АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у першій інстанції:
Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м.Києва в
складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М.,
Болотова Є.В.

при секретарі Прохоровій В.С.

за участю представника
позивача ОСОБА_2

представника
відповідача КП «Печерськжитло» -
Федоренко М.С.

представника
відповідача Печерської РДА - Зальцберг
Ю.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_6, поданою представником
за довіреністю ОСОБА_2, на рішення
Печерського районного суду м.Києва від
27 жовтня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Печерського району м.Києва
«Печерськжитло», Печерської районної у
м.Києві державної адміністрації про
визнання права користування житловим
приміщенням та права на їх
приватизацію,-

УСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_6
звернулась до суду з позовом про
визнання права користування кімнатами
АДРЕСА_1; визнання права на
приватизацію кімнат АДРЕСА_1

Позовні вимоги обґрунтовує тим,
що проживала в кімнаті АДРЕСА_2 разом зі
своїм чоловіком на підставі Ордеру,
виданого на ім»я її чоловіка 12 липня 1989
року Виконавчим комітетом
Дніпровської районної ради народних
депутатів м.Києва.

В подальшому 10 січня 2006 року шлюб
розірвано, та позивач за згодою КП
«Житловик», якому гуртожиток належав
на праві господарського відання, з
січня 2006 року зайняла дві окремі
кімнати площею 14,5 кв.м без надання
будь-яких документів, з липня 2007 року
для неї був відкритий особовий рахунок
на кімнату №3а.

На підставі розпорядження КМДА
№1112 від 10 грудня 2010 року «Про питання
організації управління районами в
м.Києві» гуртожиток був переданий до
сфери управління Печерської районної у
м.Києві державної адміністрації.
Балансоутримувачем визначено КП
«Печерськжитло».

В листопаді 2012 року
відповідачами проведена
інвентаризація гуртожитку, за
наслідками чого виготовлена нова
технічна документація, згідно із
даними якої встановлено, що позивач
займає два допоміжні приміщення №№ 15
та 19.

На підставі рішення КМР від 13
листопада 2013 року колишньому чоловіку
позивача Печерською районною у м.Києві
державною адміністрацією видано новий
Ордер на право зайняття кімнати №3. В
цьому Ордері зазначена і позивач.

Позивач звернулася до
відповідачів за дозволом на
приватизацію кімнат, які вона фактично
займає, проте в цьому було відмовлено з
тих підстав, що такі приміщення є
допоміжними.

Рішенням Печерського районного
суду м.Києва від 27 жовтня 2014 року
позовні вимоги залишено без
задоволення.

Не погодившись з ухваленим
рішенням, ОСОБА_6 подано апеляційну
скаргу, у якій просить рішення
скасувати та ухвалити нове про відмову
у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує
тим, що висновки суду про те, що зайняті
позивачем приміщення є допоміжними, є
помилковими, оскільки згідно із новою
технічною документацією вони є саме
житловими.

Вважає, що норми ЖК Української
УРСР, на які посилався суд першої
інстанції, не можуть бути застосовані
до обставин справи, з якими вона
звернулася до суду, оскільки
стосуються питання надання житлових
приміщень, а не питань проживання та
користування вже зайнятими
приміщеннями.

Також посилається на те, що судом
порушені норми процесуального права.
Такими порушеннями зазначає те, що в
судовому засіданні 09 жовтня 2014 року був
відсутнім представник КП
«Печерськжитло» та позивач
заперечувала проти розгляду справи без
його участі, проте суд ухвалив
розглядати справу після чого оголосив
перерву. На наступне судове засідання
представник КП «Печерськжитло» надав
документи, що стосуються розгляду
справи, проте у цей же день суд ухвалив
оскаржуване рішення. У зв»язку із цим
позивач була позбавлена права на
залучення до участі у справі третьої
особи - КП БТІ.

В судовому засіданні
представник позивача апеляційну
скаргу підтримав.

Представники відповідачів проти
задоволення апеляційної скарги
заперечували, посилаючись на
законність рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представників сторін,
розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого по справі рішення, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду
першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції установлено, що
позивач є мешканкою гуртожитку по
АДРЕСА_1

Так, на підставі Ордеру виданого
12 липня 1989 року Виконавчим комітетом
Дніпровської районної ради народних
депутатів м.Києва, що виданий
чоловікові позивача ОСОБА_7, позивач
заселилась у гуртожиток.

10 січня 2006 року позивач
розірвала шлюб зі своїм чоловіком та з
січня 2006 року користується двома
окремими кімнатами.

Розпорядження КМДА №1112 від 10
грудня 2010 року «Про питання
організації управління районами в
м.Києві» гуртожиток був переданий до
сфери управління Печерської районної у
м.Києві державної адміністрації.
Балансоутримувачем визначено КП
«Печерськжитло».

