Ухвала

іменем україни

30 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової
О.В. Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа -
реєстраційна служба Семенівського
районного управління юстиції
Полтавської області, про витребування
документів та визнання права власності
на майно в порядку спадкування, за
касаційною скаргою представника
ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на рішення
Семенівського районного суду
Полтавської області від 02 квітня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 27 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
звернулися до суду з указаним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у
відповідача знаходяться
правовстановлюючі документи на
спадкове майно, що належало померлій
ОСОБА_9, які ОСОБА_7 відмовляється
передати нотаріусу для оформлення
спадщини. Позивачі є спадкоємцями прав
та обов'язків, що належали ОСОБА_9 на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок її смерті.

Рішенням Семенівського районного суду
Полтавської області від 02
квітня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 27 травня 2014 року, позов
задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 право власності в
порядку спадкування за законом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9, а саме: по
1/8 частині квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 кошти по 13 422,55 грн.
кожному грошової компенсації 1/8
частини автомобіля Chevrolet Epica LF 69K.
Вирішено питання розподілу судових
витрат. У задоволенні решти позову
відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_7
- ОСОБА_8 просить скасувати рішення
місцевого та ухвалу апеляційного
судів, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права, та просить
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи позов частково, суди
попередніх інстанцій, дослідивши
докази у справі й давши їм належну
правову оцінку, дійшли обґрунтованого
висновку, що позивачі як спадкоємці
першої черги за законом після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 мають право на
успадкування належного останній
рухомого та нерухомого майна. Питання
витребування чи забезпечення доказів
регулюється процесуальними нормами.

Апеляційний суд, перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, обґрунтовано
відхилив посилання апелянта на те, що
позивачі мали можливість оформити своє
право на спадщину у нотаріуса у
встановленому законом порядку, а
відсутність правовстановлюючих
документів на спірні квартири не є
перешкодою для оформлення спадкових
прав, оскільки постановою нотаріуса
позивачам було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину через
відсутність правовстановлюючих
документів на майно померлої ОСОБА_9, що
унеможливило позивачам отримати
свідоцтво про право на спадщину, а тому
їх звернення до суду з позовом
узгоджується з роз'ясненнями,
викладеними у п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування».

Також суд апеляційної інстанції,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну правову оцінку, дійшов вірного
висновку про безпідставність доводів
апелянта, що консультативний висновок
експерта про оцінку спірного
автомобіля викликає певні сумніви,
оскільки відповідач вправі був заявити
клопотання про призначення та
проведення автотоварознавчої
експертизи, однак своїм правом не
скористався, а тому Висновок
експертного автотоварознавчого
дослідження №13-14 від 27 січня 2014 року є
належним та допустимим доказом.

Крім того, апеляційний суд дійшов
вірного висновку про безпідставність
посилання відповідача на те, що до
правовстановлюючих документів на
нерухоме майно не внесено застереження
щодо придбання квартир та автомобіля
за власні кошти одного з подружжя, в
результаті чого вони не являються
спільною сумісною власністю, оскільки
не надано доказів та не доведено, що
придбання квартир та автомобіля було
здійснено за його власні кошти, як того
вимагає ст. 60 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків судів не
впливають та їх не спростовують.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_7 -
ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Семенівського районного суду
Полтавської області від 02
квітня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Полтавської області від 27
травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Висоцька В.С.

Кафідова О.В.

Фаловська І.М.