17 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Рейнарт І.М.,
при секретарі: Мікітчак
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційні скарги
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
та представника відповідача
Державного підприємства «Державний
експертний центр Міністерства охорони
здоров'я України» - Мазура Сергія
Анатолійовича на рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 29 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства «Державний
експертний центр Міністерства охорони
здоров'я України» про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та моральної
У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Державного
підприємства «Державний експертний
центр Міністерства охорони здоров'я
України» та з урахуванням уточнених
позовних вимог просила скасувати Наказ
Державного підприємства «Державний
експертний центр Міністерства охорони
здоров'я України» № 691-к від 26.12.2013 про
звільнення ОСОБА_1 з посади; поновити
ОСОБА_1 на посаді директора
Департаменту лікарських засобів та
АФІ; стягнути з Державного
підприємства «Державний експертний
центр Міністерства охорони здоров'я
України» на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного прогулу у
розмірі 189 822,34 грн., моральну шкоду у
розмірі 200 000,00 грн.; зобов'язати
Державного підприємства «Державний
експертний центр Міністерства охорони
здоров'я України» допустити ОСОБА_1 до
роботи на посаді директора
Департаменту лікарських засобів та
АФІ; стягнути з Державного
підприємства «Державний експертний
центр Міністерства охорони здоров'я
України» з моменту прийняття рішення.
Справа № 756/1528/14-ц № апеляційного
суді першої інстанції: Тітов
М.Ю.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Качан В.Я.Рішенням
Оболонського районного суду м. Києва
від 29 вересня 2014 року позовні вимоги
задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1
на посаді директора Департаменту
лікарських засобів та АФІ Державного
підприємства «Державний експертний
центр Міністерства охорони здоров'я
України» з 26.12.2013. Стягнуто з Державного
підприємства «Державний експертний
центр Міністерства охорони здоров'я
України» на користь ОСОБА_1 79 044,24 грн.
Стягнуто з Державного підприємства
«Державний експертний центр
Міністерства охорони здоров'я України»
на користь держави судові витрати в
розмірі 760,44 грн. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить суд
змінити рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 29 вересня 2014
року. Стягнути з Державного
підприємства «Державний експертний
центр Міністерства охорони здоров'я
України» на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
розмірі 189 822,34 грн. Стягнути з
Державного підприємства «Державний
експертний центр Міністерства охорони
здоров'я України» на користь ОСОБА_1 у
відшкодування моральної шкоди 200 000,00
грн. В іншій частині рішення залишити
В обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.
Разом з тим, в своїй апеляційній скарзі
представник відповідач Державного
підприємства «Державний експертний
центр Міністерства охорони здоров'я
України» - Мазур С.А. просить суд
скасувати рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 29 вересня 2014
року та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 у повному обсязі.
В обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи.
Заслухавши доповідь головуючого,
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
підлягає частковому задоволенню, а
апеляційна скарга представника
відповідача Державного підприємства
«Державний експертний центр
Міністерства охорони здоров'я України»
- Мазура С.А. не підлягає задоволенню з
З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 16.09.2013, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
07.11.2013, ОСОБА_1 було поновлено на посаді
директора Департаменту лікарських
засобів та АФІ Державного підприємства
«Державний експертний центр
Міністерства охорони здоров'я України»
з 22.04.2013.

Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва 13.12.2013 було видано дублікат
виконавчого листа щодо поновлення
ОСОБА_1 на посаді директора
Департаменту лікарських засобів та АФІ
Державного підприємства «Державний
експертний центр Міністерства охорони
здоров'я України» з 22.04.2013.

13.01.2014 відкрито виконавче провадження з
примусового виконання зазначеного
виконавчого листа.

Наказом генерального директора
Державного підприємства «Державний
експертний центр Міністерства охорони
здоров'я України» № 499п від 17.09.2013
ОСОБА_1 поновлено на посаді директора
Департаменту лікарських засобів та АФІ
Державного підприємства «Державний
експертний центр Міністерства охорони
здоров'я України» з 22.04.2013.

21.01.2014 закрито виконавче провадження з
примусового виконання зазначеного
виконавчого листа на підставі
фактичного виконання рішення суду щодо
поновлення ОСОБА_1 на роботі згідно
наказу № 499п від 17.09.2013.

Наказом № 691-к від 26.12.2013 ОСОБА_1 була
звільнена із займаної посади згідно п. 4
ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі
звільнення без законної підстави або
незаконного переведення на іншу роботу
працівник повинен бути поновлений на
попередній роботі органом, який
розглядає трудовий спір. При винесенні
рішення про поновлення на роботі орган,
який розглядає трудовий спір,
одночасно приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу або різниці в
заробітку за час виконання
нижчеоплачуваної роботи, але не більш
як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року, не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

Згідно ст. ст. 24, 29, 40 КЗпП України
Укладення трудового договору
оформляється наказом чи
розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу про
зарахування працівника на роботу. До
початку роботи за укладеним трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган зобов'язаний: роз'яснити
працівникові його права і обов'язки та
проінформувати під розписку про умови
праці, наявність на робочому місці, де
він буде працювати, небезпечних і
шкідливих виробничих факторів, які ще
не усунуто, та можливі наслідки їх
впливу на здоров'я, його права на пільги
і компенсації за роботу в таких умовах
відповідно до чинного законодавства і
колективного договору; ознайомити
працівника з правилами внутрішнього
трудового розпорядку та колективним
договором; визначити працівникові
робоче місце, забезпечити його
необхідними для роботи засобами;
проінструктувати працівника з техніки
безпеки, виробничої санітарії, гігієни
праці і протипожежної охорони.
Трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках, зокрема,
прогулу (в тому числі відсутності на
роботі більше трьох годин протягом
робочого дня) без поважних причин.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо задоволення позовних
вимог про поновлення ОСОБА_1 на роботі,
оскільки в матеріалах справи відсутні
докази належного повідомлення ОСОБА_1
про її поновлення на роботі з 17.09.2013,
допущена до роботи вона не була,
робочого місця визначено не було, в
штатному розписі була відсутня
відповідна посада, тому фактично
ОСОБА_1 не приступила до виконання
роботи не із своєї волі.

Крім того, вірним є висновок суду
першої інстанції щодо стягнення з
відповідача на користь позивача
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу в сумі 76 044,24 грн., з урахуванням
середньоденної заробітної плати
позивача в розмірі 408,84 грн. та 186 днів
вимушеного прогулу,та керуючись при
цьому Порядком обчислення середньої
заробітної плати, затвердженим
Постановою КМУ № 100 від 08.02.1995.

Разом з тим, судом першої інстанції
вірно відмовлено в задоволенні
позовних вимог щодо стягнення з
відповідача на користь позивача
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу за період з 22.04.2013 по 26.12.2013,
оскільки такі позовні вимоги є
безпідставними з огляду на те, що
відповідно до рішення суду ОСОБА_1 була
поновлена на роботі з 22.04.2013.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Із урахуванням ст. 237-1 КЗпП України,
судом першої інстанції вірно стягнуто
з відповідача на користь позивача 3000,00
грн. у відшкодування моральної шкоди,
яка пов'язана із неправомірними діями
відповідача щодо незаконного
звільнення позивача із займаної
посади.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції постановлено з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, відповідає обставинам справи та
доказам у справі, підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційні скарги представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та
представника відповідача Державного
підприємства «Державний експертний
центр Міністерства охорони здоров'я
України» - Мазура СергіяАнатолійовича
відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 29 вересня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Державний експертний
центр Міністерства охорони здоров'я
України» про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: