Справа № 477/2318/14-ц
Провадження № 2/477/1167/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року
Жовтневий районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого судді - Полішко
В.В.,

при секретарі - Тарасюк І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

29 вересня 2014 року позивач звернулася до
суду з позовною заявою до відповідача,
в якій просить визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням, а саме: житловим будинком
АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на те, що на
підставі договору дарування № 1123 від 28
серпня 2014 року їй на праві приватної
власності належить земельна ділянка
площею 0,1500 га разом з житловим
будинком, що розташовані по АДРЕСА_1.
Договір дарування був укладений між
нею та ОСОБА_3 за згодою його дружини
ОСОБА_4, та посвідчений приватним
нотаріусом Жовтневого районного
нотаріального округу Миколаївської
області ОСОБА_5 На сьогоднішній день у
вказаному будинку зареєстрований
відповідач - ОСОБА_2, хоча останній не
мешкає там з вересня 2011 року, ніяких
особистих речей в житловому будинку не
має. Відповідно до п. 13 умов договору
дарування, відповідач мав знятися з
реєстрації до 05 вересня 2014 року, але
цього не зробив. Позивач, як власник
житлового будинку, позбавлена
можливості в повній мірі володіти
належним їй майном, користуватися та
розпоряджатися своєю власністю.

Відповідач ОСОБА_2 не проживає в
будинку без поважних причин з вересня
2011 року, спірним житлом не цікавиться,
за комунальні послуги та утримання
будинку не платить, в зв'язку з чим
позивач змушена звернутися до суду з
позовом про визнання відповідача
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням та просить його
задовольнити.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, від неї до суду надійшла
заява з проханням розглядати справу за
її відсутності, заявлені позовні
вимоги підтримує в повному обсязі та
просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 судове засідання не
з'явився, причину неявки суду не
повідомив, про дату та час розгляду
справи судом повідомлений своєчасно.

Дослідивши письмові докази, суд судом
встановлено наступне.

Земельна ділянка площею 0,1500 га та
житловий будинок, що розташовані по
АДРЕСА_1 належать ОСОБА_1 на підставі
договору дарування, укладеного 28
серпня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
який посвідчений приватним нотаріусом
Жовтневого районного нотаріального
округу Миколаївської області ОСОБА_5 та
зареєстрований за № 1123 (а.с. 6-7).

Належність позивачу спірного
житлового будинку, а також земельної
ділянки на якій вони розташовані, також
підтверджується витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію прав та їх обтяжень від
28.08.2014 року (а.с. 8-9).

Відповідно до витягу з рішення
Воскресенської селищної ради
Жовтневого району Миколаївської
області 12-сесії 23 скликання 12/14 від
21.12.2000 року була проведена
перенумерація житлового будинку, що
розташований по АДРЕСА_1 з АДРЕСА_1 на
АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Як вбачається з копії домової книги в
спірному житловому будинку,
зареєстровані відповідач ОСОБА_2,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 10-11).

Згідно з актом про непроживання від
17.09.2014 року ОСОБА_2 не проживає за
адресою АДРЕСА_1 з вересня 2011 року (а.с.
12).

Факт непроживання відповідача у
спірному житловому будинку з 27.11. 2008
року, також підтверджується довідкою
Воскресенської селищної ради
Жовтневого району Миколаївської
області № 577.04.09 від 17.10.2014 року (а.с. 17).

Відповідно до вимог ст. ст. 319, 391 ЦК
України, власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд та має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Отже, на підставі ст. 405 ЦК України, ст. 71,
72 ЖК України суд визнає заявлений позов
таким, що підлягає задоволенню, так як
судом встановлений факт непроживання
відповідача за вказаною адресою з
вересня 2011 року, тобто більш ніж 1 рік,
що підтверджується відповідним
змістом письмових доказів у справі, а
також наявність у позивача законних
підстав на вимогу про визнання ОСОБА_2
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 209, 213-215, 218, 226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням, а саме: житловим будинком
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Жовтневий районний суд
Миколаївської області протягом 10 днів
з дня його проголошення.

Суддя
В.В.
Полішко