АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/6119/14-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2367/К/14
суддя Тимошенко Т.І.
Категорія - 50 ( І )
Суддя-доповідач - Турік
УХВАЛА

Іменем України

11 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі :

головуючого судді: Турік В.П.

суддів: Братіщевої Л.А.,
Грищенко Н.М.

при секретарі: Петренко К.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі відповідно
до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації
судового засідання технічними
засобами цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне
рішення Жовтневого районного суду
м.Кривого Рогу від 26 серпня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дитини.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з`явилися про час
та місце розгляду справи належним
чином повідомлені.

В С Т А Н О В И Л А:

25 травня 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування заявленого позову
послалася на те, що вона перебуває у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем
ОСОБА_2 з 17 листопада 2000 року, від якого
мають неповнолітнього сина - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскільки, відповідач не бажає надавати
допомогу на утримання сина, просила
суд: стягнути з ОСОБА_2 аліменти на
утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1/4 частки з усіх видів його
заробітку (доходу), починаючи стягнення
від дня пред'явлення позову до суду і до
досягнення сином повноліття; допустити
рішення до негайного виконання в межах
суми платежу, встановлених законом.

Заочним рішенням Жовтневого
районного суду м.Кривого Рогу від 26
серпня 2014 року, описки у якому
виправлено ухвалою цього ж суду від 16
вересня 2014 року, позов ОСОБА_4
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на
утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх
видів його заробітку (доходу), але не
більше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку на місяць,
починаючи з 26 травня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в
розмірі 243,60 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 367 ЦПК України
рішення у частині стягнення аліментів
за один місяць допущено до негайного
виконання.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити частково, стягнувши
аліменти на утримання дитини у розмірі
по 1/5 частині від усіх видів доходів
відповідача починаючи з 26.08.2014 року.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що ОСОБА_7 не заперечує проти
сплати аліментів, однак вважає, що
враховуючи розмір його доходів
достатнім буде визначити аліменти у
розмірі 1/5 частини, що буде
перевищувати прожитковий мінімум для
дитини відповідного віку.

Судом не було враховано, що відповідач
у період з 29.06.2014 року по 05.07.2014 року за
власний рахунок возив відпочивати
сина, та мати його забрала лише 26.08.2014
року, а тому саме з цієї дати можливо
проводити стягнення аліментів.

Крім того, судом не було враховано, що
відповідач добровільно платив
аліменти: 07.06.2014 року - 1 600,00 грн., 09.09.2014
року - 1 700,00 грн., а також неправомірно
відмовлено у задоволенні заяви про
перегляд заочного рішення.

В запереченнях на апеляційну скаргу
представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_8
зазначає, що оскаржуване судове
рішення є законним та обґрунтованим, в
процесі розгляду справи суд не порушив
норм ні матеріального, ні
процесуального права, а тому рішення
суду слід залишити без змін, відхиливши
апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про стягнення
аліментів з відповідача на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі
1/4 частини доходу, суд керувався ст. 180
Сімейного кодексу України, відповідно
якої батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду з наступних підстав.

Судом встановлено та не спростовано в
суді апеляційної інстанції, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі,
від шлюбу мають неповнолітню дитину -
сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Неповнолітній ОСОБА_6 проживає разом з
матір'ю ОСОБА_4 (а.с. 8).

Відповідач працює та періодично надає
матеріальну допомогу позивачу на
утримання сина, що сторонами не
заперечується (а.с. 2, 103).

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом неповно досліджені всі
обставини справи, протирічать
матеріалам справи та спростовуються
висновками суду.

Висновок суду узгоджується з п.17
роз'яснень Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006
року «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
відповідно до якого, вирішуючи питання
щодо розміру аліментів, суд повинен
урахувати стан здоров'я, матеріальне
становище дитини і платника аліментів,
наявність в останнього інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх
дочки, сина, інших обставин, що мають
істотне значення.

При вирішенні позову в частині розміру
аліментів, суд, у відповідності з
вимогами ст. 182 СК України, в повному
обсязі врахував обставини, які
вирішуються при визначенні розміру
аліментів. Зокрема, судом враховано те,
що відповідач ОСОБА_2 працює та, не
маючи інших аліментних зобов'язань,
може сплачувати аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_6 у розмірі
1/4 частини від його щомісячного
заробітку (доходу), що повністю
задовольнить потреби дитини.

Інші доводи, викладені в апеляційній
скарзі, не можуть бути взяті до уваги
колегією суддів, оскільки вони
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгодою з висновками суду
по їх оцінці. Проте відповідно до вимог
ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є
виключною компетенцією суду,
переоцінка доказів діючим
законодавством не передбачена. Судом
першої інстанції повно та всебічно
досліджені обставини справи,
перевірені письмові докази та надано
їм належну оцінку.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду обґрунтовані і
підтверджені письмовими матеріалами
справи та поясненнями учасників
процесу.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального законодавства, а тому
апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 -
відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного
суду м.Кривого Рогу від 26 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: