АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/3794/14
інстанції Подіновська Г.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року грудня місяця 16 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі :

Головуючого: Орловської Н.В.

Суддів: Майданіка
В.В.

Кутурланової О.В.

при секретарі: Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 03
листопада 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Каховського районного
сектору Управління державної
міграційної служби в Херсонській
області, третя особа: ОСОБА_4, про
поновлення реєстрації,

В С Т А Н О В И Л А:

28 березня 2014 року ОСОБА_2
звернувся до суду із позовом до
Каховського районного сектору
Управління державної міграційної
служби в Херсонській області, третя
особа: ОСОБА_4, про поновлення
реєстрації.

Позивач зазначив, що з 03.04.1987р. був
зареєстрований і проживав, як член
сім'ї наймача ОСОБА_5, у квартирі
АДРЕСА_1.

З 29.08.2006р. перебував під вартою, а з
12.07.2007р. по січень 2009р. відбував
покарання у виправній колонії за
вироком суду.

При отриманні паспорту 11.10.2011р.
дізнався про те, що у вказаній квартирі
зареєстрована ОСОБА_4, а він, за
відсутності його заяви, знятий з
реєстрації з 01.02.2008р., хоча згідно п.7
ст.71 ЖК України він зберігає право
користування житловим приміщенням за
час перебування під вартою та
відбування покарання.

Оскільки відсутність реєстрації
позбавляє можливості
працевлаштування, просив зобов'язати
відповідача зареєструвати його у
зазначеній квартирі.

Рішенням Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 03
листопада 2014р. у задоволенні позову
ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
права, ст.ст. 71, 72 ЖК України, та
помилковість висновку суду щодо
застосування строку позовної
давності, оскільки про порушення свого
права він дізнався в грудні 2013р.
Просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити.

Заслухавши доповідача,
перевіривши законність рішення суду в
межах, визначених ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено і сторони не
заперечували, що позивач з 03.04.1987р.
зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1, як
член сім'ї наймача ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Починаючи з 02.10.2012р. у
вказаній квартирі зареєстрована
ОСОБА_4

Із 29.08.2006р. позивач перебував під
вартою та з 12.07.2007р. - 06.01.2009р. відбував
покарання у виправній колонії за
вироком суду.

Після звільнення ОСОБА_2 постійно
проживав за адресою АДРЕСА_2, як член
сім'ї ОСОБА_6, що підтвердила остання в
судовому засіданні та визнав позивач.

Крім того, позивач не заперечував
тієї обставини, що після звільнення
06.01.2009р. із місць позбавлення волі
питання про відновлення свого права
користування житловим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1 не порушував.

Як вбачається зі змісту довідки
про звільнення, у місцях позбавлення
волі позивач перебував з 05.04.2012р. по
24.12.2013р. та після звільнення прямує до
місця проживання за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до змісту ст.7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» від 11.12.2003р. поняття «зняття з
реєстрації» нерозривно пов'язано із
наявністю чи відсутністю у заявника
права на користування спірним житловим
приміщенням, а тому відповідно до ст. 16
ЦК України сама по собі вимога позивача
про покладання на Управління
державної міграційної служби в
Херсонській області обов'язку
зареєструвати його за попереднім
місцем реєстрації неможливо без
вирішення спору щодо відновлення його
права на користування у спірній
квартирі. Сторонами у такому спорі має
бути не зазначене позивачем Управління
державної міграційної служби в
Херсонській області Каховський
районний сектор, а особи які є
власниками чи користувачами цього
житлового приміщення. Предметом
доведення у такому спорі має бути
питання поважності причин відсутності
позивача за вказаним місцем
проживання понад строки, встановлені
п.7 ст. 71 ЖК України.

Враховуючи, що процесуальний
статус третьої особи у даній справі
ОСОБА_4, звужує її права у спорі, де вона
мала бути відповідачем, а позивач не
надав суду доказів щодо поважності
причин своєї відсутності за попереднім
місцем проживання у спірній квартирі
починаючи із 06.01.2009р., суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог із заявлених позивачем
підстав.

Отже, надавши належну оцінку
наданим сторонами доказам, суд
розглянув справу з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому підстави
для скасування рішення суду відсутні.

На підставі викладеного, Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» від 11.12.2003р., керуючись ст.ст.
303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Каховського
міськрайонного суду Херсонської
області від 03 листопада 2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає чинності негайно з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: