Справа № 344/5448/13-ц
Провадження № 2/344/296/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді
Хоростіля Р.В.,

секретаря
Басюк С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна та витребування майна
з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась з вказаним позовом
до відповідача, в обґрунтування якого
покликалась на те, що вона з
відповідачем перебувала у
зареєстрованому шлюбі, який рішенням
Івано-Франківського міського суду від
22.02.2013р. розірвано. Від шлюбу у них
ІНФОРМАЦІЯ_1. народилася дочка ОСОБА_3,
яка проживає з позивачем. В період
шлюбу ними набуто майно, добровільно
врегулювати спір немає можливості, так
як з відповідачем вони знаходяться в
неприязних стосунках. Ними придбано
наступне майно: плазмовий телевізор
«Samsyng» вартістю 3500грн.; пральна машина
«Samsyng» - вартістю 3000грн.; плита газова
«Samsyng»- вартістю 2000грн.; холодильник
«Samsyng» - вартістю 4000грн.; комп'ютер
«Samsyng» (монітор, системний блок,
клавіатура, мишка) - вартістю 8000грн.;
ноутбук «Samsyng» - вартістю 5000грн.;
порохотяг «LG» - вартістю 1200грн.; піч
мікрохвильова «LG»- вартістю 800грн.;
автомобіль ВАЗ 21108р. випуску,
д.н.з. НОМЕР_1 - вартістю 48000грн.; грошові
заощадження в розмірі 166311грн., які
відповідачем зняті частково з
банківського рахунку в банку «Аваль»
та заощаджені частково готівкою. Дана
сума коштів була внесена відповідачем
в житловий кооператив «Європейський» з
15.12.2011р. до 03.09.2012р. в порядку дольової
участі в будівництві житла. Всього
придбано майна на загальну суму 241811грн.

На даний час вона з дочкою проживають в
матері, так як після розірвання шлюбу
вона була змушена покинути спільне
житло з відповідачем. Відповідно
вказаним майном вона не користується,
так як проживає за іншою адресою. Також
у квартирі залишились її особисті речі,
які є для неї цінними в силу їх вартості
та значимості, оскільки придбати нові
вона не має можливості так як не працює
оскільки хворіє тяжкою хворобою.

Просила суд провести між нею та
відповідачем поділ майна, виділивши у
власність відповідача: плазмовий
телевізор «Samsyng» вартістю 3500грн.;
пральна машина «Samsyng» - вартістю 3000грн.;
плита газова «Samsyng»- вартістю 2000грн.;
холодильник «Samsyng» - вартістю 4000грн.;
комп'ютер «Samsyng» (монітор, системний
блок, клавіатура, мишка) - вартістю
8000грн.; ноутбук «Samsyng» - вартістю 5000грн.;
порохотяг «LG» - вартістю 1200грн.; піч
мікрохвильова «LG»- вартістю 800грн.;
автомобіль ВАЗ 21108р. випуску,
д.н.з. НОМЕР_1 - вартістю 48000грн.; грошові
заощадження в розмірі 166311грн., які
відповідачем внесені в житловий
кооператив «Європейський» з 15.12.2011р. до
03.09.2012р. в порядку дольової участі в
будівництві житла. Всього майна на суму
241811грн. Стягнути з відповідача
120905,50грн. - вартості 1/2 частини з
подружнього майна, придбаного в період
шлюбу з відповідачем, витребувати від
відповідача та зобов'язати його
передати належні їй речі, якими він
володіє незаконно, а саме: золота
обручка вартістю 1000грн. (придбана на
весілля); набір посуди столовий
термостійкий на 6 персон білого кольору
з рожевими квітами виробництво
«Франція» вартістю 750грн. (подаровано
сестрою матері на день весілля) та
стягнути з нього судові витати.

13.11.2014р. позивач доповнила позовні
вимоги щодо вартості автомобіля,
оскільки на даний час курс долара по
відношенні до гривні зріс, тобто
вартісна оцінка автомобіля є більшою а
саме - 94627,80грн., а тому вважає що її
частка в даному спільному майні
складає 47313,90грн. Крім цього, вважає
поділ майна щодо грошових заощаджень,
які були внесені відповідачем в
дольову участь «ЖК «Європейський» слід
проводити шляхом стягнення на її
користь 135804грн. як належну 1/2 частину
спільного майна. В решті позовні вимоги
залишила без змін.

В судовому засіданні представники
позивача - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позовні
вимоги підтримали в повному обсязі,
покликаючись на викладені в заяві
обставини просили позов задоволити.

Представник відповідача - ОСОБА_6 в
судовому засіданні 04.04.2014р. позов
частково заперечив та пояснив, що
спільним майном, яке підлягає поділу, є
лише автомобіль, однак не згідний із
запропонованою позивачем його
вартістю, а в решті позовні вимоги
вважає необґрунтованими та
безпідставними. В судове засіданні
09.12.2014р. не з'явився, про причини неявки
не повідомив.

Заслухавши представників позивача,
свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8,ОСОБА_9,
враховуючи пояснення представника
відповідача, які надані ним в судовому
засіданні 04.04.2014р., дослідивши докази у
справі, суд вважає наступне.

Судом встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі з
19.03.2002р., який рішенням суду від 22.02.2013р.
розірвано (а.с.9,11-13). Від спільного шлюбу
у них народилася дочка ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.н. (а.с.10).

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 368 ЦК України,
майно, набуте подружжям за час шлюбу, є
їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Майно, набуте в результаті
спільної праці та за спільні грошові
кошти членів сім'ї, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором, укладеним у
письмовій формі.

Ч. 1 та 2 ст. 60 СК України передбачено, що
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Згідно з ст. 63 СК України, дружина та
чоловік мають рівні права на володіння,
користування і розпорядження майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. ст. 69, 70 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу. У разі поділу майна,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 11 від 21.12.2007р. «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вказано, що
вирішуючи спори між подружжям про
майно необхідно встановлювати обсяг
спільно нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. Спільною сумісною
власністю подружжя, що підлягає поділу,
відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть
бути будь-які види майна, за винятком
тих, які згідно із законом не можуть їм
належати (виключені з цивільного
обороту), незалежно від того, на ім'я
кого з подружжя вони були придбані чи
внесені грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом.

Так, судом поза розумним сумнівом
встановлено, що за час шлюбу сторонами
набуто у власність автомобіль марки
«ВАЗ 211440 120 20», 2008р.в., сірого кольору, дв.
№ НОМЕР_4, № куз. НОМЕР_5, днз НОМЕР_1,
свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 від
30.07.2008р. (а.с.14).

Обставини про факт набуття решти майна,
яке у заяві зазначає позивач, а саме:
плазмовий телевізор «Samsyng»; пральна
машина «Samsyng»; плита газова «Samsyng»;
холодильник «Samsyng»; комп'ютер «Samsyng»
(монітор, системний блок, клавіатура,
мишка); ноутбук «Samsyng»; порохотяг «LG»;
піч мікрохвильова «LG», - не доведені
належними та допустимими доказами.

Щодо грошових заощаджень в розмірі
166311грн., які на думку позивача частково
зняті відповідачем з банківського
рахунку в банку «Аваль» та заощаджені
частково готівкою, та які внесені ним в
житловий кооператив «Європейський» з
15.12.2011р. до 03.09.2012р. в порядку дольової
участі в будівництві житла, то
обставини цього також не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні.

Надані позивачем та витребувані за
ухвалою суду письмові докази
(а.с.15,104,105,116,118-119,133-135) жодним чином не
підтверджують вказаних вище обставин.

В той же час судом не встановлено
об'єктивних, чітких та несуперечливих
показань свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8,ОСОБА_9,
які необхідні для встановлення
об'єктивної істини в справі при
винесенні законного та обґрунтованого
рішення. На переконання суду показання
цих свідків є суперечливими, містять
протиріччя і не дають змогу встановити
зв'язок між показаннями свідків,
поясненнями сторін і спірними
правовідносинами, та фактично є
неспроможними підтвердити чи
спростувати наявні у справі письмові
докази та пояснення сторін.

Щодо вартості спірного автомобіля, то
жодного належного доказу з цього
приводу позивачем (її представниками)
не подано і з цього приводу слід
зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 143 ЦПК
України для з'ясування обставин, що
маються значення для справи і
потребують спеціальних знань у галузі
науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо,
суд призначає експертизу за заявою
осіб, які беруть участь у справі. Однак
такої заяви про призначення судом
відповідної експертизи сторонами,
зокрема представниками позивача, в
судовому засіданні подано не було.

Крім цього, згідно ст. 387 ЦК України,
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Доказування не може
ґрунтується на припущеннях. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі, щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відтак, оцінюючи зібрані у справі
докази за внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають до часткового задоволення.

Судові витрати суд розподілив
відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 60, 63, 69, 71 СК України, ст.
368, 387 ЦК України, вимогами Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 11
від 21.12.2007р. «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», ст.ст. 10, 11,
57-60, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Провести поділ спільного майна,
набутого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за час шлюбу.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.,
зареєстрованою по АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право
власності на 1/2 частину автомобіля
марки «ВАЗ 211440 120 20», 2008р.в., сірого
кольору, дв. № НОМЕР_4, № куз. НОМЕР_5, днз
НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію
НОМЕР_6 від 30.07.2008р.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.,
зареєстрованим по АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3, право
власності на 1/2 частину автомобіля
марки «ВАЗ 211440 120 20», 2008р.в., сірого
кольору, дв. № НОМЕР_4, № куз. НОМЕР_5, днз
НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію
НОМЕР_6 від 30.07.2008р.

Витребувати від ОСОБА_2 та зобов'язати
його передати ОСОБА_1 золоту обручку та
набір посуди столовий термостійкий на 6
персон білого кольору з рожевими
квітами виробництва Франція.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.,
зареєстрованого по АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.,
зареєстрованої по АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, витрати
по сплаті судового збору у розмірі 243
(двісті сорок три) гривні 60коп.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Івано-Франківської області протягом 10
днів з дня його проголошення через
Івано-Франківський міський суд.

Головуючий-суддя
Хоростіль Р.В.

Повне рішення складено 12 грудня 2014
року.