Ухвала іменем україни 10 грудня 2014
рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючогоСитнік О.М. суддів:
Маляренка А.В., Нагорняка В.А., Писаної
Т.О., Юровської Г.В., розглянувши у
судовому засіданні справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, за касаційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Славутицького
міського суду Київської області від 18
лютого 2014 року та рішення апеляційного
суду Київської області від 26 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні
ініціативи») звернулося до суду із
вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що 21 січня 2008 року між
Закритим акціонерним товариством
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» (далі −? ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк») та ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір № 10, згідно з умовами
якого остання отримала кредит в
розмірі 300 тис. грн зі сплатою відсотків
за користування кредитом в розмірі 14,5 %
річних з кінцевим терміном повернення
13 січня 2013 року.

22 січня 2008 року у забезпечення
виконання зобов'язання за кредитним
договором між ЗАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
було укладено договір іпотеки, згідно з
умовами якого останні надали в іпотеку
банку приміщення кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1»
(кафе на 44 посадочних місця), загальною
площею 215,8 кв. м, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, і належить
іпотекодавцям на праві спільної
часткової власності на підставі
договору купівлі-продажу.

17 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні
ініціативи» та ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» було укладено договір
відступлення прав вимоги. Крім того,
цього ж дня між ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи»
було укладено також договір про
передачу прав за договорами
забезпечення, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу та
зареєстрований в реєстрі за № 1423,
відповідно до умов якого право
кредитора перейшло до позивача.

В порушення умов кредитного договору
ОСОБА_4 зобов'язання за кредитним
договором не виконувала неналежним
чином, внаслідок чого, станом на 01
серпня 2013 року утворилась
заборгованість на загальну суму 108 530
грн 80 коп.

На підставі наведеного ТОВ «Кредитні
ініціативи» просило суд звернути
стягнення в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
від 21 січня 2008 року № 10 на
приміщення кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» (кафе на
44 посадочних місця), загальною площею
215,8 кв. м, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом проведення прилюдних
торгів за початковою ціною,
встановленою на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності (незалежним
експертом) на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

Рішенням Славутицького міського суду
Київської області

від 18 лютого 2014 року позов ТОВ
«Кредитні ініціативи» задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки -
приміщення кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» (кафе на
44 посадочних місць), загальною
площею 215,8 кв. м, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на праві
спільної часткової власності на
підставі договору купівлі-продажу
нерухомого майна, посвідченого
приватним нотаріусом Славутицького
міського нотаріального округу
Київської області ОСОБА_8 24 січня 2005
року, за реєстровим номером 65,
зареєстрованого в КП АРБ Славутицькому
міському бюро технічної
інвентаризації 24 січня 2005 року за №
7810502, у рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_4 перед ТОВ
«Кредитні ініціативи» за кредитним
договором від 21 січня 2008 року №
10 в сумі 108 530 грн 80 коп., що складається
із: заборгованості за кредитом - 84
398 грн 01 коп., заборгованості за
відсотками - 19 312 грн 25 коп., пені -
4 820 грн 54 коп., шляхом
проведення публічних торгів з
початковою ціною на рівні, не нижчому
за звичайні ціни на цей вид товару на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчих
дій. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської
області рішення районного суду змінено
в частині стягнення суми
заборгованості за кредитним договором
від 21 січня 2008 року № 10 з 108 530 грн 80 коп.
на 103 710 грн 26 коп. Вирішено питання про
розподіл судових витрат. У решті
рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову, обґрунтовуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Рішення апеляційного суду зазначеним
вимогам закону не відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог ТОВ «Кредитні
Ініціативи», суд першої інстанції, з
висновком якого погодився й
апеляційний суд, змінивши рішення в
частині суми заборгованості, виходив з
того, що оскільки ОСОБА_4 не виконує
свої зобов'язання за кредитним
договором, ТОВ «Кредитні Ініціативи»,
яке на підставі договору про
відступлення права вимоги та договору
про передачу прав за договором
забезпечення, укладених 17 грудня 20102
року з ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк», набуло
право на вимогу кредитної
заборгованості, має право задовольнити
свої вимоги шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки, що відповідає
вимогам ст. 33 Закону України «Про
іпотеку».

Проте з такими висновком апеляційного
суду повністю погодитись не можна.

