УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Євграфової Є.П., Журавель
В.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, малолітнього ОСОБА_6,
інтереси якого представляє ОСОБА_4,
ОСОБА_7, про виселення зі зняттям з
реєстраційного обліку, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Черкаської області від 28 травня 2014
року,

встановила:

У червні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом, посилаючись на те, що у зв'язку
з невиконанням відповідачем ОСОБА_4
кредитного договору від 4 березня 2008
року, рішенням апеляційного суду
Черкаської області від 21 листопада 2012
року у рахунок стягнення
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 453 262 грн 70 коп. звернуто
стягнення на предмет іпотеки: на
квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу
вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ
«ПриватБанк» з укладенням від імені
відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
особою-покупцем.

Станом на час розгляду справи у
квартирі зареєстровані та проживають
ОСОБА_7, 1946 року народження, ОСОБА_5, 1948
року народження, ОСОБА_4, 1974 року
народження, малолітній ОСОБА_6, 2011 року
народження.

18 травня 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
направлено письмове повідомлення про
добровільне звільнення житлового
приміщення.

Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 4 березня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 28 травня 2014 року рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 4 березня 2014 року скасовано,
ухвалено нове рішення, позовні вимоги
ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено
частково, виселено ОСОБА_4, ОСОБА_5,
малолітнього ОСОБА_6, інтереси якого
представляє ОСОБА_4, ОСОБА_7 з квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого жилого
приміщення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просив
скасувати рішення апеляційного суду,
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення
апеляційного суду Черкаської області
від 28 травня 2014 року, оскільки воно
законне та обґрунтоване, так як згідно
з ч. ч. 1-2 ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» та ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом. Після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Колегія суддів апеляційного суду
дійшла обґрунтованого висновку про
виселення відповідачів з квартири, яка
знаходилася в іпотеці і на яку звернуто
стягнення як на іпотечне майно.

Крім того, оскільки відповідачі
підлягають виселенню із займаного ними
приміщення без надання іншого жилого
приміщення на підставі рішення суду, то
це є підставою для зняття з реєстрації
відповідачів, що також узгоджується з
вимогами ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні».

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
норм процесуального та матеріального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської
області від 28 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. ІваненкоЄ.П. Євграфова В.І.
Журавель