Провадження №  2-п/263/97/2014
Жовтневий районний суд м.
Маріуполя Донецької області у складі
головуючого судді Степанової С.В, при
секретарі Соколової О.Б., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Маріуполя заяву представника
відповідача ОСОБА_1  про перегляд
заочного рішення від 18 листопада 2014
року по цивільній справі за
позовомОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський ОСОБА_3» про стягнення
Жовтневим районним судом м. Маріуполя 18
листопада 2014 року по провадженню №
2/263/3796/2014 ухвалено заочне рішення, яким
позовні виомги ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк» про
стягнення грошових коштів було
задоволено та стягнуто з Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк» на
користь ОСОБА_2 грошові кошти за
договором банківського вкладу
«Марафон лояльності максимум доходу»
№ 778859/2014 від 22.04.2014 року, станом на 23.10.2014
року в сумі 6878,87 доларів США, що в
еквіваленті за курсом НБУ становить 104
972,79 грн., а також сплачений судовий збір
у сумі 890,82 грн., а всього 105863,61 грн.
На вказане рішення представником
відповідача подано заяву про перегляд
заочного рішення. В заяві вказав, що
прийняти участь у судовому засіданні,
призначеному на 18.11.2014 року представник
відповідача не міг, оскільки
знаходився в іншому судовому
засіданні. Крім того, вважав, що рішення
суперечить обставинам справи, а саме
Постановою Правління НБУ від 27 лютого
2014 року № 104 були внесені зміни до
постанови № 49 від 06.02.2014 р. в частині
зобов'язання банків обмеження видачі
(отримання) готівкових коштів в
іноземній валюті з поточних та
депозитних рахунків клієнтів через
(п'ятнадцяти тисяч) гривень на добу на
одного клієнта в еквіваленті за
офіційним курсом Національного банку
України та не допускати обмежень щодо
переказу коштів в іноземній валюті, що
належать клієнтам, відповідно до
нормативно-правових актів
Національного банку України (постанова
втратила чинність згідно з постановою
Правління НБУ від 28.03.2014р. № 172).
Постановою Правління Національного
банку України від 28 березня 2014 року № 172
«Про врегулювання діяльності
фінансових установ та проведення
валютних операцій» дані зобов‘язання
для банків залишились чинними.
Додатково зазначено, що зазначена
вимога поширюється на видачу
(отримання) готівкових коштів як в
межах України, так і за її межами,
незалежно від кількості рахунків
клієнта в одному банку. Постановою
Правління Національного банку України
від 30 травня 2014 року №328 «Про
врегулювання діяльності фінансових
установ та проведення валютних
операцій» продовжено дію
вищезазначених обмежень щодо видачі
валютних коштів клієнтів з поточних,
вкладних рахунків. Публічне акціонерне
товариство «Всеукраїнський ОСОБА_3»
повідомляє, що в зв‘язку з останніми
політичними подіями в країні,
посилився відтік (зменшення)
депозитних коштів (вкладів) населення
(фізичних осіб) в Банку, що призводить
до погіршення фінансового стану ПАТ
«ВіЕйБі Банк». У зв'язку з цим при
задоволенні позову про стягнення
грошових сум суди повинні зазначати в
резолютивній частині рішення розмір
суми, що підлягає стягненню, цифрами і
словами у грошовій одиниці України -
гривні. До того ж Пленумом ВСУ
роз’яснено, що у разі пред'явлення
позову про стягнення грошової суми в
іноземній валюті суду слід у
мотивувальній частині рішення навести
розрахунки з переведенням іноземної
валюти в українську за курсом,
встановленим Національним банком
України на день ухвалення рішення.
Позивачем не доведено належними
процесуальними доказамизаконності
своїх позовних вимог щодо
протиправності дій Банку по
обслуговуванню йогопоточного рахунку.
Також в запереченнях послався на
рішення від 20.11.2014 № 123 «Про
запровадження тимчасової
адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк»,
згідно з яким з 21.11.2014 року запроваджено
тимчасову адміністрацію та призначено
уповноважену особу Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб на тимчасову
адміністрацію в Публічне акціонерне
товариство «Всеукраїнський ОСОБА_3».
Вказав, що відповідно до п. 5 ст.36 Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб», під час
тимчасової адміністрації не
здійснюється: задоволення вимог
вкладників та інших кредиторів банку;
примусове стягнення коштів та майна
банку, звернення стягнення на майно
банку, накладення арешту на кошти та
майно банку; нарахування неустойки
(штрафів, пені), інших фінансових
(економічних) санкцій за невиконання чи
неналежне виконання зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), а також зобов'язань перед
кредиторами, у тому числі не
застосовується індекс інфляції за весь
час прострочення виконання грошових
зобов'язань банку; зарахування
зустрічних однорідних вимог, якщо це
може призвести до порушення порядку
погашення вимог кредиторів,
встановленого цим Законом; нарахування
відсотків за зобов'язаннями банку
перед кредиторами.

