Провадження №22-ц/784/3318/14
Головуючий у першій інстанції:
апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
УХВАЛА

Іменем
України

16 грудня 2014 року
м.
Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської
Ж.М.,

при секретарі судового засідання -
Яценко Л.В.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні матеріали
цивільної справи

за
апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на ухвалу Центрального районного
суду м. Миколаєва від 06 жовтня 2014 року
про забезпечення позову,

в с т
а н о в и в:

06 жовтня 2014 року ОСОБА_4 звернувся
до суду з заявою про забезпечення
позову.

Ухвалою судді Центрального
районного суду м. Миколаєва від 06
жовтня 2014 року у задоволенні заяви
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне
застосування норм процесуального
права, просив скасувати ухвалу судді
та передати питання на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення заявника, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню на підставі наступного.

Як вбачається із матеріалів
справи, 06 жовтня 2014 року ОСОБА_4 без
подання позовної заяви, звернувся до
суду з заявою про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь
у справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Відповідно до роз'яснень,
викладених у п.1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22 грудня
2006 року «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи після відкриття
провадження у ній ( за винятком випадку,
передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК України),
якщо невжиття заходів забезпечення
позову може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.4 ст.151 ЦПК України
за заявою заінтересованої особи суд
може забезпечити позов до подання
позовної заяви з метою запобігання
порушенню права інтелектуальної
власності.

Тобто, нормами ЦПК України
передбачено лише один вид позову, який
може бути забезпечений до його
пред'явлення - це захист права
інтелектуальної власності.

Постановляючи ухвалу про відмову
у забезпеченні позову, суд першої
інстанції зазначив про те, що до заяви
не надано жодного доказу на
підтвердження належності на праві
власності відповідачеві квартири
АДРЕСА_1, вказані у цій заяві вимоги
щодо усунення перешкод у користуванні
майном підлягають розгляду у порядку
позовного провадження, аж ніяк при
вирішенні питання про забезпечення
позову та зазначив про недотримання
ОСОБА_4 вимог п.4 ст.151 ЦПК України.

Однак, зазначена заява розглянута
з порушенням встановленого порядку
вирішення питання про забезпечення
позову, з недотриманням вимог
процесуального права.

Як видно з матеріалів справи, на
час розгляду оскаржуваної ухвали у
провадженні Центрального районного
суду м. Миколаєва не було справи
відкритої за позовом ОСОБА_4

Із змісту заяви про забезпечення
позову вбачається, що в майбутньому
може виникнути спір з метою
запобігання порушенням майнового
права, але не права інтелектуальної
власності.

Посилання у заяві, які нічим не
підтверджені, на наявність
інженерних розробок, які ніби - то
зберігаються на комп'ютері померлого
ОСОБА_5 та знаходяться у спірній
квартирі не є свідченням порушення
права інтелектуальної власності.

Відтак, суд першої інстанції з
порушенням порядку для його вирішення
розглянув заяву про забезпечення
позову до відкриття провадження у
справі та без врахування вимог ч.8 ст. 153
ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК
України, розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд скасовує ухвалу і
передає питання на новий розгляд до
суду першої інстанції, якщо останній
порушив порядок, встановлений для
його вирішення.

Враховуючи вищевикладене
оскаржувана ухвала як така, що винесена
з порушенням встановленого порядку,
підлягає скасуванню з передачею
питання про забезпечення позову на
новий розгляд.

Керуючись ст. ст.312, 313, 315 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити.

Ухвалу Центрального районного
суду м. Миколаєва від 06 жовтня 2014 року
скасувати, заяву про забезпечення
позову повернути на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та оскарженню
не підлягає.

Головуючий
Судді: