Справа
№ 2-6700/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

11 грудня 2014 року Солом'янський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Войцеховській
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Рідна» до ОСОБА_1
про стягнення витрат, пов'язаних з
виплатою страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача 10.10.2014 року
звернувся з позовом до відповідача про
відшкодування витрат, пов'язаних з
виплатою страхового відшкодування,
мотивуючи тим, що позивачем 02.06.2011 року
був укладений Договор № АТР 03/11
добровільного страхування
автотранспортних засобів, предметом
якого є майнові інтереси
страхувальника - ТОВ «Суматра -ЛТД», що
не суперечать чинному законодавству
України, пов'язані із володінням,
користуванням і розпорядженням
транспортними засобами, зокрема
автомобілем Opel Astra, д/н НОМЕР_5.

Зазначає, що внаслідок ДТП, яка сталась
20.04.2012 року з вини відповідача ОСОБА_2
через порушення ним правил дорожнього
руху, були завдані пошкодження
автомобілю НОМЕР_1, який в тому числі
був застрахований власником у позивача
на підставі договору № АТР 03/11
добровільного страхування
автотранспортних засобів від 02.06.2011
року.

Та обставина, що застрахований
автомобіль був пошкоджений з вини
відповідача, підтверджується
постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від 01.06.2012 року за
результатами розгляду
адміністративної справи відносно
відповідача за ст. 124 КУпАП.

Позивачем на підставі страхового акту
№ 2352 від 19.09.2012 року було виплачено
страхове відшкодування в розмірі 10429,04
грн., що підтверджується платіжним
дорученням №10507 від 19.09.2012 року.
Посилався в позові, що на підставі ст. 27
Закону України «Про страхування», ст. 993
ЦК України до нього як страховика, що
виплатив страхове відшкодування за
договором страхування майна, в межах
фактичних витрат переходить право
вимоги, яке страхувальник має до особи,
винної за заподіяння шкоди.

Тому позивач, скориставшись наданим
йому законом правом, звернувся до
відповідача із даною вимогою та просив
стягнути з відповідача суму витрат,
понесених у зв'язку із виконанням
зобов'язань по виплаті страхового
відшкодування, у розмірі 10669,04 грн., в
тому числі 240,00 грн. витрат на
встановлення розміру збитків, а також
судові витрати.

В судове засідання представник
позивача надав заяву, в якій позовні
вимоги підтримав у повному обсязі,
проти ухвалення заочного рішення на
підставі наявних у справі доказів не
заперечував.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, будучи належним чином
повідомленим про місце та час судового
засідання, причини неявки суду не
повідомив.

Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Таким чином, суд, врахувавши письмову
заяву представника позивача, вважає
можливим ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
частково.

Згідно зі ст.993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

У відповідності до ст. 27 Закону України
«Про страхування» до страхової
організації, яка сплатила страхове
відшкодування за майновим
страхуванням, переходить в межах цієї
суми право вимоги до особи,
відповідальної за заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що 02.06.2011 року між
ПрАТ «Страхова компанія «Рідна» та ТОВ
«Суматра -ЛТД», власником автомобіля
марки Opel Astra, д/н НОМЕР_1, було укладено
договір № АТР 03/11 добровільного
страхування автотранспортних засобів.

Після настання страхового випадку
внаслідок ДТП, яка відбулась 20.04.2012
року, ТОВ «Суматра -ЛТД» звернулося із
заявою про виплату страхового
відшкодування у зв'язку із
пошкодженням автомобіля.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Позивачем з урахуванням звіту №СФ-0000966
з визначення вартості матеріального
збитку, завданого власнику
транспортного засобу, від 29.05.2012 року
було складено страховий акт №2352 від
19.09.2012 року та розрахунок до нього, на
підставі якого прийнято рішення про
виплату страхового відшкодування з
утриманням суми несплаченої частини
страхового платежу, що склало суму в
розмірі 10429,04 грн.

