Справа № 182/6391/14-ц
Провадження № 2/0182/3420/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.12.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді
Шестакової З.С.

секретаря -
Пометій Є.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Нікополі
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, суд

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги мотивує тим, що з
відповідачем він перебуває у шлюбі з 28
квітня 1990 року, який зареєстрували у
Нікопольському міському відділі ЗАГС,
актовий запис № 446.

Від даного шлюбу сторони мають дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час вже
досягли повноліття.

Спільне подружнє життя не склалося
через несумісність характерів,
відсутність взаєморозуміння, різні
погляди на сімейне життя, внаслідок
чого подружжя втратили почуття кохання
та поваги один до одного. У зв'язку з цим
з березня 2010 року сторони припинили
шлюбні відносини та ведення спільного
господарства.

Враховуючи те, що примирення між ними
неможливе, ОСОБА_1 просив суд розірвати
шлюб.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про
розгляд справи без його участі, на
позові наполягав та просив суд його
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 також надала суду
заяву про розгляд справи без її участі,
не заперечила проти розірвання шлюбу.
Після розірвання шлюбу просила
залишити їй прізвище «ОСОБА_2».

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення .

Як встановлено судом, 28 квітня 1990 року
подружжя уклали шлюб, який
зареєстрували у Нікопольському
міському відділі ЗАГС, актовий запис №
446 (а.с.4).

Від даного шлюбу сторони мають вже
повнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5,6).

Спільне подружнє життя не склалося
через несумісність характерів,
відсутність взаєморозуміння, різні
погляди на сімейне життя, внаслідок
чого подружжя втратили почуття кохання
та поваги один до одного. Тому з березня
2010 року сторони припинили шлюбні
відносини та ведення спільного
господарства.

Враховуючи те, що сторони не виявили
бажання примиритися, суд приходить до
висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б їхнім інтересам, а тому шлюб слід
розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити
прізвище «ОСОБА_1», ОСОБА_2 залишити
прізвище «ОСОБА_2».

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 10,11,14,15,213-215, ЦПК
України, ст. 110,112 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 28 квітня 1990 року, у
Нікопольському міському відділі ЗАГС,
актовий запис № 446, від якого
неповнолітніх дітей немає, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити
прізвище «ОСОБА_1», ОСОБА_2 залишити
прізвище «ОСОБА_2».

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення
через Нікопольський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: З. С. Шестакова