Ухвала

іменем україни

18 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Амеліна В.І., Остапчука
Д.О., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Головне
управління юстиції у м. Києві, про
встановлення факту проживання однією
сім'єю та зміни черговості одержання
права на спадкування, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 26 червня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 23
вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту
проживання однією сім'єю та зміни
черговості одержання права на
спадкування.

Позовні вимоги мотивувала тим, що з 1995
року проживала однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з ОСОБА_7, з яким вели
спільне господарство, мали спільний
бюджет, останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Посилаючись на те, що здійснювала
догляд за ОСОБА_7, який тяжко хворів
перед смертю, крім того здійснила усі
необхідні дії по його похованню, ОСОБА_4
вважала, що набула право на спадкування
після смерті ОСОБА_7 в порядку першої
черги, разом з його дітьми
відповідачами у справі, а відтак
просила позов задовольнити у повному
обсязі.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 26 червня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 23
вересня 2014 року, позов задоволено
частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_4 та
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
однією сім'єю без реєстрації шлюбу у
період з 1995 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
ухвалені у справі судові рішення в
частині відмови в задоволенні вимог
про зміну черговості одержання права
на спадкування скасувати, й ухвалити в
цій частині нове рішення, яким
задовольнити вказані вимоги,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи
частково позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що належними й допустимими доказами
підтверджується факт проживання
позивача з ОСОБА_7 однією сім'єю без
реєстрації шлюбу.

Разом з тим, встановивши, що ОСОБА_7
через стан здоров'я не потребував
сторонньої допомоги ні фізичної, ні
матеріальної, оскільки останньому
група інвалідності встановлена не
була, медичні висновки щодо
необхідності допомоги не видавалися,
крім того ОСОБА_7 отримував значно
більшу пенсію, ніж позивач та дохід від
передачі в оренду нерухомості, суди
дійшли висновку про необґрунтованість
вимог про зміну черговості спадкування
та відсутність правових підстав для
задоволення таких вимог.

Такі висновки судів є обґрунтованими
та узгоджуються з матеріалами справи,
при встановленні зазначених фактів
судами не було порушено норм
цивільного процесуального
законодавства, правильно визначено
характер спірних правовідносин та
застосовано положення норм
матеріального права.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 на
увагу не заслуговують й висновків
судів не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 26 червня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.О.
Савченко

В.І. Амелін

Д.О. Остапчук