Справа № 639/8264/14-ц
РІШЕННЯ

(Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Харкова

У складі: головуючого - судді
Труханович В.В.

за участю секретаря -
Антохіної О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа
Страхове товариство з додатковою
відповідальністю «Гарантія» про
відшкодування шкоди, заподіяної в
наслідок ДТП, суд

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова
звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, в
якому просив суд стягнути з
відповідача на свою користь в якості
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої в наслідок ДТП 9500 грн. та в
якості відшкодування моральної шкоди
7000 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що 20.08.2013
року він їхав на своєму автомобілі
НОМЕР_1 по Московському проспекту в
правову ряду. У напрямку з ним їхав
автомобіль НОМЕР_2 в сусідньому лівому
ряді під керування водія ОСОБА_2 З вини
відповідача сталося ДТП, в наслідок
якого автомобіль позивача зазнав
технічних пошкоджень. Згідно
калькуляції, зробленої у сервісному
центрі Фрунзе, де його автомобіль
обслуговується по гарантії, вартість
заподіяної шкоди складає 9500 грн.

Крім того, в наслідок ДТП, яке сталося з
вини відповідача ОСОБА_2, позивачу
ОСОБА_1 заподіяна моральна шкода, яку
він оцінює у 7000 грн. Позовні вимоги в
даній частині позивач обґрунтовує тим,
що у зв'язку з тим, що трапилося ДТП, він
та його родина не могли користуватися
автомобілем, скасувалася поїздка на
відпочинок до моря, у позивача почалися
безсоння.

Що стосується матеріального збитку, то
з приводу цього позивач звертався з
заявою у письмовій формі в страхову
компанію «Гарантія», де був
застрахований автомобіль ОСОБА_2
Страхова компанія на основі оцінки
експерта нарахувала відшкодування у
розмірі 6800 грн., однак дані грошові
позивач не отримав. Зараз йому відомо,
що страхова компанія знаходиться у
стадії банкрутство, а тому він вважає,
що вона не зможе відшкодувати йому
заподіяну матеріальну шкоду, у зв'язку
з чим він і звернувся до суду з даним
позовом.

24.09.2014 року на адресу суду надійшли
заперечення проти позову від
відповідача ОСОБА_2, в яких він
зазначає, що будь-які правові підстави
для стягнення з нього на користь
ОСОБА_1, будь-якої суми, відсутні. При
цьому він зазначає, що з СТ з ДВ
«Гарантія» 27.08.2012 року було укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, що підтверджується Полісом №
АВ/4902649. За договором обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну становить 25500 грн., франшиза 510
грн.

У зв'язку з чим, відповідач вважає, що
позовні вимоги про відшкодування шкоди
повинні пред'являтися до СТ з ДВ
«Гарантія», як страховика згідно
діючого на момент скоєння ДТП Полісу №
АВ/4902649, яким була застрахована його
цивільна-правова відповідальність.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав заявлений ним позов у
повному обсязі, просив його
задовольнити з підстав, які викладені у
рішенні вище.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про день, час та місце
судового засідання повідомлений,
причина неявки суду не відома.
Клопотання про відкладення справи до
суду не надходили. У зв'язку з цим, суд,
згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225
ЦПК України, вважає можливим провести
заочний розгляд справи, проти чого не
заперечував і позивач по справі.

Представник третьої особи Страхове
товариство з додатковою
відповідальністю «Гарантія», яке було
залучено до участі у справі на підставі
ухвали суду від 20.10.2014 року, в судове
засідання також не з'явився, про день,
час та місце судового засідання
повідомлений, причина неявки суду не
відома.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про необхідність
відмовити у задоволені позову,
виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 пояснив, що 20.08.2013 року по пр.
Московському в м. Харкові між
автомобілем ГАЗ-33021, реєстраційний
номер НОМЕР_2, яким керував відповідач
ОСОБА_2, та автомобілем Ford,
реєстраційний номер НОМЕР_1, яким
керував позивач, сталося ДТП, в
наслідок якого останньому була
заподіяна шкода.

Згідно довідки ДАІ ХМУ ГУМВСУ в
Харківській області, внаслідок ДТП, яке
сталося 20.08.2013 року о 17-40 год. на
перехресті пр. Московського та пров.
Армянського в м. Харкові, автомобіль
марки Ford, реєстраційний номер НОМЕР_1,
отримав механічні пошкодження. ( а.с. 11)

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
шкода завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на правовій підставі володіє
транспортним засобом.

Відповідно до ч.1 ст1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичний або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Як зазначає позивач, він вважає, що
винним у скоєнні ДТП є водій ОСОБА_2,
який і повинен відшкодувати заподіяну
шкоду.

На підтвердження даних стверджень, у
якості доказу, позивач надав суду копію
постанови Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 24.04.2014
року, згідно якої судом встановлено, що
в діях водія ОСОБА_2 є наявність складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, однак
провадження у справі відносно нього
закрито у зв'язку з закінченням строку
накладання адміністративного
стягнення. ( а.с.7-9)

Відповідно до ст.ст. 58,59 ЦПК України,
докази повинні бути належними та
допустимими.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрали
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з копії постанови
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 24.04.2014 року, на яку
посилається позивач як на доказ, дана
копія постанови належним чином не
оформлена, крім того, як в ній зазначено
вона не набрала чинності, у зв'язку з
чим, суд визнає даний доказ не належним,
а тому він не може бути прийнятий судом
до уваги при розгляді даної справи.

Разом з тим, як було встановлено судом,
згідно Полісу № АВ/4902649 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 27.08.2012 року,
який діяв на момент скоєння ДТП,
цивільно-правова відповідальності
водія автомобіля ГАЗ 330210, номерний знак
НОМЕР_2 застрахована в СТ з ДВ
«Гарантія». ( а.с. 36)

Як пояснив в судовому засіданні
позивач ОСОБА_1, йому відомо, що
цивільно-правова відповідальність
водія автомобілю ГАЗ державний номер
НОМЕР_2 застрахована у СТ зДВ
«Гарантія». Він звертався з письмовою
заявою про виплату страхового
відшкодування до страхової компанії
«Гарантія», робітники якої оглядали
автомобіль позивача, експертом була
проведена оцінка шкоди, яка заподіяна
власникові автомобілю, однак будь-які
виплати страховою компанією здійснені
не були.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
страхування», страховий випадок подія,
передбачена договором страхування або
законодавством, яка відбулася, і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування).

Згідно ст. 979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України,
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Статтею 990 ЦК України передбачено, що
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).
Страховий акт (аварійний сертифікат)
складається страховиком або
уповноваженою ним особою у формі, що
встановлюється страховиком.

Аналогічні положення містяться і у ст.
25 Закону України «Про страхування».

Даючи оцінку вищезазначеному, суд
приходить до висновку про те, що
відшкодовувати матеріальну шкоду,
заподіяну позивачу внаслідок ДТП,
повинна саме СТ з ДВ «Гарантія», у
зв'язку з чим у задоволені позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-61, 88 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 979, 988, 990, 1166, 1167, 1187 ЦК
України, ст.ст. 8, 25 Закону України «Про
страхування», суд

ВИРІШИВ :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
3-тя особа Страхове товариство з
додатковою відповідальністю
«Гарантія» про відшкодування шкоди,
заподіяної в наслідок ДТП - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
10-ти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення в
загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Жовтневий районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10-ти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні в судовому засіданні у той же
строк з моменту одержання його копії.

Суддя
В. В. Труханович