Провадження № 4-с/638/113/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року суддя Дзержинського
районного суду міста Харкова Цвірюк
Д.В., розглянувши матеріали скарги
ОСОБА_1, заінтересована особа:
Київський відділ ДВС Харківського
міського управління юстиції
Харківської області на дії державного
виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського
районного суду м. Харкова зі скаргою, в
якій просить визнати неправомірною та
скасувати постанову №27965660 про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 17.11.2011 року,
видану старшим державним виконавцем
Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2; визнати
неправомірною та скасувати поставу
№27965660 про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 13.12.2011 року, видану старшим
державним виконавцем Київського ВДВС
ХМУЮ ОСОБА_2; скасувати в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об’єктів
нерухомого майна обтяження, підставою
якого стала постанова про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження; зобов’язати
державного виконавця Київського ВДВС
ХМУЮ сповістити органи, що ведуть
Державний реєстр заборон відчуження
об’єктів нерухомого майна про
скасування постанови №27965660 про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 17.11.2011 року.

В обґрунтування скарги посилається на
те, що Дзержинським районним судом
м.Харкова 14.08.2011 року було видано
виконавчий лист №2-8326, на підставі
якого 26.07.2011 року старшим державним
виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3
була винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження. Також
зазначив, що він добровільно виконує
рішення суду та сплачує аліменти
кожного місяця, не допускаючи
заборгованості. Однак, помилково, з
самого початку виконання рішення,
нараховуючи заборгованість, старшим
державним виконавцем було накладено
арешт на майно заявника від 13.12.2011 року.
Помилковість нарахування
заборгованості була встановлена
ухвалою Дзержинського районного суду
м.Харкова від 17.03.2014 року, яка набула
чинності. На особистому прийомі
державний виконавець повідомив, що
після отримання копії судового рішення
Апеляційного суду Харківської області
буде вирішуватись питання про зняття
арешту, однак на даний час арешт не
скасовано. Про накладення арешту на
майно він дізнався з витягу про
реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об’єктів нерухомого майна.
Самої ж постанови про накладення
арешту заявник не отримував.

Суд, вивчивши матеріали скарги, дійшов
наступного.

З наданих матеріалів скарги
вбачається, що Дзержинським районним
судом м.Харкова 14.08.2011 року було видано
виконавчий лист №2-8326 по цивільній
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання
дитини ОСОБА_5, в розмірі ? частини з
усіх видів заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 17.05.2010 року до повноліття
дитини.

26.07.2011 року старшим державним
виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3
була винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження за вказаним
виконавчим документом.

Постановами старшого державного
виконавця від 17.11.2011 та 13.12.2011 року було
накладено арешт на все майно, що
належить боржнику ОСОБА_1.

Згідно зі статтею 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
її права чи свободи.

Разом із цим, відповідно до ч.1 ст.385 ЦПК
України, скаргу може бути подано до
суду у десятиденний строк з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав чи
свобод.

Відповідно до ч.2 ст.385 ЦПК України
пропущений з поважних причин строк для
подання скарги може бути поновлено
судом.

Відповідно до рекомендацій, що
містяться у п.16 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах» коли в законі встановлено
спеціальний порядок обчислення
строків звернення заявника зі скаргою
до суду (наприклад, стаття 26 –
оскарження постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження,
стаття 58 – оскарження оцінки майна,
визначеної за результатами
рецензування звіту про оцінку майна
(Закону про виконавче провадження), їх
перебіг має визначатися за цими
нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.
Якщо скаргу подано з пропуском строку,
встановленого законом, та відсутнє
клопотання про його поновлення, така
скарга суддею одноособово залишається
без розгляду при її прийнятті та
повертається заявникові. При цьому
заявникові може бути роз’яснено право
на повторне звернення до суду на
загальних підставах.

Згідно з ч. 4 ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» постанова
державного виконавця про арешт коштів
чи майна боржника може бути оскаржена в
десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

Заявник у скарзі не посилається на дати
отримання ним постанов про арешт майна
боржника від 17.11.2011 та 13.12.2011 року, та
питання поновлення строку для
звернення до суду зі скаргою заявником
не викладене ні клопотанням у скарзі,
ні окремою заявою, а тому суд вважає
необхідним скаргу ОСОБА_1 залишити без
розгляду.

Одночасно суддя роз’яснює заявнику
його право на повторне звернення до
суду після усунення умов, що стали
підставою для залишення заяви без
розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 385 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Апеляційна
скарга на ухвалу суду першої інстанції
подається до апеляційного суду
Харківської області через
Дзержинський районний суд м.Харкова
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:

Д.В. Цвірюк