АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2731/14
інстанції: Корецький Д.Б. Категорія:
2014 року вересня місяця 15 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:
Головуючого:Вейтас І.В.
Суддів:Цуканової І.В. Склярської І.В.
При секретарі:Сікорі О.О.розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Херсоні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5, на ухвалу
Суворовського районного суду м.
Херсона від 30 липня 2014 року про відмову
в ухваленні додаткового рішення в
справі за первісним позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
орган опіки та піклування виконавчого
комітету Суворовської районної у м.
Херсоні ради про поділ спільного майна
подружжя, зустрічний позов ОСОБА_5 до
ОСОБА_6 про реальний розподіл квартири,
встановлення порядку користування
квартирою та позовом третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про
визнання права власності, -
В провадженні Суворовського районного
суду м.Херсона перебувала зазначена
вище цивільна справа.
Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 16 травня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Херсонської області
від 03 липня 2014 року первісний позов
ОСОБА_6 залишено без задоволення,
зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено, в
задоволенні позову третьої особи
ОСОБА_7 відмовлено.

В липні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з заявою про прийняття
додаткового рішення, яким просив
стягнути на його користь з ОСОБА_6 7818,50
грн., в рахунок відшкодування судових
витрат, які складаються з судового
збору - 243 грн., витрат на правову
допомогу - 5000 грн., витрат на проведення
судової експертизи - 2575,50 грн..

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Херсона від 30 липня 2014 року
відмовлено ОСОБА_5 в ухваленні
додаткового рішення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_5
в апеляційній скарзі зазначає, що суд
першої інстанції при постановленні
оскаржуваної ухвали порушив норми
процесуального права, не з'ясував
причини неподання доказів понесення
судових витрат та просить скасувати
ухвалу про відмову в ухваленні
додаткового рішення та ухвалити
додаткове рішення, яким стягнути з
ОСОБА_6 на його користь судові витрати в
сумі 7818,50 грн..

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_6, посилаючись на
безпідставність її доводів, просить
ухвалу суду залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, осіб, що
з`явились в судове засідання,
перевіривши відповідність
оскаржуваної ухвали вимогам
цивільно-процесуального закону,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в ухваленні додаткового
рішення, суд першої інстанції прийшов
до висновку, що вимоги про стягнення
судових витрат ОСОБА_5 до постановлення
рішення не заявлялись, і тому не
підлягають задоволення. Колегія суддів
частково не погоджується з вказаним
висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до положень п.4 ст.220 ЦПК
України якщо судом не вирішено питання
про судові витрати, суд що ухвалив
рішення може за заявою осіб, які беруть
участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення.

З матеріалів справи слідує, що під час
розгляду справи судом першої
інстанції, ОСОБА_5 не заявляв вимог про
стягнення витрат на правову допомогу
та відшкодування витрат на оплату
проведення експертизи, і лише
звернувшись до суду з заявою про
ухвалення додаткового рішення 24 липня
2014 року надав докази сплати витрат на
правову допомогу та розрахунок
вартості наданих юридичних послуг, а
також докази сплати витрат на
проведення судової
будівельно-технічної експертизи.

Отже підстав для ухвалення судом
першої інстанції додаткового рішення
про стягнення витрат на правову
допомогу та відшкодування витрат на
проведення експертизи не було,
оскільки вони не були заявлені
стороною під час розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги стосовно
того, що документи, що підтверджують
понесення судових витрат знаходились у
адвоката, до уваги колегією суддів не
беруться, оскільки такі вимоги взагалі
позивачем не заявлялись.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що ухвала в частині відмови в
ухваленні додаткового рішення
стосовно стягнення витрат на правову
допомогу та відшкодування витрат на
оплату експертизи, є законною та
підстави для її скасування відсутні.

Разом з тим, суд першої інстанції не
врахував, що звертаючись до суду з
зустрічним позовом ОСОБА_5 сплатив
судовий збір в розмірі 115 грн.(а.с.50 т.1)
та 128,50 (а.с.53 т.1), стосовно розподілу
яких, відповідно до положень ст.88 ЦПК
України, суд мав вирішити питання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
ухвала суду в частині відмови в
ухваленні додаткового рішення щодо
стягнення витрат по сплаті судового
збору підлягає скасуванню, з передачею
питання щодо ухвалення додаткового
рішення про стягнення витрат по сплаті
судового збору на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст.312,
ст.315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м.
Херсона від 16 травня 2014 року скасувати
в частині відмови в ухваленні
додаткового рішення щодо стягнення
витрат по сплаті судового збору,
передати вказане питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду в даній
частині набирає законної сили з
моменту проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

В іншій частині ухвалу Суворовського
районного суду м. Херсона від 16 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в частині
залишення без змін ухвали суду першої
інстанції набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: