У х в а л а

08 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової
Є.П., Ізмайлової Т.Л.,

Журавель В.І.,
Олійник А.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 вересня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Приватний
нотаріус Криворізького міського
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_6, про
встановлення факту проживання однією
сім'єю та перебування у фактичних
шлюбних відносинах, визнання квартири
спільною сумісною власністю, визнання
права власності на Ѕ частку квартири,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року позивач звернувся до
суду з вище зазначеним позовом, в якому
просила на підставі ст. ст. 17, 19 Закону
України «Про власність», ст. ст. 112, 113 ЦК
України 1963 року встановити факт її
проживання однією сім'єю та
перебування у фактичних шлюбних
відносинах з ОСОБА_7 з 08 березня 1996 року
по день смерті останнього. Зазначила,
що з 08 березня 1996 року вона почала
проживати та вести спільне
господарство з ОСОБА_7 без реєстрації
шлюбу до смерті останнього
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. За час спільного
проживання, за спільні кошти 25 вересня
2000 року була придбана квартира АДРЕСА_1.

22 грудня 2006 року вони офіційно
зареєстрували шлюб і проживали разом
до смерті ОСОБА_7

Рішенням Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 30 травня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 29 липня 2014 року, в
задоволені позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 вересня 2014
року ОСОБА_3 відмовлено у відкритті
касаційного провадження за її
касаційною скаргою на рішення
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від 30 травня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 29 липня
2014 року з підстав, визначених п. 5 ч. 4 ст.
328 ЦПК України.

У листопаді 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ ОСОБА_3 надійшла заява про
перегляд ухвали суду касаційної
інстанції від 15 вересня 2014 року з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права,
зокрема, ст.ст. 22, 28, 29 КпШС України та
ст. 17 Закону України «Про власність», що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

В обґрунтування заяви посилається на:

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07 листопада 2013
року в справі за позовом про
встановлення факту спільного
проживання, визнання спадкоємцем
четвертої черги та визнання права на
спадкування за законом разом із
спадкоємцем першої черги;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 02 жовтня 2013 року
в справі за позовом про встановлення
факту проживання однією сім'єю,
визнання права спільної сумісної
власності, поділ спільного майна;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04 грудня 2013 року
в справі про звернення стягнення на
предмет іпотеки та за позовом про
визнання договору іпотеки недійсним;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 травня 2013 року
в справі за позовом про встановлення
факту спільного проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації
шлюбу та поділ спільного майна
подружжя;

- постанову Верховного Суду України від
18 вересня 2013 року в справі за позовом
про встановлення факту проживання
однією сім'єю чоловіка та жінки без
реєстрації шлюбу, поділ майна,
скасування реєстраційного посвідчення
та за зустрічним позовом про поділ
спільного майна подружжя;

- постанову Верховного Суду України від
25 грудня 2013 року в справі за позовом про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ
майна.

Розглянувши заяву, колегія суддів
вважає, що підстави для її допуску до
провадження відсутні, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року «Про судову
практику застосування статей 353-360 ЦПК
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Крім того, у відповідності до п. 6
згаданої вище постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року, заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах із підстави, передбаченої
пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК
України, може бути подана за сукупністю
таких умов: судом касаційної інстанції
при розгляді двох або більше справ
неоднаково застосовано одні і ті самі
норми матеріального права; справи
стосуються спорів, які виникли з
подібних правовідносин; має місце
ухвалення різних за змістом судових
рішень судом (судами) касаційної
інстанції.

Аналіз наведених судових рішень від 15
травня 2013 року, 02 жовтня 2013 року та 07
листопада 2013 року не дає підстав для
висновку про наявність, передбачених
ст. 355 ЦПК України, обставин для
перегляду судових рішень у порядку,
встановленому главою 3 розділу V ЦПК
України, оскільки справи розглянуті за
різних фактичних обставин.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 9
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» судовими рішеннями,
на які заявник посилається на
підтвердження підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355
ЦПК, можуть бути рішення: Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних кримінальних справ;
Вищого адміністративного суду
України; Вищого господарського суду
України; Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,
ухвалені як судом касаційної
інстанції; апеляційних судів загальної
юрисдикції, як судів касаційної
інстанції в цивільних справах, яким
право на перегляд у касаційному
порядку цивільних справ було надано
Законом «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України щодо
забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого 2007 року №
697-У.

Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним. Обов'язковою є
умова, щоб цими рішеннями, які набрали
законної сили, вирішено спір по суті та
в них судом (судами) касаційної
інстанції неоднаково застосовано одні
й ті самі норми матеріального права.

Постанови Верховного Суду України від
18 вересня 2013 року та 25
грудня 2013 року, копії яких долучено до
заяви про перегляд та на які також
здійснюється посилання, до зазначеного
вище переліку судових рішень не
відносяться, а отже, на них і не може
здійснюватися посилання, як на
підтвердження неоднакового
застосування касаційним судом норм
матеріального права.

Враховуючи наведене, у допуску справи
до провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа:
Приватний нотаріус Криворізького
міського нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_6, про
встановлення факту проживання однією
сім'єю та перебування у фактичних
шлюбних відносинах, визнання квартири
спільною сумісною власністю, визнання
права власності на Ѕ частку квартири,
за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 вересня 2014 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

Судді:
Є.П. Євграфова

В.І. Журавель

Т.Л. Ізмайлова

А.С. Олійник