Дата документу 18.12.2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року Мелітопольський
міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Міщенко Т.М.

при секретарі - Макаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення боргу,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою, в якій просить стягнути з
відповідача суму позики в розмірі 1155642
грн., судовий збір в розмірі 3660 грн.
вказуючи, що 03.01.2013 р. між нею та ОСОБА_2
був укладений договір позики. Згідно з
умовами договору ОСОБА_1 передала
ОСОБА_2 в борг грошову суму в розмірі 60600
євро, що еквівалентно 1155642 грн., а
відповідач по справі надав їй розписку,
в якій зазначив строк повернення
грошей до 03.09.2013 р., але в зазначений
строк гроші не повернув.

Від позивачки надійшла заява з
проханням слухати справу у її
відсутність, на задоволені позову
наполягає.

Від представника відповідача
надійшла заява з проханням слухати
справу у його відсутність, з позовом
згоден.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК
України, в зв'язку з неявкою сторін,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

03.01.2013 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, був
укладений договір позики /а.с. 7/. Згідно
з умовами договору ОСОБА_1 передала
ОСОБА_2 в борг грошову суму в розмірі 60600
євро, а відповідач по справі надав їй
розписку, в якій зазначив строк
повернення грошей до 03.09.2013 р. В
зазначений в розписці строк відповідач
гроші не повернув.

Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

У даному випадку суд приймає письмову
розписку ОСОБА_2 як підтвердження
укладення між сторонами договору
позики на вказаних в ній умовах.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідач суму боргу до цього часу
позивачці не повернув, тобто
прострочив виконання взятих на себе
грошових зобов'язань.

Відповідно до статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Судом встановлено факт неналежного
виконання відповідачем свого
зобов'язання стосовно погашення
заборгованості.

Статтею 598 ЦК України передбачено, що
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 ЦК України
передбачає, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 545 ЦК України якщо
боржник видав кредиторові борговий
документ, кредитор, приймаючи
виконання зобов'язання, повинен
повернути його боржникові. У разі
неможливості повернення боргового
документа кредитор повинен вказати про
це у розписці, яку він видає. Наявність
боргового документа у боржника
підтверджує виконання ним свого
обов'язку.

На підставі викладеного, суд
вважає, що з відповідача на користь
позивача слід стягнути грошові кошти в
розмірі 1155642 грн., судовий збір в
розмірі 3660 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 197, 212 ЦПК України,
ст.ст. 526, 536, 545, 598, 599, 1046, 1047, 1049 ЦК
України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_2
грошові кошти в розмірі 1155642 грн. та
судовий збір в розмірі 3660 грн.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: