печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Новака Р.В. ,

при секретарі - Ковальова Ю. О.,

з участю:

позивача - ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - Соляник Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ПАТ «Київенерго» про стягнення коштів.

На підставі ч. 1 ст. 218 ЦПК України в
судовому засіданні 16 грудня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення. Повний текст рішення
складено та підписано 18 грудня 2014 року.

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ПАТ «Київенерго» про
стягнення з ПАТ «Київенерго» на
користь позивача коштів у розмірі 34385,08
грн. Свої вимоги позивач мотивував тим,
що сума коштів в розмірі 34385,08 грн.,
отримана Відповідачем від Позивача, є
безпідставно набутим майном в
розумінні глави 83 ЦК України, а тому
Відповідач зобов'язаний повернути цю
суму Позивачу.

Представник позивача та позивач в
судовому засіданні підтримали позовну
заяву, просили задовольнити її з
наведених у позові підстав.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позову,
просив відмовити в його задоволенні,
посилаючись на його безпідставність та
необґрунтованість позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
сторін, суд приходить до висновку, що в
задоволенні позовних вимог слід
відмовити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
17.12.2009 представником СВП «Енергозбут
Київенерго» та позивачем було складено
акт про збереження пломб
розрахункового обліку електроенергії
для населення, згідно якого, показання
лічильника на момент пломбування
становили 15484 кВт/год.

31.07.2012 на адресу позивача від
відповідача надійшло попередження про
припинення постачання електроенергії,
згідно якого, станом на 31.07.2012 позивач
має заборгованість за спожиту
електроенергію в розмірі 41841,38 грн. та
показання лічильника 183042 кВт/год. Крім
цього, позивач отримав
рахунок-попередження за
електроенергію № 17090216 від 31.07.2012 в
якому вказувалася аналогічна сума
заборгованості, а саме 41841,38 грн.

Позивач звернувся 16.08.2012 до відповідача
із письмовою заявою, для з'ясування
підстав виникнення зазначеної
заборгованості.

Крім того, позивачем 16.08.2012 було
частково сплачено заборгованість, а
саме в розмірі 7733,98 грн.

В подальшому позивач отримав від
відповідача повідомлення про
відключення побутового споживача від
06.09.2012 та акт про відключення споживача
від електричної мережі від 06.09.2012 № 119683
у зв'язку з заборгованістю за спожиту
електроенергію в розмірі 34478,30 грн.

Після чого, 07.09.2012 позивач сплатив
відповідачу 34385,08 грн.

Разом з тим, позивач вважає, що сума
коштів в розмірі 34385,08 грн., отримана
відповідачем від позивача, є
безпідставно набутим майном в
розумінні глави 83 ЦК України, а тому
відповідач зобов'язаний повернути цю
суму позивачу.

Як пояснив, представник відповідача в
судовому засіданні, при складанні
17.12.2009 представником СВП «Енергозбут
Київенерго» та позивачем акту про
збереження пломб розрахункового
обліку електроенергії для населення,
згідно якого, показання лічильника на
момент пломбування становили 15484
кВт/год., в зазначеному акті було
допущено описку в частині кількості
цифр показника лічильника та помилково
зазначено п'ятизначний показник
лічильника - «15484 кВт/год.», при цьому не
було зазначено останню шосту цифру.
Однак, в дійсності показник лічильника
має шестизначні показники лічильника.

Так, станом на грудень 2009 року,
лічильник, встановлений в квартирі
АДРЕСА_1, мав показник «154 849 кВт/год.», що
підтверджується карткою облікового
рахунку, яка була надана представником
відповідача в судовому засіданні (а.с.
35-37).

Після виявлення заборгованості
позивача перед відповідачем, позивачу
було донараховано загальну
заборгованість за спожиту
електроенергію, що відображено в
картці облікового рахунку.

Крім того, в судовому засіданні
представник позивача, додатково
пояснив, що послуги за спожиту
електроенергію сплачувались наступним
чином - оглядався лічильник,
відкидалася остання шоста цифра і
сплачувалось спожита електроенергія
лише по першим п'яти цифрам.

Крім того, відповідно до висновку
експерта № 12661/13-47 від 14.05.2014, технічних
причин зміни показників лічильника ЦЕ
6803В № 3266208, що був встановлений у
квартирі АДРЕСА_1 за 17.12.2009 з 15498 кВт/год.,
які були визначені в акті збереження
пломб розрахункового обліку пломб
електроенергії для населення від
17.12.2009, на показник 154984 кВт/год., який
визначений у загальній картці
лицьового рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_2 не
встановлено. Первинними показниками
спожитої електричної енергії на дату
17.12.2009 фактично є 154849 кВт/год.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 26 Закону
України «Про електроенергетику»,
споживач енергії зобов'язаний
додержуватися вимог
нормативно-технічних документів та
договору про постачання енергії.
Безпечну експлуатацію енергетичних
установок споживача та їх належний
технічний стан забезпечує сам
споживач.

Згідно п. 48 «Правил користування
електричною енергією для населення»,
затверджених постановою КМУ від 26
липня 1999 року N 1357, споживач несе
відповідальність згідно із
законодавством за: прострочення
терміну внесення платежів за
електричну енергію; порушення правил
користування електричною енергією;
розкрадання електричної енергії у разі
самовільного підключення до
електромереж і споживання електричної
енергії без приладів обліку.

Враховуючи ту обставину, що
відповідачем по справі щомісячно
сплачувалось споживання електричної
енергії, однак не за фактичне його
споживання, тобто не у належному
розмірі, суд приходить до висновку про
те, що позивачем порушено зазначений
вище обов'язок із своєчасного
перерахування вказаних платежів.

В матеріалах справи відсутні будь-які
фактичні дані, зокрема письмові докази,
на підставі яких суд може встановити
наявність обставин, що обґрунтовують
позовні вимоги про те, що сума коштів в
розмірі 34385,08 грн., отримана
відповідачем від позивача, є
безпідставно набутим майном, та інших
обставин, які містять інформацію щодо
предмета доказування та які мають
значення для вирішення справи.

Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК
України передбачено, що кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Проаналізувавши зазначені норми
закону та зібрані у справі докази в їх
сукупності, суд вважає, що
представником позивача та позивачем не
надано жодного доказу того, що сума
коштів в розмірі 34385,08 грн., отримана
відповідачем від позивача, є
безпідставно набутим майном, в
судовому засіданні не знайшов свого
підтвердження факт порушення прав
позивача, завдання позивачу втрат
майнового характеру діями чи
бездіяльністю відповідача, позивачем
не надано доказів наявності
протиправності діяння чи без діяння
відповідача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням відповідача та вини
відповідача в її заподіянні, тому
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Керуючись Правилами користування
електричною енергією для населення,
затвердженими постановою КМУ від 26
липня 1999 року N 1357, ст. 26 Закону України
«Про електроенергетику», ст. 526 ЦК
України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 64, 65, 209,
212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ
«Київенерго» про стягнення коштів -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з
моменту проголошення. Апеляційна
скарга подається до Апеляційного суду
м. Києва через Печерський районний суд
м. Києва.

Суддя:
Р.В. Новак