ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючого - судді
ЦИМБАЛ І.К.

при секретарі - Єфремову В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, про стягнення аліментів -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача, про стягнення аліментів,
посилаючись на те, що від
зареєстрованого шлюбу сторін, який
розірвано на підставі рішення суду, в
останніх народилося двоє доньок, одна з
яких на даний час є малолітньою.
Відповідач не завжди надає матеріальну
допомогу на утримання дитини, у зв'язку
з чим позивач просить стягнути
аліменти у судовому порядку.

В судовому засіданні позивач позові
підтримала просила задовольнити та
пояснила, що відповідач надавав
матеріальну допомогу на утримання
дитини, проте у остання відмовилась від
її отримання, через те, що відповідач
психологічно тисне на неї та на дітей,
які нічого не можуть зробити, через
матеріальну залежність. Відповідач
дійсно купує одяг, продукти харчування,
приймає участь в оздоровленні дітей,
проте він сам визначає яким чином не
радячись із позивачем, чим викликає
негативне відношення з боку останньої,
яка вважає, що це не на користь дітям,
зокрема малолітній донці.

Відповідач та представник останнього в
судовому засіданні позовні вимоги
визнали частково, просили стягувати
аліменти на утримання малолітньої
дитини, у твердій грошовій сумі,
оскільки був повідомлений про можливе
скорочення на роботі, має на утриманні
малолітню дитину від другого шлюбу та
непрацездатну матір. Крім того,
відповідач пояснив, що він продовжує
утримувати старшу доньку, продовжує
надавати кошти у тому розмірі як і
раніше, оплачує їй навчання, а також
продовжує надавати кошти молодшій
донці також у тому розмірі, як і раніше.

Вислухавши пояснення сторін,
представника відповідача, свідка,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає встановленими наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі /а.с. 12/ від якого у сторін
народилось дві доньки ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 5/ та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 13/.

В судовому засіданні учасниками
процесу визнано, а тому не потребує
окремому доказуванню те, що відповідач
надавати позивачу грошові кошти на
утримання дітей в сумі 3000 грн., на даний
час продовжує надавати такі ж самі
кошти, а також додатково сплачує 1750 грн.
за навчання найстаршої доньки, у
зв'язку з чим даній обставини згідно ч. 1
ст. 61 ЦПК України не потребують
окремого доказування.

Свідок ОСОБА_4 також підтвердила
вказані обставини в судовому
засіданні.

Згідно ст.180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні встановлено про
те, що відповідач виконує обов'язок
щодо утримання малолітньої доньки, у
зв'язку з чим суд вважає що примусове
стягнення аліментів є недоцільним,
незважаючи на часткове визнання
останнім позовних вимог.

Суд вважає неспроможними доводи
позивача про те, що через неприязні
відносини з відповідачем, остання
бажає стягувати аліменти на підставі
судового рішення, надавши таким
відносинам офіційного статусу, з метою
недопущення спілкування з
відповідачем та відсутності впливу
останнього на неї та дітей, оскільки
такі підстави для стягнення
законодавством не передбачені і в свою
чергу, позивачем не підтверджені
згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України.

Також, суд вважає неспроможними доводи
позивача про те, що малолітня дитина
має здібності до малювання і через
нервове навантаження потребує
посиленого харчування, оскільки при
наявності здібностей в разі потреби у
додаткових витратах підставою для
звернення до суду буде ст. 185 СК України.
Проте, позивачем не було надано доказів
на підтвердження вище вказаних
обставин, зокрема і потреби у
посиленому харчуванні через хвороби
тощо, тобто у потребі більших витрат на
дитину, ніж на ту, яка не страждає на ті
чи інші захворювання. В судовому
засіданні позивачем не порушувалося
питання про те, що грошові кошти, які
він надає на утримання малолітньої
дитини та здійснення ним інших витрат
на неї не вистачає для її утримання та
розвитку. Позивач зазначала про те, що
не бажає спілкування з відповідачем і
не бажає особисто отримувати кошти від
останнього. Проте, відповідач, як
встановлено в судовому засіданні,
продовжив передавати кошти через
старшу доньку та бабусю.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212 - 218, 367 ЦПК України,
ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду м.
Києва через Дарницький районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий: