Колегія суддів судової палати у
цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:
Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна», третя особа - ОСОБА_5, про
стягнення страхового відшкодування,
за касаційною скаргою Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна», подану
представником - Дяченком Віктором
Олександровичем, на рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 17 червня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24
в с т а н о в и л а:
У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із позовом до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
далі - ПАТ «СК «Провідна»), третя особа -
ОСОБА_5, про стягнення страхового
В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що 27 серпня 2013 року на
автодорозі Богуслав-Богданівка
Павлоградського району ОСОБА_5, керуючи
автомобілем «Шевроле», державний
номерний знак НОМЕР_1, скоїв зіткнення з
автомобілем «Деу Ланос», державний
номерний знак НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_4 Відповідно до постанови
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від
1 листопада 2013 року ОСОБА_5 визнано
винним у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди, передбаченої ст. 124 КУпАП.
Цивільно правова відповідальність
ОСОБА_5 застрахована у ПАТ «СК
«Провідна». Згідно звітів спеціаліста
автотоварознавця, розмір
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля «Деу Ланос», державний
номерний знак НОМЕР_2, з урахуванням
38 540 грн, дійсна ринкова вартість
пошкодженого автомобіля до
дорожньо-транспортної пригоди
становить 37 971 грн, залишкова вартість
пошкодженого автомобіля становить 8 312
грн 29 коп. Зазначає, що рішенням
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 10 квітня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа - ПАТ «СК
«Провідна», про стягнення моральної
шкоди встановлено обставини
зазначеного страхового випадку. Згідно
розрахунку позивача, розмір страхового
відшкодування повинен становити 29 158
грн 74 коп. Разом з тим, відповідачем
було виплачено страхове відшкодування
в розмірі 18 591 грн. Тому позивач просив
стягнути з відповідача недоплачене
страхове відшкодування та витрати,
повʼ?язані з розглядом справи.
Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 17 червня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_4 до ПАТ «СК «Провідна»,
третя особа - ОСОБА_5, про стягнення
страхового відшкодування задоволено
частково. Стягнуто з ПАТ «СК «Провідна»
на користь ОСОБА_4 недоплачене страхове
відшкодування в розмірі 10 567 грн 74 коп.
Стягнуто з ПАТ «СК «Провідна» на
користь

ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 730 грн 80
коп.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетрвоської області від

24 вересня 2014 року рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 17 червня
2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ
«СК «Провідна» -

Дяченко В.О. просить скасувати рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 17 червня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24
вересня 2014 року в частині стягнення
коштів З ПАТ «СК «Провідна» та ухвалити
в цій частині нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог, мотивуючи свої вимоги
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що відповідачем
недоплачено суму страхового
відшкодування, а тому позовні вимоги в
частині стягнення суми недоплаченого
страхового відшкодування підлягають
задоволенню відповідно до норм чинного
законодавства.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішенням
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від

10 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до

ОСОБА_5, третя особа - ПАТ «СК
«Провідна», про стягнення моральної
шкоди встановлено обставини
зазначеного страхового випадку.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так, згідно ст. 30 Закону України «Про
обовʼ?язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» транспортний засіб
вважається фізично знищеним, якщо його
ремонт є технічно неможливим чи
економічно необґрунтованим. Ремонт
вважається економічно
необґрунтованим, якщо передбачені
згідно з аварійним сертифікатом
(рапортом), звітом (актом) чи висновком
про оцінку, виконаним аварійним
комісаром, оцінювачем або експертом
відповідно до законодавства, витрати
на відновлювальний ремонт
транспортного засобу перевищують
вартість транспортного засобу до
дорожньо-транспортної пригоди. Якщо
транспортний засіб вважається
знищеним, його власнику
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, а також
витрати на евакуацію транспортного
засобу з місця дорожньо-транспортної
пригоди.

Таким чином, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився суд
апеляційної інстанції, задовольняючи
частково позовні вимоги, на підставі
належним чином оцінених доказів,
поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України),
дійшов правильного висновку про те, що
відповідач повинен сплатити позивачу
недоплачену суму страхового
відшкодування в розумінні ст. 30 Закону
України «Про обовʼ?язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Перевіривши доводи касаційної скарги,
суд касаційної інстанції дійшов до
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 17 червня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24
вересня 2014 року, тому що судові рішення
законні та обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна», подану
представником - Дяченком Віктором
Олександровичем, відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 17 червня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 24 вересня 2014 року в частині
стягнення коштів з Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» в справі за
позовом ОСОБА_4 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна», третя особа -
ОСОБА_5, про стягнення страхового
відшкодування залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Н.А. Горелкіна О.І. Євтушенко
В.І. Журавель