Представник відповідача у судове
засідання не з’явився, хоча про час та
місце розгляду справи був повідомлений
у встановленому законом порядку.

Позивач та його представник ОСОБА_4 у
судове засідання не з’явилися,
представник позивача надав суду заяву
з клопотанням розглянути заяву про
скасування заочного рішення у його
відсутність, заперечував проти її
задоволення, про що надав письмові
заперечення, в яких просив заяву
залишити без задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що заочне рішення ухвалено
законно та обґрунтовано, підстав для
його скасування не вбачається за
наступними підставами.

Згідно з ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з’явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Розглядаючи першу умову для скасування
заочного рішення судом встановлено, що
представник відповідача був
повідомлений завчасно та належним
чином про час та місце розгляду справи,
як у судовому засіданні, призначеному
на 03.11.2014 року, так і на 18.11.2014 року, про
що свідчать поштові повідомлення з
відповідною відміткою. (а.с. 55-57) При
цьому представником відповідача не
надано доказів на поважність
відсутності його у судових засіданнях.
При цьому заява про відкладення
розгляду справи представником
відповідача була направлена на адресу
суду 19.11.2014 року, хоча повідомлення ним
було отримано 10.11.2014 року, тобто після
ухвалення рішення суду у судовому
засіданні, призначеному на 18.11.2014 року.
(а.с. 57).

Таким чином, суд вважає, що представник
відповідача був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України
відповідач у своїй заяві про перегляд
заочного судового рішення повинен
зазначити такі обставини та такі
докази на їх підтвердження, що якби
вони були відомі суду при ухваленні
заочного рішення, суд прийшов би до
іншого висновку, ухвалив би принципово
інше рішення.

Так представник відповідач послався на
дію Постанови НБУ №  328 від 30.05.2014 року.,
але в рішенні було зазначено, що дана
постанова втратила чинність 01.09.2014
року. Крім того, відповідач взагалі не
здійснював виплати позивачу щодо
повернення грошових коштів за
договором банківського вкладу від
22.04.2014 року. Також при вирішенні спору,
суд в рішенні стягнув з відповідача
суму, що підлягає стягненню саме у
грошовій одиниці України – гривні, та в
мотивувальній частині рішення навів
розрахунок з переведенням іноземної
валюти в українську за курсом,
встановленим Національним банком
України на день ухвалення
рішення.Стосовно запровадження
тимчасової адміністрації, то таке
рішення прийнято 20.11.2014 року, а заочне
рішення ухвалено раніше, тобто 18.11.2014
року, тому обмеження, встановлені п. 5
ст.36 Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб» на
час ухвалення заочного рішення не
діяли.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що обставини, на які
посилався представник відповідача в
заяві, не можуть бути підставами для
скасування заочного рішення.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що заява про перегляд
заочного рішення є не обґрунтованою, а
тому відсутні підстави для її
задоволення.

Керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача
ОСОБА_1  про перегляд заочного рішення
від 18 листопада 2014 року по цивільній
справі за позовомОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський ОСОБА_3» про стягнення
грошових коштів , залишити без
задоволення.

Заочне рішення суду по провадженню №
2/263/3796/2014 від 18 листопада 2014 року
відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України може
бути оскаржене в загальному порядку,
встановленому Цивільним процесуальним
Кодексом України, тобто шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя протягом 10
днів з дня отримання його копії, при
цьому строк на апеляційне оскарження
рішення починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя
С.В. Степанова