Справа № 192/2271/14
Провадження № 2/192/577/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2014 р.
смт.Солоне

Солонянський районний суд
Дніпропетровської області

в особі головуючого- судді
Трещової Н.М.,

при секретарі Папян Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Моторного (транспортного)
страхового бюро України до ОСОБА_1 про
стягнення в порядку регресу суми
виплаченого страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення в порядку
регресу суми виплаченого страхового
відшкодування

На обґрунтування позовних вимог
зазначає, що 25 червня 2011 року о 6-й
годині водій ОСОБА_1, перебуваючи у
стані алкогольного сп'яніння, керуючи
автомобілем «Москвич 2140», державний
номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в
с.Сурсько-Михалівка Солонянського
району Дніпропетровської області по
вул..Шевченко , на перехресті
нерівнозначних доріг, не надав дорогу
та допустив зіткнення з автомобілем
«Хюндай Туксон», державний номерний
знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2
Згідно звіту №67/2011 від 15 липня 2011 року,
складеного фахівцем-автотоварознавцем
ОСОБА_3, внаслідок ДТП розмір завданих
збитків становить 16531 гривня 84 копійки.

Згідно постанови Солонянського
районного суду Дніпропетровської
області від 13 липня 2011 року, ОСОБА_1 було
визнано винним в скоєнні ДТП, та
притягнуто до адміністративної
відповідальності, а спричинена шкода
ним добровільно відшкодована не була.

ОСОБА_1 не застрахував свою
цивільно-правову відповідальність
відповідно до Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», в зв'язку з чим Моторне
(транспортне) страхове бюро України
відповідно до підпункту «а» пункту 41.1
статті 4.1 цього Закону виплатило ОСОБА_2
на відшкодування спричинених в
результаті ДТП збитків у розмірі 17031
гривня 84 копійки, з яких 16531 гривня 84
копійки - завданні збитки, 500 гривень -
витрати на проведення
автотоварознавчого дослідження.

Таким чином, у позивача виникло право
зворотної вимоги до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування, яке
просять стягнути з відповідача, а
також стягнути з відповідача суму
сплаченого при зверненні з позовом до
суду судового збору в розмірі 243 гривні
60 копійок.

Позивач, який належним чином
повідомлений про час та дату слухання
справи, у судове засідання не з'явився,
надавши письмову заяву, за якою просив
розглядати справу без його участі,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі (а.с.64-65).

Відповідач ОСОБА_1, який повідомлений
належним чином про час та дату слухання
справи (а.с.63), у судове засідання не
з'явився,заявою просив розглянути
справу за його відсутності.

У зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК
України ухвалив здійснювати розгляд
справи за відсутності сторін, які
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи, без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Суд, дослідивши докази, що маються у
справі, приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 10 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків встановлених цим
Кодексом.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 статті 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що згідно постанови
Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 13 липня
2011 року, ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП за те, що 25 червня
2011 року о 06 годині 00 хвилин в
с.Сурсько-Михайлівка по вул.Шевченко
Солонянського району
Дніпропетровської області, водій
ОСОБА_1, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння та керуючи
автомобілем НОМЕР_3, на перехресті
нерівнозначних доріг, рухаючись по
другорядній дорозі не надав дорогу
автомобілю «Хюндай Туксон», державний
номерний знак НОМЕР_2, який наближався
до перехрестя по головній дорозі під
керуванням водія ОСОБА_4, в результаті
чого відбулося зіткнення автомобілів,
які отримали механічні пошкодження,
постраждалих немає (а.с.24).

Судом встановлено, що автомобіль
«Хюндай Туксон», державний номерний
знак НОМЕР_2, належить ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_4 (а.с. 26а).
Цивільно-правова відповідальність
застрахована згідно полісу № АА/3372505
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (а.с.26) .

Згідно звіту дослідження
фахівця-автотоварознавця по
встановленню матеріальних збитків,
спричинених власнику транспортного
засобу, №67/2011 від 15 липня 2011 року
(а.с.41-59) розмір збитків, заподіяних в
результаті ДТП становить 16531 гривня 84
копійки, а з матеріалів даного звіту
вбачається, що відповідач ОСОБА_1 був
присутнім при огляді пошкодженого
внаслідок ДТП автомобіля «Хюндай
Туксон», реєстраційний номер НОМЕР_2,
про що зазначено в протоколі огляду
транспортного засобу від 11 липня 2011
року, та від якого не надходило
будь-яких заперечень щодо встановлених
при огляді обставин (а.с.51-52).

26 липня 2011 року ОСОБА_2, як власник
пошкодженого транспортного засобу,
звернулась до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України з заявою про виплату
спричиненої пошкодженням автомобіля
шкоди відповідно до ст.35, пп. «а» п.41.1
ст.41 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», оскільки
власник та водій автомобіля «Москвич
2140», державний номерний знак НОМЕР_1,
ОСОБА_1 не мав полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. Згідно наказу
№2268 від 6 вересня 2011 року Моторне
(транспортне) страхове бюро України
платіжним дорученням № 3845 від 6 вересня
2011 року перерахувало на рахунок ОСОБА_2,
як власнику автомобіля «Хюндай
Туксон», державний номерний знак
НОМЕР_2, на відшкодування заподіяної в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди шкоди кошти в сумі 17031 гривня 84
копійки (а.с.20,21 Про надходження такого
звернення позивачем було повідомлено
відповідача ОСОБА_1 листом від 12 жовтня
2011 року та запропоновано добровільно
відшкодувати спричинену шкоду
потерпілому та повідомити про
наявність чинного на дату ДТП договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
(а.с.19).

Згідно п.38.2. статті 38 Закону України
«Про обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів» та
положень ч.1 ст.1191 ЦК України, Моторне
(транспортне) страхове бюро України
після виплати страхового
відшкодування шкоди, завданої іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

У зв'язку зі сплатою страхового
відшкодування власнику пошкодженого
майна, до позивача, який здійснив цю
виплату, переходить право вимоги до
особи, відповідальної за заподіяний
збиток, на відшкодування виплаченого
страхового відшкодування. Оскільки
винною стороною в скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди визнано
саме відповідача ОСОБА_1, який керував
транспортним засобом, не застрахувавши
цивільно-правову відповідальність,
відповідно до вимог Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», то до позивача переходить
право вимоги в порядку регресу до
особи, яку за постановою суду визнано
винною у скоєнні ДТП, на відшкодування
сплаченого страхового відшкодування в
сумі 17031 гривня 84 копійки, яка в
добровільному порядку на пропозицію
позивача відшкодоване не було.

Таким чином, суд уважає за необхідне
задовольнити позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача виплаченого страхового
відшкодування спричиненої шкоди в
загальній сумі 17031 гривня 84 копійки.

Крім того, у зв'язку із задоволенням
позову, з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути витрати по
сплаті судового збору, який було
сплачено позивачем при зверненні з
позовом до суду, з урахуванням розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1166, 1191 ЦК України, ст. 27 Законом
України «Про страхування», Законом
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст. ст. 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 209, 213-215
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Моторного (транспортного)
страхового бюро України до ОСОБА_1 про
стягнення в порядку регресу суми
виплаченого страхового відшкодування
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного
(транспортного) страхового бюро
України в порядку регресу витрати,
пов'язані з виплатою страхового
відшкодування в сумі 17031 (сімнадцять
тисяч тридцять одна) гривня 84 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного
(транспортного) страхового бюро
України витрати по сплаті судового
збору в розмірі 243 (двісті сорок три)
гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Солонянський районний
суд Дніпропетровської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий