Справа № 2-2849/11
Провадження № 2зз/201/298/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про часткове скасування заходів
забезпечення позову

22 грудня 2014 року
Жовтневий районний
суд

м.
Дніпропетровська

у складі:

головуючого - судді Браги А.В.,

при секретарі – Ляховій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська заяву представника
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» про
часткове скасування заходів
забезпечення позову по цивільній
справі №2-2849/11 за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське Фінансове Агентство
«ВЕРУС», ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська знаходилась
вищезазначена цивільна справа.

04 серпня 2009 року ухвалою
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська заяву ПАТ КБ
«ПриватБанк» про забезпечення позову
було задоволено та накладено арешт на
все майно, що належить ОСОБА_1 в межах
заявлених позовних вимог у розмірі
43125,22 доларів США, що за курсом
відповідно до службового
розпорядження НБУ №417/218 складає 329045,43
гривень; нерухоме майно, що знаходиться
за місцем реєстрації відповідача: 54000,
АДРЕСА_1; інше рухоме майно, що
знаходиться за місцем реєстрації
відповідача: 54000, АДРЕСА_2; грошові
кошти, що обліковуються на рахунках
відповідача.

24 листопада 2011 року
рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ТОВ «УФА «Верус»,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
було задоволено частково та присуджено
стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість по
кредитному договору №NKIPG104040041 від 21
серпня 2007 року станом на 17 липня 2009 року
в розмірі 329045,43 гривень.

15 грудня 2014 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся до Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська з
заявою про часткове скасування заходів
забезпечення позову по цивільній
справі № 2-2849/11 у зв’язку з наступним. 11
травня 2012 року Заводським районним
судом м.Миколаєва було винесено
рішення про звернення стягнення на
квартиру № 10 за адресою: м.Миколаїв,
вул. Генерала Карпенка, буд. № 9, що
належить на праві власності ОСОБА_1 Між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було
досягнуто домовленості на добровільну
реалізацію частини майна для погашення
частини позовних вимог. Станом на 05
вересня 2014 року, арешт, що був
накладений на все майно ОСОБА_1, не
скасовано, у зв’язку з чим позивач не
може реалізувати свої права і предмет
застави, а також направити виручені
кошти на погашення заборгованості
відповідача. З огляду на що представник
заявника просить суд частково
скасувати заходи забезпечення позову,
зняти арешт з нерухомого майнаАДРЕСА_3
за адресою: м.Миколаїв, вул. Генерала
Карпенка, будинок № 9, що належить на
праві власності ОСОБА_1

Представник заявника та
заінтересовані особи в судове
засідання не з’явились, про день, час
та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином відповідно
до вимог ст. 74 - 76 ЦПК України, про
причини своєї неявки суду не
повідомили, заяв про розгляд справи за
їх відсутності не надали, з
клопотаннями про відкладення розряду
справи до суду не звернулися.

Враховуючи ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, фіксування судового засідання
технічним засобом не здійснюється.

Дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку про
можливість задоволення поданої заяви
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК
України, якщо у задоволенні позову було
відмовлено, провадження у справі
закрито або заяву залишено без
розгляду, вжиті заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання
судовим рішенням законної сили. Проте
суд може одночасно з ухваленням
судового рішення або після цього
постановити ухвалу про скасування
заходів забезпечення позову.

Пунктом 10 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
від 22 грудня 2006 року № 9 встановлено, що
заходи забезпечення позову мають
тимчасовий характер і діють до
виконання рішення суду, яким
закінчується розгляд справи по суті.
Зважаючи на це, суд при задоволенні
позову не вправі скасовувати вжиті
заходи до виконання рішення або зміни
способу його виконання, за винятком
випадків, коли потреба в забезпеченні
позову з тих чи інших причин відпала
або змінились обставини, що зумовили
його застосування.

Суд, вивчивши матеріали цивільної
справи, з огляду на те, що стягувач, за
заявою якого було вжито забезпечення
позову, з метою реалізації частини
майна боржника та погашення
заборгованості останнього перед
банком, наполягає на скасуванні
запобіжного заходу на відповідне майно
боржника, вважає за можливе
задовольнити подану заяву та скасувати
арешт в частині заявленого.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 154, 197, 208 - 210 ЦПК України,
-

УХВАЛИВ:

Заяву представника
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» про
часткове скасування заходів
забезпечення позову по цивільній
справі №2-2849/11 за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське Фінансове Агентство
«ВЕРУС», ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, - задовольнити.

Арешт, накладений на
квартиру АДРЕСА_4, що належить на праві
власності ОСОБА_1, - зняти.

Ухвалу суду може бути оскаржено
протягом п’яти днів шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суд
м.Дніпропетровська.

Суддя:

А.В. Брага