У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року м.
КиївСуддя Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кафідова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду Одеської
області від 29 жовтня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Ізмаїльської міської
ради Одеської області про встановлення
факту, що має юридичне значення та
визнання права власності на спадкове
майно,

в с т а н о в и в:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із указаним позовом та просив
встановити факт його проживання однією
сім'єю з ОСОБА_3 з 2004 року до дня
відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1
та визнати за ним, як спадкоємцем
четвертої черги, після смерті ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності на житловий будинок з
надвірними спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 19 червня 2014
року позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 29 жовтня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення апеляційного суду
Одеської області від 29 жовтня 2014 року,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції, мотивуючи
свою вимогу неправильним
застосуванням судом норм
матеріального права та порушенням норм
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог, апеляційний суд виходив із
недоведеності та необґрунтованості
позовних вимог. Крім того, звертав
увагу на те, що ОСОБА_2 з 25 жовтня 1981 року
до дня звернення до суду перебував у
зареєстрованого шлюбі з ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
права чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду Одеської області від
29 жовтня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Ізмаїльської міської ради
Одеської області про встановлення
факту, що має юридичне значення та
визнання права власності на спадкове
майно, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В. Кафідова