Справа № 752/4499/14-ц
Провадження № 2/752/3002/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.11.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі

головуючого судді
Шевченко Т.М.

з участю секретаря
Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
треті особи - Голосіївський районний
відділ Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про визнання осіб
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

у березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся у
суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що він є власником
особового рахунку квартири АДРЕСА_1.
Дана квартира була надана йому 12 лютого
1981 року на підставі ордеру № 77016, серії
Б, виданого згідно рішення виконавчого
комітету районної Ради депутатів від 26
січня 1981 року № 42.

У даній квартирі зареєстровані дочка
позивача ОСОБА_4 та онуки ОСОБА_5,
ОСОБА_9, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Позивач зазначає, що з часу надання
йому у користування вказаної квартири
відповідачі жодного дня там не
проживали. Реєстрація відповідачів у
вказаній квартирі перешкоджає
позивачу у здійсненні його законних
прав, гарантованих йому як наймачу
квартири.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позовні вимоги
та просили суд задовольнити позов з
вищевказаних підстав.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
не визнав позовні вимоги та
заперечував проти їх задоволення,
зазначивши, що позивач на даний час не
зареєстрований у спірній квартирі,
проживає на даній житловій площі
періодично. Відповідач та його брат
ОСОБА_2 періодично проживають у
вказаній квартирі, оскільки не
знаходять порозуміння з своїм дідом
ОСОБА_1, постійно несуть витрати по
житлово-комунальним послугам.

Третя особа - Голосіївський районний
відділ Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві в
судове засідання не забезпечив явку
свого представника, надіслав
клопотання про слухання справи без
участі їх представника.

Вислухавши пояснення учасників
судового розгляду, свідка, та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовна заява не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що трикімнатна
квартира АДРЕСА_1, житловою площею 41,3
кв.метри, була надана позивачу ОСОБА_1
на сім»ю з чотирьох чоловік (він,
дружина ОСОБА_6 та діти ОСОБА_7 та
ОСОБА_8) на підставі ордеру № 77016 серія
Б, виданого 12 лютого 1981 року виконавчим
комітетом Московської районної Ради
народних депутатів м. Києва. (а.с. 8)

На даний час у даній квартирі
зареєстровані ОСОБА_4 та її діти ОСОБА_5,
1993 року народження, та ОСОБА_9, 2001 року
народження, а також онуки позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що
підтверджується довідкою № 502 від 18
березня 2014 року, виданою КП
«Голосіївжитлосервіс». (а.с. 10) Позивач
ОСОБА_1 є власником особового рахунку
щодо вказаної квартири, проте з 12
листопада 2009 року не зареєстрований на
даній житловій площі.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 09 жовтня 2014 року
відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2
до КП «Голосіївжитлосервіс», треті
особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_9
про зобов'язання укласти договір
обслуговування (найму житлового
приміщення) квартири за адресою:
АДРЕСА_1. (а.с. 92)

Відповідно до ст.71 Житлового кодексу
України при тимчасовій відсутності
наймача або членів його сім`ї за ними
зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців.

Згідно з ст.72 Житлового кодексу України
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України» № 2 від 12
квітня 1985 року визначено, що у справах
про визнання наймача або членів його
сім'ї такими, що втратили право
користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК
України), необхідно з'ясовувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки.

Звертаючись у суд з даним позовом,
ОСОБА_1 зазначає, що відповідачі
фактично не проживають і ніколи не
проживали у вищевказаній квартирі, не
користуються нею, не отримують поштову
кореспонденцію за даною адресою, їхніх
особистих речей в житловому приміщенні
також не має, участі в утриманні житла
вони не приймають.

На підтвердження своїх доводів позивач
посилається на довідки ОСББ «Теремки-1»
від 11 грудня 2002 року та від 28 грудня 2010
року. (а.с. 11, 12)

На спростування доводів позивача
відповідачами надані квитанції про
оплату житлово-комунальних послуг щодо
квартири АДРЕСА_1, з яких вбачається, що
ОСОБА_2 а ОСОБА_3 несуть витрати по
утримання вказаної житлової площі.
Крім того, відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні пояснив, що він та його брат
ОСОБА_3 періодично проживають у спірній
квартирі з поважних причин, оскільки не
знаходять порозуміння зі своїм дідом -
позивачем у справі. Конфлікт щодо
користування даною квартирою триває
давно, зокрема рішенням Голосіївського
районного суду м. Києва від 12 липня 2003
року було відмовлено в задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6 (матері
відповідачів) про визнання її, а також
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які на той час були
неповнолітніми, такими, що втратили
право користування квартирою АДРЕСА_1.

Доводи позивача про те, що відповідачі
вибули на постійне місце проживання в
іншу квартиру також спростовуються
показаннями свідка ОСОБА_7, який в
судовому засіданні пояснив, що він є
сином позивача ОСОБА_1 та батьком
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Свідок
також підтвердив наявність конфлікту
між сторонами у справі щодо
користування спірною квартирою.

Відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не
може бути виселений з займаного
житлового приміщення або обмежений в
праві користування житловим
приміщенням інакше ніж у порядку,
передбаченому законом.

А тому суд вважає, що не проживання
відповідачів в спірній квартирі
викликано поважною причиною, оскільки
між сторонами склалися неприязні
стосунки, існували постійні конфлікти
з побутових питань, що унеможливлювало
їх сумісне проживання.

З огляду на вищевикладене, суд вважає,
що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 71, 72 та 107 ЖК України,
ст.ст. 10, 30, 60, 212 та 213 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
та ОСОБА_3, треті особи - Голосіївський
районний відділ Головного управління
Державної міграційної служби України в
м. Києві, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про визнання
осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: