ШИРОКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
______________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
Справа № 197/552/13-ц

Широківський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді:
Шевченко О.В.,

за участі:

секретаря судового засідання:
Гетьманенко О.І.,

позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивачів:
ОСОБА_3,

відповідача: ОСОБА_4,

представників відповідачів:
ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Широке
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, КП
«Фрунзенське ЖКП» про поновлення
строку звернення до суду, визнання
рішення, свідоцтва про право власності
недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом
до відповідачів, який уточнили і
просили суд:

В обґрунтування уточненого позову
позивачі, їх представник посилаються
на те, що позивачка ОСОБА_1 та
відповідач ОСОБА_4 з 27.09.1975 року
перебували в зареєстрованому шлюбі.
Від шлюбу мають сина ОСОБА_2 - другий
позивач. Шлюб розірвано рішенням суду
від 01.04.2013 року. На підставі рішення
районного виконкому № 24 від 16.01.1980 року
ім'я відповідача ОСОБА_4 було видано
ордер № 19 на право заняття 2-х кімнат в
квартирі АДРЕСА_1. В ордер з правом
вселення як члени сім'ї відповідача,
були вписані і позивачі. Позивачка
ОСОБА_1 зареєстрована в спірній
квартирі з 08.07.1980 року й до тепер. В
1994 році позивачі та відповідач
ОСОБА_4 звернулися з письмовими заявами
до КП «Широківське ККП» як органу
приватизації. Однак спірна квартира
цим органом була приватизована лише на
відповідача ОСОБА_4 В 2011 році, коли
відповідач пішов з родини, виявилося,
що свідоцтво про право власності
оформлено лише на нього.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
суду повідомила, що читала Свідоцтво
про право власності на житло від 02.02.1994
року в 1994 році, коли відповідач ОСОБА_4
приніс його додому. З того часу цей та
всі інші документи на квартиру лежали в
шухляді в спірній квартирі і до них
мали вільний доступ всі члени сім'ї і
досі вона має до них доступ.

Представник позивачів в судовому
засіданні уточнений позов та його
обгрунтування підтримала і просила
позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник
в судовому засіданні позов не визнали
повністю. Вважають його
необґрунтованим. Просили застосувати
строк позовної давності. Відповідач
також повідомив, що факт приватизації
квартири лише на його ім'я був з часу
приватизації відомий позивачам, він їм
показував документи про це і останні
були в вільному доступі членів сім'ї в
спірній квартирі, залишаються в
позивачки й досі.

Представник відповідача КП
«Фрунзенське ЖКП» позов визнала. Не
пам'ятає чи подавали заяви про
приватизацію позивачі.

Суд вважає, що позовні вимоги
позивача не підлягають задоволенню в
повному обсязі з наступних підстав:

27.09.1975 року було зареєстровано шлюб між
позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем
ОСОБА_4 (а.с. 8, 10).

Від шлюбу в позивачки та відповідача
народився син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 11, 14).

04.02.1980 року на ім'я відповідача ОСОБА_4
(із зазначенням в списку осіб, які
вселяються за ордером позивачів як
дружини та сина) видано ордер № 19 на
право заняття 2 кімнат за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Відповідачем ОСОБА_4 в січні 1994 року
було подано заяву про приватизацію
спірної квартири (а.с. 70).

Згідно списків на отримання
приватизаційних майнових
сертифікатів, як зазначено в довідці
АТ «Ощадбанк» від 05.07.2013 року (а.с. 143)
позивачі в 1996 році отримали
приватизаційні майнові сертифікати.
Сертифікат є іменним приватизаційним
цінним папером. Отже ці іменні цінні
папери ще в 1996 році були отримані
позивачами. Яким чином вони
використані позивачами документально
не підтверджено. Крім того, ці папери
отримані ними через 2 роки після
отримання відповідачем свідоцтва про
право власності на житло.

Позивачка зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1, з 08.07.1980 року й до тепер (а.с. 6).

Позивач за вищевказаною адресою не
проживає з грудня 1996 року (а.с. 7).

Відповідач ОСОБА_4 не проживає в
спірній квартирі з 15.07.2011 року
(а.с. 8).

Відповідно до Свідоцтва про право
власності на житло від 02.02.1994 року право
власності на зазначену квартиру № 19
передано одноособово відповідачу
ОСОБА_4 (а.с. 13, 18, 71). Свідоцтво видано
згідно з розпорядженням КП
«Широківський комбінат комунальних
підприємств» від 02.02.1994 року № 5/6.

На даний час КП «Широківський
комбінат комунальних підприємств»
перебуває в стадії ліквідації
внаслідок банкротства.

Рішенням Широківської селищної ради
Дніпропетровської області від
25.03.2011 року (а.с. 155) при КП «Фрунзенський
ЖКП» створено орган приватизації
житлового фонду цієї ради.

Рішенням Широківського районного суду
Дніпропетровської області від 01.04.2013
року (а.с. 15) шлюб між сторонами
розірвано.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 суду
повідомила, що в 1994 році працювала
економістом в КП «Широківський
комбінат комунальних підприємств» і
займалася питаннями приватизації
квартир, в т.ч. і спірної. Не пам'ятає чи
подавали заяви про приватизацію
спірної квартири позивачі.

Як пояснила позивачка, вона бачила
техпаспорт на спірну квартиру і
свідоцтво про право власності на неї на
ім'я лише відповідача ще в 1994 році, коли
відповідач приніс їх додому і дав їй
для огляду. Позивач повідомив, що коли
йому виповнилося 18 років, то він не
цікавився питаннями приватизації
квартири, права власності на неї, бо
йому було байдуже до цих питань.
Позивачі зазначили, що ці документи з
того часу лежать в спірній квартирі і
всі члени сім'ї мають до них вільний
доступ. Заяву на приватизацію позивач
підписав, прочитавши, але її долею не
цікавився.

Відповідач ОСОБА_4 просив застосувати
строки давності у даній справі.

Отже, строк давності для позивачки
ОСОБА_1 у даній справі необхідно
обчислювати з 01.03.1994 року (оскільки
точну дату ознайомлення позивачки з
документами в лютому 1994 року суду не
відомо), а для позивача ОСОБА_2 з 19.07.1995
року. Причини пропуску строків
давності (3 роки) позивачами, які суд міг
би визнати поважними, відсутні, тому в
поновленні цих строків для них
необхідно відмовити.

Судові витрати за позовом
відшкодуванню позивачам не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 71 ЦК України (1963 року), ст. 257 ЦК
України, ст. ст. 88, 212, 213 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю ОСОБА_1, ОСОБА_2 в
позові до ОСОБА_4, КП «Фрунзенське ЖКП»
про поновлення строку звернення до
суду, визнання рішення, свідоцтва про
право власності недійсними.

Судові витрати відшкодуванню
позивачам не підлягають.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через Широківський
районний суд Дніпропетровської
області. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ
О.В.ШЕВЧЕНКО