СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 758/3353/14
Головуючий у 1-ій інстанції - Шаховніна
Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -
Музичко С.Г.

суддів -
Саліхова В.В., Панченка М.М.,

при секретарі -
Шалапуда Н.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Подільського
районного суду м. Києва від 24 вересня 2014
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - Головне
управління юстиції у м. Києві про
визнання договору дарування удаваним
правочином, застосування правил
договору довічного утримання та
розірвання договору довічного
утримання,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 24.09.2014 року відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
третя особа - Головне управління
юстиції у м. Києві про визнання
договору дарування удаваним
правочином, застосування правил
договору довічного утримання та
розірвання договору довічного
утримання.

Не погоджуючись з рішенням суду
представник позивача ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати рішення Подільського
районного суду м. Києва від 24.09.2014 року
та постановити нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі. Вважає, що при постановленні
рішення судом першої інстанції
порушено норми матеріального та
процесуального права, неповно
з'ясовано обставини справи.

В доводах апеляційної скарги зазначає,
що вчиняючи дії щодо укладення
договору дарування, позивач вважала
укладеним договір довічного утримання.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача ОСОБА_3підтримав
доводи апеляційної скарги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених в суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не доведено обставин, які
свідчать про удаваність спірного
договору.

Колегія суддів вважає, що висновок
суду першої інстанції є правильним,
відповідає обставинам справи, доказам,
які надані сторонами, та нормам
матеріального і процесуального права,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 235 ЦК України
удаваним є правочин, який вчинено
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили.
Якщо буде встановлено, що правочин був
вчинений сторонами для приховання
іншого правочину, який вони насправді
вчинили, відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який
сторони насправді вчинили.

У п. 25 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 6 листопада 2009р.
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» роз'яснено, що
за удаваним правочином сторони умисно
оформляють один правочин, але між ними
насправді встановлюються інші
правовідносини. На відміну від
фіктивного правочину, за удаваним
правочином права та обов'язки сторін
виникають, але не ті, що випливають зі
змісту правочину.

Встановлено, що 13 березня 2010 року,між
ОСОБА_2 та ОСОБА_4був укладений договір
дарування, за умовами якого позивач
передала у власність відповідачу ѕ
частини квартири АДРЕСА_1, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
реєстр №470, що належала їй на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом.

Посилання апелянта на те, що воля
позивача в спірному правочині була
спрямована на настання інших
цивільно-правових наслідків, ніж ті, що
передбачені договором, належними
доказами не доведено.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу

Оскільки позивачем не надано доказів
на підтвердження удаваності
укладеного між сторонами договору
дарування квартири, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність підстав для
задоволення заявлених вимог.

Порушень норм матеріального та
процесуального права судом не
допущено.

Наведені в апеляційній скарзі доводи з
урахуванням вище наведеного не
відносяться до тих підстав, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість ухвалення рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного
судового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 24 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подання до
цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді :