У х в а л а

іменем україни

10 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М., суддів:
Висоцької В.С.,
Умнової О.В., Гримич М.К.,
Фаловської
І.М.,розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про витребування майна від
добросовісного набувача, за
касаційними скаргами ОСОБА_7 на рішення
Виноградівського районного суду
Закарпатської області від 15 січня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 18 березня 2014
року, ОСОБА_8 на рішення
Виноградівського районного суду
Закарпатської області від 15 січня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 22 липня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що він з 24 листопада
1990 року до 03 грудня 2009 року перебув в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, під час
якого ними було придбано майно. В
березні 2010 року ОСОБА_6 пред'явив позов
до ОСОБА_7 про поділ майна подружжя. Під
час розгляду вказаної справи ОСОБА_7
подарувала своїй матері ОСОБА_8 Ѕ
частину розважального закладу по
АДРЕСА_1, яка знаходилась в спільній
сумісній власності подружжя. Рішенням
апеляційного суду Закарпатської
області від 01 жовтня 2013 року поділено
мано подружжя. Враховуючи викладене,
просив витребувати з чужого
незаконного володіння ј частину
вказаного розважального закладу.

Рішенням Виноградівського районного
суду Закарпатської області від
15 січня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 18 березня 2014
року, позов задоволено. Витребувано від
ОСОБА_8 ј частину розважального закладу
по АДРЕСА_1. Вирішено
питання розподілу судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 22 липня
2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_8
відхилено та вказане рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить
скасувати рішення місцевого та ухвалу
апеляційного судів, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_8 просить
скасувати рішення місцевого та ухвалу
апеляційного судів, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Касаційні скарги підлягають
задоволенню частково з наступних
підстав.

За наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд, у
відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК
України, має право скасувати рішення
суду першої інстанції і ухвалити
рішення по суті позовних вимог.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
апеляційний суд досліджує докази, які
судом першої інстанції були досліджені
з порушенням установленого порядку або
в дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду було зумовлено
поважними причинами.

Залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції про задоволення позову,
апеляційний суд погодився з висновками
місцевого суду, що спірне приміщення
вибуло з володіння позивача поза його
волею, у зв'язку з прийняттям судом
неправомірного рішення, яке у
подальшому було скасовано, а тому таке
майно підлягає витребуванню з чужого
незаконного володіння третіх осіб та
поверненню власникові.

Проте з такими висновками суду
апеляційної інстанції повністю
погодитися не можна.

Установлено, що з 24 листопада 1990 року і
до 03 грудня 2009 року позивач перебував в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7

За час шлюбу вони придбали спільно
рухоме та нерухоме майно, яке є
сумісною власністю.

18 березня 2010 року позивач звернувся із
позовом до ОСОБА_7 про поділ майна
подружжя. Рішенням Виноградівського
районного суду Закарпатської
області від 15 липня 2011 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 06 грудня 2011
року, майно між ними було поділено.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 квітня 2012 року
вказані судові рішення скасовано і
передано справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Рішенням Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 11 липня
2013 року позов ОСОБА_6 задоволено.
Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 01 жовтня 2013
року вказане рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове,
яким позов задоволено частково,
зокрема проведено поділ рухомого та
нерухомого майна між ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
однак в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про
припинення права власності на Ѕ
частину розважального закладу по
АДРЕСА_1 відмовлено.

Звертаючись із позовом, позивач
зазначив, що 22 березня 2012 року ОСОБА_7
подарувала своїй матері ОСОБА_8 Ѕ
частину розважального закладу по
АДРЕСА_1 (а.с. 18), незважаючи на те, що
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 січня 2012 року
відкрито касаційне провадження у
справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
поділ майна подружжя. Крім того,
вказаною ухвалою касаційного суду
зупинено виконання рішення
Винаградівського районного суду від 15
липня 2011 року до закінчення
касаційного провадження у справі.

За правилом ч. 3 ст. 388 ЦК України, якщо
майно було набуте безвідплатно в особи,
яка не мала права його відчужувати,
власник має право витребувати його від
добросовісного набувача у всіх
випадках.

Добросовісним повинен вважатися той
набувач, який не знав і не повинен був
знати, що набуває майно в особи, яка не
має права його відчужувати, а
недобросовісним володільцем - та особа,
яка знала або повинна була знати, що її
володіння незаконне.

За змістом наведеного майно, яке вибуло
з володіння, може бути витребувано
власником.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції у
порушення зазначених норм закону та
вимог статей 212, 214, 315 ЦПК України не
звернув уваги на те, що із
віндикаційним позовом має право
звернутися лише власник майна та те, що
докази належності ОСОБА_6 спірного
майна в матеріалах справи відсутні, що
рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 01 жовтня
2013 року, яке набрало законної сили
та яким встановлені обставини справи,
що за правилом ст. 61 ЦПК України не
підлягають доказуванню при розгляді
цієї справи, відмовлено в задоволенні
позовних вимог про припинення права
власності ОСОБА_8 на Ѕ частину спірного
розважального закладу з підстав, що на
момент розгляду справи вказане майно
належить ОСОБА_8 на підставі правочину
та не є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя ОСОБА_6, позивач
вказане рішення не оскаржив, із вимогою
про стягнення компенсації вартості
його частки майна не звертався; не
врахував також апеляційний суд, що
позивач із вимогою про визнання
правочину, на підставі якого ОСОБА_8
набула право власності на вказане
майно, не звертався, вказаний договір
не визнаний судом недійсним, тобто
відповідно до ст. 204 ЦК
України, якою визначено презумцію
правомірності правочину, є чинним, а
отже ОСОБА_8 є власником спірного майна
на законних підставах. Таким чином,
апеляційний суд не перевірив наявність
правових підстав у позивача на
витребування спірного майна, а відтак
дійшов передчасного висновку про
задоволення позову.

Отже, апеляційний суд не з'ясував всі
обставини справи, не дослідив всі
докази та не надав їм належної оцінки.

З'ясування цих обставин має суттєве
значення для правильного вирішення
спору.

Оскільки порушення норм матеріального
та процесуального права призвело до
неправильного вирішення спору і ці
порушення допущені судом апеляційної
інстанції при розгляді справи, ухвала
суду апеляційної інстанції на підставі
ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню,
а справа передачі на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8
задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 18 березня
2014 року та ухвалу апеляційного
суду Закарпатської області від 22 липня
2014 року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.М. Колодійчук

Судді:
В.С.
Висоцька

М.К. Гримич

О.В. Умнова

І.М. Фаловська