Справа № 473/4917/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області у складі:

головуючої - судді Висоцької
Г.А.

при секретарі Радєвій Н.В.

за участю представника
позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Вознесенська із застосуванням
звукозаписувальної техніки цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до
Вознесенської міської ради
Миколаївської області про визнання
договору-купівлі продажу дійсним,

В С Т А Н О В И В :

21.10.2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до Вознесенської міської ради
Миколаївської області про визнання
договору-купівлі продажу дійсним.

В обґрунтування своїх вимог позивачка
зазначила, що між нею та ОСОБА_4 був
укладений договір купівлі-продажу 51/100
часток житлового будинку АДРЕСА_1

Істотні умови договору сторони
виконали повністю, але вказаний
договір не був посвідчений у нотаріуса,
тому вона зараз не може розпорядитись
належним їй майном, крім того ОСОБА_5
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що і змусило її
звернутися до суду з відповідним
позовом.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явилася, про час та місце слухання
справи повідомлена належним чином,
причини неявки суду невідомі.

Представник позивача, яка діяла на
підставі довіреності - ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала, посилаючись на викладені в
позовній заяві обставини справи,
просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача Вознесенської
міської ради Миколаївської області в
судове засідання не з'явився, до суду
надав заяву, в якій просить проводити
судовий розгляд справи за його
відсутності, позов визнає.

Дослідивши надані докази, суд прийшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню, зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до
договору купівлі-продажу нерухомого
майна № 272 від 20.03.2002 року, укладеного
між ОСОБА_5, як продавцем та ОСОБА_2, як
покупцем - остання придбала у власність
51/100 часток житлового будинку АДРЕСА_2
за 4000 гривень, зареєструвавши цей
договір у Вознесенській Універсальній
Товарно-Сировинній біржі за
реєстровим номером 272 (а.с.3). Право
власності зареєстровано у
Вознесенському МБТІ 01.07.2002 року ( а.с. 4 ).

Відповідно до актового запису про
смерть № 220 від 09.04.2002 року та повного
витягу з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян щодо
актового запису про смерть № 2 від
03.12.2014 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року в м. Вознесенськ Миколаївської
області (а.с. 34-35).

Як вбачається з повідомлення Другої
Вознесенської державної нотаріальної
контори № 1865/01-09 від 18.12.2014 року, після
смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року, спадкова справа не заведена ( а.с.
38-39 ).

Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ "Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» № 9 від 06.11.2009 року
регламентовано, що відповідність чи
невідповідність правочину вимогам
законодавства має оцінюватися судом
відповідно до законодавства, яке діяло
на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі продажу був
вчинений у березні 2002 року, тобто під
час дії ЦК УРСР 1963 року, який
передбачав низку правил з приводу
купівлі продажу жилого будинку ( ст. 227).

З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року
вбачається те, що угода, укладена з
порушенням вимог про її обов'язкове
нотаріальне посвідчення, вважається
недійсною.

Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України, якщо одна зі
сторін повністю або частково виконала
угоду, що потребує нотаріального
посвідчення, а друга сторона
ухиляється від нотаріального
оформлення угоди, суд вправі за вимогою
сторони, яка виконала угоду, визнати
угоду дійсною.

В цьому разі наступне нотаріальне
оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до ст. 19 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень" від
01.07.2004 року, п.62 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
наказом МЮУ від 03.03.2004 року за № 20/5
підставою як для державної
реєстрації, що посвідчують
виникнення, перехід, припинення
речових прав на нерухоме майно,
обмежень цих прав, та підтвердженням
такого права ( правовстановлюючим
документом) є в тому числі договір
купівлі-продажу нерухомого майна,
зареєстрований на біржі в
установленому порядку, за наявності
відмітки на ньому про реєстрацію
відповідних прав тощо.

Згідно ст. 3 ЦПК України, в порядку,
встановленому даним Кодексом кожна
особа має право звернутись до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Доводи позивача щодо необхідності
визнання біржового договору
купівлі-продажу дійсним, суд вважає
обґрунтованими, а вимоги такими, що
підлягають задоволенню відповідно до
ст. 47 ЦК України.

Оскільки угода потребувала
нотаріального посвідчення, суд вправі
за вимогою сторони, яка виконала угоду,
визнати її дійсною.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212- 215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Вознесенської міської
ради Миколаївської області про
визнання договору-купівлі продажу
дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу 51/100 частки житлового
будинку АДРЕСА_2, який був укладений
20.03.2002 року Вознесенською
універсальною товарно-сировинною
біржею між ОСОБА_5, як продавцем та
ОСОБА_2, як покупцем.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя

Висоцька Г.А.