійсним заповіту,
складеного 01 квітня 2014 р. ОСОБА_6 в
користь ОСОБА_2, посвідченого 01.04.2014р.
секретарем Котиківської сільської
ради Городенківського району
Івано-Франківської області,
зареєстрованого в реєстрі за № 20 -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Городенківський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Ничик Г.І.