Свідченням того, що страхове
відшкодування було відшкодовано
безпосередньо на рахунок станції
обслуговування, де проводився ремонт
пошкодженого автомобіля - автомобіля
НОМЕР_1, за договором № АТР 03/11
добровільного страхування
автотранспортних засобів від 02.06.2011
року є платіжне доручення №10507 від
19.09.2012 року, копія якого знаходиться в
матеріалах справи.

Отже, підставою для даної виплати стало
пошкодження автомобіля марки
автомобіля «Opel Astra, д/н НОМЕР_1, в
результаті того, що 20.04.2012 року в м.
Києві по вул. М.Раскової,15 відповідач
ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_4,
порушив п.13.1 Правил дорожнього руху
України, внаслідок чого відбулось
зіткнення з застрахованим автомобілем
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, що
призвело до пошкодження транспортних
засобів.

За обставинами вказаного ДТП відносно
відповідача ОСОБА_2 був складений
протокол про адміністративне
правопорушення, за наслідками розгляду
якого постановою Дніпровського
районного суду м. Києва від 01.06.2012 року
його було визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення та
піддано адміністративному стягненню у
вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Згідно з положеннями ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказується
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини, а отже,
виходячи з даних правил, постанова суду
у справі про адміністративне
правопорушення, якою встановлена вина
притягнутої до адміністративної
відповідальності особи, є обов'язковою
для суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено постанову, з
питань щодо того, чи мали місце ці дії
та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Пленуму Верховного суду
«Про судове рішення у цивільній
справі» №14 від 18.12.2009 роз'яснено
відповідно до принципу
безпосередності судового розгляду
рішення може бути обґрунтоване лише
доказами, одержаними у визначеному
законом порядку та дослідженими в тому
судовому засіданні, в якому
ухвалюється рішення.

Так, судом встановлено, що відповідно
до відомостей про дорожньо-транспортну
пригоду, яка мала місце 20.04.2012 року, не
було встановлено наявність полісу,
яким би було застраховано на час ДТП
цивільно-правову відповідальність
перед третіми особами відповідача
ОСОБА_2

Тому, виходячи із наведеного, суд
вважає, що за відсутності таких даних
саме відповідач ОСОБА_2 як володілець
на законних підставах транспортного
засобу є відповідальним за завдану
шкоду внаслідок ДТП, а тому
пред'явлений позов до нього про
відшкодування витрат, пов'язаних з
виплатою страхового відшкодування, є
обґрунтованим.

За таких обставин суд вважає, що
пред'явлений позов позивачем про
відшкодування витрат, пов'язаних з
виплатою страхового відшкодування, в
розмірі 10429,04 грн. є обґрунтованим та
підлягає задоволенню. Також згідно зі
ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає
стягненню на користь позивача сума
сплаченого позивачем судового збору.

Щодо вимоги про стягнення з
відповідача 240,00 грн. витрат на
встановлення розміру збитків, то слід
зазначити, що ці витрати, понесені
позивачем, не є збитками, заподіяними у
зв'язку із знищенням або пошкодженням
речі або відновленням права, а
випливають із правовідносин з приводу
виконання позивачем покладених на
нього Законом зобов'язань за договором
№ АТР 03/11 добровільного страхування
автотранспортних засобів від 02.06.2011
року, а тому належать до звичайної
господарської діяльності позивача як
страховика і не підлягають стягненню з
особи, відповідальної за спричинену
шкоду, а тому правові підстави для їх
задоволення відсутні.

Керуючись ст.993 ЦК України, Законом
України «Про страхування», ст.ст. 3-4, 10-11,
57-61, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «Рідна»
до ОСОБА_1 про стягнення витрат,
пов'язаних з виплатою страхового
відшкодування, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Рідна» витрати,
пов'язані з виплатою страхового
відшкодування, в розмірі 10429,04 грн. та
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути переглянуто судом,
який його постановив, за письмовою
заявою відповідача, яка має бути подана
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції протягом 10 днів з
дня отримання копії рішення.

Суддя: