Справа № 301/1969/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

"19" грудня 2014 р.
м.
Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської
області в особі головуючої Пітерських
М. О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю
позивача ОСОБА_1, представника позивача
ОСОБА_2, представника відповідача
ОСОБА_3, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Іршава цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи, що не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача:
Іршавська міська рада, Відділ
архітектури та містобудування
Іршавського району та Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Закарпатській області, про
усунення перешкод в користуванні
домоволодінням та земельною ділянкою,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський
районний суд Закарпатської області з
позовом до ОСОБА_4 про усунення
перешкод в користуванні
домоволодінням та земельною ділянкою,
шляхом перенесення сараю для домашньої
худоби на відстань, що відповідає ДБН
та санітарним нормам.

В ході судового розгляду збільшила
позовні вимоги і просила також
зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди в
користуванні домоволодінням та
земельною ділянкою, шляхом перенесення
будівлі гаражу, конструкції
виноградника та насадження винограду
на відстані, що відповідають ДБН та
санітарним нормам.

Позов мотивовано тим, що позивачка є
власником житлового будинку та
земельної ділянки, що розташовані в
АДРЕСА_1. Суміжним землевласником
позивача є відповідачка ОСОБА_4, яка
порушує норми добросусідства, оскільки
без відповідного дозволу на
будівництво збудувала курятник та
кролятник на відстані 3,5 метрів від
літньої кухні позивача, в яких утримує
худобу. Внаслідок неправильного
розміщення цих господарських будівель
в будинок та літню кухню позивача
проникає неприємних запах, через який
позивачка позбавлена можливості
провітрювати приміщення. Крім того,
розташування сараю для худоби у
безпосередній близькості до будинку
позивача призводить до розповсюдження
мух та гризунів. 23.05.2014 року відповідачу
винесено припис санедіпемслужби про
перенесення курятника та кролятника на
відстань не менше 15 метрів від літньої
кухні ОСОБА_2, однак, такий
відповідачкою не виконаний.

Крім того, відповідачем на відстані 50
см від стіни будинку позивача
розміщено дерева винограду та
конструкцію виноградника, яка має
нахил в бік будинку позивача, що
створює небезпеку падіння конструкції
на стіну будинку та її руйнування.
Розміщення виноградника та винограду
на відстані меншій ніж 1 метр до межі
земельної ділянки перешкоджає
позивачу у влаштуванні
інженерно-технічних заходів, що
забезпечуватимуть стікання
атмосферних опадів з покрівель та
карнизів будівлі. Коріння винограду
розростається під будинок позивача,
руйнуючи підлогу, а опади, що
потрапляють на стіну будинку позивача
з винограду, руйнують стіну будинку.