В листопаді 2012 року
відповідачами проведена
інвентаризація гуртожитку, за
наслідками чого виготовлена нова
технічна документація, та згідно із
даними поверхового плану встановлено,
що позивач займає два допоміжні
приміщення №№ 15 та 19.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що підставою для виникнення права
користування житловим приміщенням у
гуртожитку є рішення правомочного на
це суб»єкта, яке у позивача відсутнє.
Окрім того, суд першої інстанції також
дійшов висновку, що зазначені
позивачем приміщення не можуть бути
об»єктом приватизації, оскільки є
допоміжними приміщеннями.

З такими висновками колегія суддів
погоджується з огляду на наступне.

Згідно із Законами України «Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків» (ст.4 Закону),
«Про приватизацію державного
житлового фонду» (ст.2 Закону),
Положенням про порядок передачі
квартир (будинків), жилих приміщень у
гуртожитках у власність громадян (п.4
Положення), що затверджено наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України №396 від 16 грудня 2009 року,
підставою, на якій у громадянина
виникає право на приватизацію, є
правомірне користування конкретно
визначеним житловим приміщенням. При
цьому, правомірне користування слід
розглядати як надання особі у
встановлений законом спосіб та порядок
права користування приміщенням у
гуртожитку, що може бути підставою для
приватизації.

Такий спосіб та порядок
визначається, зокрема, ЖК Української
РСР та Примірним положенням про
гуртожитки. Зазначені
нормативно-правові акти є первинними
для врегулювання відносин, що
виникають між особою - мешканцем
гуртожитку, або особою, яка претендує
на право користування житловим
приміщенням у гуртожитку, та особою,
правомочною на вирішення питань щодо
розподілу житлової площі.

Відтак, доводи апеляційної
скарги про необґрунтоване
застосування судом першої інстанції
ст.ст. 128, 129 ЖК Української РСР колегією
суддів відхиляються, оскільки
підставою для виникнення у позивача
речового права є рішення правомочної
щодо гуртожитку особи.

Позивач, посилаючись на те, що
спірні кімнати були надані КП
«Житловик», не зазначає про наявність
правової підстави (ордеру), яка б
дозволяла зайняти спірні приміщення,
при цьому, сама по собі усна згода таким
дозволом не є та юридичних наслідків не
породжує.

Посилання в апеляційній скарзі
на ту обставину, що судом першої
інстанції невірно визначені спірні
кімнати як нежитлові, колегією суддів
відхиляються, оскільки за даними
Київського міського бюро технічної
інвентаризації вказані кімнати
визначені як допоміжні приміщення,
документи про зміну призначення
приміщень в матеріалах справи
відсутні.

Доводи апеляційної скарги в частині
порушення норм процесуального права не
знайшли свого підтвердження та
колегією суддів відхиляються з огляду
на наступне.

Третьою особою є учасник цивільного
процесу у якого, або щодо якої, можуть
виникнути вимоги згідно із предметом
позову до або в інших учасників, чи
ухвалене судове рішення порушить права
цієї особи, якщо її не було залучено до
участі у справі і вона не змогла
висловити своєї позиції.

Так, як убачається з даних журналу
судового засідання від 27 жовтня 2014 року
позивач та її представник ознайомились
із наданими КП «Печерськжитло»
запереченнями, зокрема, відповідями КП
БТІ, та не заперечували проти їх
приєднання до матеріалів справи,
клопотань про залучення третіх осіб
після цього не заявлялось. При цьому,
колегією суддів не установлено
обставин необхідності залучення КП БТІ
до участі у справі та в доводах
апеляційної скарги такі посилання, що
могли б бути предметом оцінки
апеляційною інстанцією, відсутні.

В частині, що стосується рішення суду
про можливість проведення судового
засідання від 09 жовтня 2014 року без
участі КП «Печерськжитло», колегія
суддів зазначає наступне.

Згідно із ст.169 ЦПК України підставою
для відкладення розгляду справи є
неявка сторони, яка оповіщена у
встановленому порядку про час і місце
розгляду справи, якщо вона повідомила
про причини неявки, які визнані судом
поважними.

З матеріалів справи убачається, що
відповідач КП «Печерськжитло»
належним чином був повідомлений про
судовий розгляд 09 жовтня 2014 року, проте
про причини неявки не повідомив.

Колегія суддів не убачає порушень норм
процесуального права, про які зазначає
особа, яка подає апеляційну скаргу і
які призвели б до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги і залишення без
змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315,
317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, поданою
представником за довіреністю ОСОБА_2,
відхилити.

Рішення Печерського районного суду
м.Києва від 27 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя
Н.В. Поліщук

Судді
І.М. Білич

Є.В.Болотов