Судами встановлено, що відповідно до
кредитного договору від 21 січня
2008 року № 10, укладеного між ЗАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк», та
ОСОБА_4, остання отримала кредит в
розмірі 300 000 грн зі сплатою відсотків
за користування кредитом в розмірі 14,5 %
річних, з кінцевим терміном повернення
13 січня 2013 року.

29 квітня 2009 року, 10
травня 2011 року, 15 квітня 2012 року між ЗАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк», та
ОСОБА_4, були укладені договори про
внесення змін та доповнень до
кредитного договору від 21 січня 2008 року
№ 10.

В порушення умов
кредитного договору та положень ст. 526,
527, 530 ЦК України ОСОБА_4 зобов'язання за
договором належним чином не виконала,
внаслідок чого станом на 01 серпня 2013
року має заборгованість на загальну
суму 108 530 грн 80 коп.

В забезпечення
виконання зобов'язання за кредитним
договором 22 січня 2008 року між ЗАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банком»,
правонаступником якого є ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк», та
відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_9 укладено договір іпотеки,
згідно з умовами якого, відповідачі
надали в іпотеку банку приміщення кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_1» (кафе на 44 посадочних
місця), загальною площею 215,8 кв. м, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та
належить іпотекодавцям на праві
спільної часткової власності на
підставі договору купівлі-продажу, за
рахунок звернення стягнення на
іпотечне майно, на яке у разі
невиконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги на підставі ч.
1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку».

Судами також
встановлено, що 17 грудня 2012 року між ТОВ
«Кредитні ініціативи» та ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» було
укладено договір відступлення прав
вимоги та договір про передачу прав за
договорами забезпечення, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу та
зареєстрований в реєстрі за № 1423,
відповідно до яких право кредитора
перейшло до позивача.

Згідно з п. 4.1 договору
про відступлення права вимоги
відступлення прав вимоги первісним
кредитором новому кредитору, набуття
новим кредитором прав вимоги та заміна
кредитора за правами вимоги на нового
кредитора набувають чинності у день
укладання договору, за умови належного
оформлення сторонами (підписання та
скріплення відбитком печаток сторін)
реєстру позичальників. При цьому права
вимоги, що виникають у майбутньому,
набуваються новим кредитором з моменту
їх виникнення, але в будь-якому разі
після підписання сторонами реєстру
позичальників.

З матеріалів справи
вбачається, що передачу невиконаних
грошових зобов'язань відповідачів
позивач підтвердив витягом з додатку
№1 до договору про передачу прав за
договорами забезпечення від 17 грудня
2012 року та додатку № 1 до договору
відступлення прав вимоги від 17 грудня
2012 року (а. с. 24, 25).

Проте, до яких
договорів відносяться ці додатки, які
завірені аналітиком ТОВ «Кредитні
ініціативи», а не уповноваженою на те
особою, не зазначено.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України
«Про іпотеку» правочин про
відступлення прав за іпотечним
договором підлягає нотаріальному
посвідченню. Відомості про таке
відступлення підлягають державній
реєстрації у встановленому
законодавством порядку.

Згідно зі ст. 513 ЦК
України правочин щодо заміни кредитора
у зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові.
Правочин щодо заміни кредитора у
зобов'язанні, яке виникло на підставі
правочину, що підлягає державній
реєстрації, має бути зареєстрований в
порядку, встановленому для реєстрації
цього правочину, якщо інше не
встановлено законом.

Проте, перевіряючи
доводи апеляційної скарги щодо
відсутності належного підтвердження
відступлення права вимоги, апеляційний
суд не звернув уваги на те, що у разі
наявності нотаріально завіреного
договору забезпечення кредиту
(іпотеки, застави) на виконання припису
ч. 1 ст. 513 ЦК України додатково
укладається договір відступлення
права вимоги заставодержателя або
іпотекодержателя за відповідним
договором забезпечення, не перевірив,
чи дотримано вимоги ст. 513 ЦК України
щодо форми договору відступлення права
вимоги, чи зареєстровано відомості про
таке відступлення у встановленому
законодавством порядку, фактичні
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи в повному
обсязі не встановив.

Таким чином, рішення апеляційного суду
не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості,
зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
його скасування з передачею справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного
суду Київської області від 26 травня 2014
року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий О.М. Ситнік Судді:
А.В. Маляренко В.А. Нагорняк Т.О. Писана
Г.В. Юровська