Крім того, відповідачка розмістила на
власному подвір'ї гараж на відстані не
більше 1 метру від будинку позивача, що
суперечить п.7.50 ДБН 360-92, згідно яких
відстань від наземних та комбінованих
гаражів і автостоянок легкових
автомобілів до житлових будинків
повинна бути не менше 8 метрів.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
збільшені позовні вимоги підтримала та
пояснила, що відповідачка розмістила
господарські споруди для утримання
худоби на відстані 3.5 метрів від її
літньої кухні, що створює позивачу
перешкоди у користуванні власністю,
оскільки через неприємний запах та
розповсюдження мух не може
провітрювати приміщення будинку. Після
припису санепідемслужби про усунення
порушень санітарних норм щодо
розміщення курятника та кролятника, а
також накладення на відповідача штрафу
за невиконання припису, ОСОБА_4
перенесла вказані споруди вглиб своєї
земельної ділянки, однак, позивачка не
впевнена, що відстань між вказаними
будівлями та її літньою кухнею
становить не менше 15 метрів.
Відповідачка розмістила на відстані
біля 50 см від стіни будинку позивача
конструкцію виноградника та
насадження винограду, що не відповідає
ДБН, оскільки виноградник може бути
розміщений на відстані не менше ніж 1
метр від межі земельної ділянки, а
насадження дерев, яким є виноград, на
відстані не менше ніж 5 метрів. Оскільки
конструкція виноградника має нахил в
бік стіни будинку позивача, є загроза
можливого падіння цієї конструкції на
будинок позивача, що може привести до
його руйнації. Через не дотримання
відстані розміщення вказаної
конструкції позивачка позбавлена
можливості облаштувати
інженерно-технічні споруди для
стікання атмосферних опадів з покрівлі
свого будинку. Коріння ж винограду,
розростається під будинок позивача та
руйнує підлогу. Крім того, відповідачка
розмістила свій гараж на відстані не
більше 1 метра від будинку позивача, що
не відповідає будівельним та
протипожежним нормам. Просила
зобов'язати відповідача усунути
позивачу перешкоди в користуванні
домоволодінням та земельною ділянкою,
шляхом перенесення курятника та
кролятника на відстань не менше 15
метрів від будинку позивача,
перенесення будівлі гаражу на відстань
не менше 8 метрів від будинку позивача,
конструкції виноградника на відстань
не менше 1 метра від будинку позивача та
дерев винограду на відстань не менше 5
метрів від будинку позивача.
Клопотання про призначення експертизи
по справі не заявляла, оскільки
вважала, що потреби у її проведенні не
має. Вважала, що суд повинен зобов'язати
Іршавську міську раду та відділ
архітектури Іршавської міської ради
надати докази порушення відповідачкою
будівельних норм при розміщенні
спірних будівель та споруд, а також суд
повинен провести огляд вказаних
будівель та споруд на місці, провести
всі необхідні заміри та зафіксувати
порушення ДБН з боку відповідача.
Просила позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2
збільшений позов підтримав у повному
обсязі та пояснив, що сам факт
побудування відповідачкою гаражу та
виноградника, розміщення винограду без
належного дозволу міської ради, без
дотримання протипожежних та
санітарних відстаней від будинку
позивача, є порушенням як будівельних
норм, так і прав позивача на
користування своєю земельною ділянкою
та будинком. Вважав, що всі дозволи, які
надані відповідачці на будівництво
гаражу та господарських споруд, є
незаконними, оскільки надані без
дотримання будівельних норм, крім того,
в дозвільних документах неправильно
зазначено прізвище відповідачки, тому
вони є недійсними. Просив задовольнити
позов у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилася, про день, час та місце
розгляду справи була належним чином
повідомлена, у тому числі, через свого
представника ( а.с.88,128, 151, 172, 189), причини
неявки суду не повідомила.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов
не визнала та пояснила, що
санепідемслужбою винесено припис
відповідачу щодо перенесення
курятника та кролятника на відстань не
менше 15 метрів від літньої кухні
позивача, який відповідачкою виконано -
вказані будівлі перенесені на відстань
біля 20 метрів. Гараж відповідачкою
побудований на власній земельній
ділянці відповідно до наданого у 1996
році дозволу №3, що виданий на підставі
проекту №194-24-141 та рішення Іршавської
міської ради №73 від 21.05.1996 року.
Позивачкою не надано суду доказів того,
що гараж збудовано з порушенням
будівельних норм. Щодо розміщення
відповідачкою конструкції
виноградника та кущів винограду в
порушення будівельних норм, руйнування
внаслідок такого розміщення будинку
позивача та порушення відповідачем
яких-небудь прав позивача як власника
будинку та суміжної земельної ділянки,
суду не надано жодного належного
доказу. Навпаки, з наданих документів
вбачається, що саме будинок позивачки
розташований на межі земельної ділянки
без дотримання відстані в 1 метр.
Вказаний гараж будувався, коли
власником сусіднього будинку була мати
позивачки, яка ніяких претензій до
відповідача ніколи не мала. Позивачка є
власником будинку з 2004 року, однак,
раніше ніяких претензій до ОСОБА_4 не
мала, хоча будівництво гаражу
розпочате давно ( не закінчено через
фінансові проблеми), а виноградник
росте на тому ж місці протягом останніх
70 років. Просила відмовити в
задоволенні позову, оскільки такий не
доведений належними доказами, а також
стягнути з позивачки на користь
відповідача 500 грн. судових витрат за
надання юридичних послуг.

Представник Іршавської міської ради
Рацин М.О. суду пояснив, що ОСОБА_4
звернулася в міську раду з заявою, в
якій просила підтвердити факт
перенесення нею курятника від межі
земельної ділянки ОСОБА_1 Була створена
відповідна комісія, члени якої
оглянули земельну ділянку ОСОБА_4,
установили місце, де раніше був
розмішений курятник та встановили, що
такий перенесений приблизно на 20
метрів вглиб ділянки ОСОБА_7 Заміри не
робили, відстань визначили візуально.
Підтвердив, що бачив виноград, який
росте на подвір'ї відповідача на
відстані приблизно 1 метра від будинку
позивачки, а гараж розташований
приблизно на відстані 0,5 метрів від
межі. Обмірів не проводили, відстань
визначив візуально.

Представник відділу архітектури та
містобудування Іршавського району
Штумф В.Ф. суду пояснив, що не може
сказати, чи були відповідачкою
порушені при спорудженні гаражу та
інших споруд чинні будівельні норми.
Вона отримала всі необхідні дозволи,
параметри будівель зазначені в
будівельних паспортах. Для
встановлення факту порушення
необхідно провести експертизу,
оскільки відділ архітектури не має
повноважень проводити обстеження
земельних ділянок, проводити
які-небудь заміри та давати висновки
щодо відповідності будівельним нормам.
Крім того, ДБН, на які посилається
позивачка, використовуються для
проектування будівель, а не для
реконструкції. Жилі будинки сторін
побудовані дуже давно, згодом вони
проводили лише їх реконструкцію, на що
отримали дозволи. Першопочатково
забудовники могли не дотримуватися
відстаней, які визначені для
розташування будинків відносно межі
земельної ділянки та інших будівель,
однак, від слідкувати на даний час
історію забудови дуже важко. Крім того,
п.7.5 ДБН, на який посилається позивачка,
стосується розташування зовнішніх
гаражів у сільській місцевості, а не
гаражів в приватних житлових будинках
в межах міста. Гараж відповідачки
вважається господарською будівлею, що
має бути розташована в глибині
земельної ділянки, як воно і є
насправді. У даному випадку відстань у 8
метрів від будинку до гаражу не
вимагається.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що будучи в
гостях у позивача бачив, що гараж
відповідачки збудований на відстані
приблизно 50-60 см від стіни будинку
позивача, конструкція виноградника на
відстані приблизно 50 см та має нахил
вбік стіни позивача, а сам виноград -
десь 40 см від стіни. Де проходить межа
між земельними ділянками сторін не
знає, але будинок має будуватися на
відстані 1 метра від межі. Будинок
ОСОБА_1 побудований у 50-х роках, коли
збудована прибудова не знає.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що гараж
відповідачки збудований на відстані
приблизно 1 метра від стіни нової
добудови позивача, а конструкція
виноградника та сам виноград на
відстані приблизно 60 см та має нахил в
бік будинку позивача.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що
виноград відповідачки паде на будинок
позивача, оскільки посаджений під
самим будинком. Гараж відповідачки теж
збудований близько до будинку
позивача. Відстані не заміряв і не знає.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що
виноградник ОСОБА_4 розташований на
відстані біля 40-50 см від будинку
позивача, біля виноградника
розташований і гараж. Верхня частина
виноградника має нахил в бік будинку
позивача, його висота десь 2,6-2,7 метрів -
не доходить до даху позивача десь на 1,5
метра. Все це бачив з вулиці, на подвір'ї
у ОСОБА_4 не був. Добудову, біля якої
розташований гараж відповідача,
позивачка побудувала приблизно 2 роки
тому.

Заслухавши пояснення сторін, покази
свідків, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши повно і всебічно обставини,
на які сторони посилалися, як на
підставу своїх вимог та заперечень,
оцінивши докази сторін на ствердження
цих обставин в їх сукупності, суд
вважає у задоволенні позовних вимог
відмовити, виходячи з наступного.

Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, суд
розглядає цивільну справу в межах
заявлених позивачем вимог, особа на
власний розсуд розпоряджається своїми
цивільними і процесуальними правами
(ст. 10 ч. 1, 11 ч. 2, 12 ч. 1 ЦПК України),
позивач зобов'язаний належно довести
обставини, на які він посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях; належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування; обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування (ст. 10 ч.ч. 2, 3, ст. 11
ч. 1, ст.ст. 57-60 ЦПК України); про
задоволення позову рішення може бути
прийняте за умови обґрунтованості та
доведеності позовних вимог (ст.ст. 212-215
ЦПК України).

Позивачка просила зобов'язати
відповідача перенести курятник та
кролятник, що побудований на земельній
ділянці відповідача, однак, на відстані
3.5 метрів від літньої кухні позивача, що
є порушенням санітарних норм та
перешкоджає позивачу через
розповсюдження неприємних запахів та
мух, користуватися своєю земельною
ділянкою та будинком.

На підтвердження даної вимоги надала
суду акт перевірки дотримання
санітарного законодавства від 08.05.2014
року, що складений Іршавським
райуправлінням Головного управління
Держсанепідемслужби України у
Закарпатській області (а.с.9).

Згідно вказаного акту, при обстеженні
дворогосподарства ОСОБА_1 відчувається
неприємний запах (фекалії, гноївка),
який посилюється на межі
дворогосподарства громадянина ОСОБА_13,
АДРЕСА_2. Щодо дворогосподарства
відповідача ОСОБА_4 (АДРЕСА_3 зазначено,
що її курятник та кролятник розміщені
на відстані біля 3.5 метрів від вікна
літньої кухні ОСОБА_1

Тобто, виявлені у ОСОБА_4 порушення
фактично зводяться до недотримання
санітарної відстані розташування
споруд для утримання худоби відносно
жилих споруд. Яких-небудь порушень прав
позивача з боку відповідача
зафіксовано не було.

Іршавським райуправлінням
Держсанепідемслужби відповідачу
ОСОБА_4 запропоновано перенести
курятник та кролятник на відстань не
менше 15 метрів від літньої кухні ОСОБА_2
( а.с.11).

На виконання вказаного припису,
відповідачка перенесла господарську
споруду для утримання домашньої
худоби. Дана обставина підтверджена
листом Іршавської міської ради №01-8/870
від 04.09.2014 року, згідно якого в
результаті обстеження
дворогосподарства ОСОБА_4 встановлено,
що курятник, який знаходився біля межі
з дворогосподарством ОСОБА_1,
демонтовано та перенесено на відстань
біля 20 метрів (а.с.114).

Дану обставину в судовому засіданні
підтвердила як представник
відповідача, так і свідок Рацин М.О.,
який в складі комісії проводив
обстеження дворогосподарства ОСОБА_4

Не заперечувала дану обставину і сама
позивачка, хоча пояснила, що їй не
відомо на скільки метрів перенесений
курятник ОСОБА_4, оскільки комісія
міськради не проводила точних замірів,
а визначала відстань візуально.

Надати доказів, що курятник
відповідача розташований на відстані,
що є меншою ніж передбачені
санітарними нормами 15 метрів,
позивачка суду не могла. Як не могла
вона надати і доказів порушення своїх
прав як власника суміжної земельної
ділянки.

Позивачка просила зобов'язати
відповідача усунути позивачці
перешкоди в користуванні власною
земельною ділянкою та будинком шляхом
перенесення конструкції виноградника,
гаражу та самого винограду, оскільки
такі хоча і розміщені на земельній
ділянці відповідача, але на відстані
0,5-1 метра від межі земельних ділянок
сторін, тобто з порушенням
протипожежних та будівельних норм.
Позивачка також пояснила, що
конструкція виноградника має нахил в
бік будинку позивача, і якщо вона впаде
на будинок, може його пошкодити. Крім
того, через саму рослину винограду та
його коріння, руйнується стіна та
підлога будинку позивачки, що привело
до необхідності проведення
відновлювального ремонту.

При цьому, надати суду належні і
допустимі докази пошкодження стіни та
підлоги будинку позивачки, що було
наслідком порушення з боку
відповідачки будівельних норм,
позивачка ОСОБА_1 суду не могла.

Виходячи з підстав і предмету даного
позову, відповідно до ст. 179 ч. 1 ЦПК
України предметом доказування є
передусім факти, які повинні
підтверджувати доводи позивача про те,
що наявні на земельній ділянці
відповідача господарські будівлі,
гараж, виноградник та виноград
розміщені з порушенням будівельних,
санітарних та протипожежних норм, що
відхилення від норм, якщо воно має
місце, порушує права позивача на
користування належними їй земельною
ділянкою та будинком, створюють
незручності для позивача, призводять
до руйнації майна.

У задоволенні клопотань позивача про
витребування доказів судом було
відмовлено, оскільки такі, в порушення
вимог ст.137 ЦПК України, були подані
після початку розгляду справи по суті,
без долучення доказів про можливість
отримати позивачем самостійно вказані
в клопотанні докази.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачка зверталася до міської ради з
заявою про створення комісії (а.с. 26), що
така комісія була створена, внаслідок
чого обстежено домоволодіння АДРЕСА_2
(а не будинок АДРЕСА_3, що належить
ОСОБА_4.), позивачу запропоновано
отримати результати розгляду заяви у
відділі містобудування (а.с. 27, 28).

Доказів неможливості отримання
відповідних висновків комісії
позивачка суду не подала. Пояснення
позивача щодо бездіяльності міської
ради та відділу архітектури, а також
щодо неможливості отримання
відповідних висновків комісії суд до
уваги не приймає, оскільки дії
(бездіяльність) посадових осіб
позивачкою не оскаржувалися і такі не є
предметом даного судового розгляду.

Крім того, судом можуть бути
витребувані докази, які є в наявності
особи, від якої вони витребовуються та
безпосередньо стосуються предмету
спору. З клопотань же позивача
вбачалося, що актів обстеження не
існувало, такі мали бути створені в
майбутньому, тобто після зобов'язання
судом міської ради та відділу
архітектури створити відповідні
комісії та провести відповідні
обстеження.

Однак, зобов'язання міської ради та
відділу архітектури вчинити певні дії
не є предметом даного позову та вказані
питання не можуть вирішуватися в
порядку ст. 137 ЦПК України.

Крім того, частина питань, які, на думку
позивачки, мали бути поставлені перед
міською радою та відділом архітектури
в порядку ст. 137 ЦПК України не
стосувалися предмету позову (а.с.131, 139,
156).

Попри наявність фотографій (а.с. 158-160),
які певним чином ілюструють доводи
позивача щодо розташування
відповідачем гаража, конструкції
виноградника та самих кущів винограду
в безпосередній близькості від будинку
позивача, з'ясування обставин, що мають
значення для справи, потребує
спеціальних знань у галузі науки,
техніки, будівництва, розташування
об'єктів нерухомості, у зв'язку з чим
належним і допустимим доказом щодо цих
обставин є висновок експерта (ст. 143 ч. 1,
ст. 147 ч.ч. 2-6, ст. 179 ч. 2, ст. 189 ЦПК України).

Самі по собі аматорські фотоматеріали
та покази свідків щодо відстані
розташування спірних об'єктів відносно
будинку позивача, які ґрунтуються
тільки на візуальному сприйнятті, не є
достатнім і належним доказом та можуть
враховуватися у сукупності з іншими
доказами, що підлягають оцінці судом.

У справі судова будівельно-технічна
експертиза не проводилася.

Протягом розгляду справи суд, на
виконання вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України,
неодноразово роз'яснював позивачу
положення ЦПК України щодо
доказування, належності та
допустимості доказів, наслідків
вчинення чи невчинення процесуальний
дій, спрямованих на доказування позову.

Однак, позивачка та її представник
вважали, що проведення судової
експертизи по справі є зайвим, оскільки
встановлення фактів порушення
відповідачем державних будівельних,
протипожежних та санітарних норм є
компетенцією органів, які залучені до
справі в якості третіх осіб, тому суд
повинен в порядку ст. 137 ЦПК України
зобов'язати їх створити відповідні
комісії, провести обстеження та заміри
вказаних будівель. Крім того суд, в
порядку ст. 140 ЦПК України, повинен на
місці оглянути речові докази, якими є
будівлі гаражу, господарських споруд,
виноградника, а також сам виноград, та
шляхом визначення відстані, на яких
вони розміщені від будинку позивача,
враховуючи державні будівельні норми,
підтвердити порушення відповідачем
будівельних норм.

З цих підстав клопотання про
призначення експертизи позивачка не
заявила та висловила переконання, що
поданих доказів, зокрема, відповідей
Іршавського РВ УДСНС України в
Закарпатській області №1904 від 03.11.2014
року (а.с. 134), Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
№08-11/1083-Ф від 26.06.2014 року та №08-11/1865-7 від
30.10.2014 року (а.с.132, 135), фотографій ( а.с.
158-160) та показів свідків достатньо для
задоволення позову.

Отже, розпорядившись належними їй
правами на власний розсуд, позивачка
ОСОБА_1 не довела належними і
допустимими доказами обставин, що
підлягають доказуванню. За таких умов
доводи позову щодо невідповідності
будівель та споруд відповідача
будівельним нормам, щодо порушення
права позивача на користування
земельною ділянкою та будинком, а також
щодо зобов'язання відповідачки ОСОБА_7
демонтувати будівлі гаражу, курятника,
конструкцію виноградника та самої
рослини винограду, ґрунтуються на
припущеннях.

Жодного доказу про причинно -
наслідковий зв'язок між зведенням
відповідачем вказаних будівель та
виникненням для майна позивача
несприятливих факторів або джерела їх
виникнення не встановлено. Не надано
суду і доказів наявності самих
дефектів будинку позивача. Не
встановлено і інших обставин, які б
свідчили про наявність порушень прав
позивачки на користування земельною
ділянкою та будинком внаслідок
недотримання відповідачем (на думку
позивача) будівельних норм при
зведенні на його земельній ділянці
гаража, сараю для утримання домашньої
худоби, конструкції виноградника та
посадки самого винограду.

Не виявлено порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності і під час перевірки, яка
проводилася Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
Закарпатській області стосовно
будівництва гаражу ОСОБА_4 (а.с.135).

Саме посилання на недотримання
відповідачем встановлених
будівельними нормами відстаней до
сусідньої земельної ділянки не може
бути доказом порушення прав позивача
на користування земельною ділянкою та
будинком, тим паче, що будинок та
прибудова до будинку самої позивачки
розташовані на самій межі земельної
ділянки (а.с. 100, 103, 137), дозвіл на
проведення прибудови до житлового
будинку позивача отримано значно
пізніше, ніж відповідні дозволи для
будівництва гаражу та прибудов
відповідачки (а.с. 94-113, 115-121).

Враховуючи наведене суд вважає, що
позов не було доведено у передбачений
цивільним процесуальним законом
спосіб, тому в його задоволенні слід
відмовити.

Відповідно до вимог ст. ст. 84 та 88 ч.1 ЦПК
України суд вважає стягнути з позивача
на користь відповідача понесені нею та
документально підтверджені судові
витрати на правову допомогу у сумі 500
грн. (а.с. 204).

Керуючись ст.ст. 3,11,15 ЦПК України,
ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 88 ч.1, 208, 209, 212-215, 218, 292, 294
ЦПК України,

р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4
про усунення перешкод в користуванні
домоволодінням та земельною ділянкою -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 500
(п'ятсот) грн. судових витрат.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення - протягом десяти
днів з дня отримання його копії, до
апеляційного суду Закарпатської
області через цей районний суд.

Головуюча :
М. О.
Пітерських