АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 431/2163/13-ц
Головуючий 1-ї інстанції: Озеров
Провадження №22-ц/790/7731/2014
І.Ю. Категорія: відшкодування шкоди
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року Судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого -
Трішкової І.Ю.,

суддів:
- Пилипчук Н.П., Кірсанової Л.І.,

при
секретарі - Гребенщиковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на рішення Старобільського
районного суду Луганської області від
06 жовтня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулась до суду з
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що ОСОБА_4, достовірно знаючи про вік
неповнолітнього племінника ОСОБА_6, про
те, що він зовсім не має навиків і
досвіду до керування транспортним
засобом та не має посвідчення водія, 15
квітня 2012 року близько о 3 годині ночі
надала ОСОБА_5 ключі від автомобілю
ВАЗ-210994 державний знак № НОМЕР_1, на
якому вона прибула.

ОСОБА_6, перебуваючи в салоні вказаного
автомобіля, завів двигун і почав
рухатись по дорозі та не справився з
керуванням, скоїв наїзд на позивачку і,
відповідно до висновку судово-медичної
експертизи № 132 (107) від 04 травня 2012 року
причинив їй політравми, закритий
перелом лонних кісток з права і ліва
без зміщення, закритий перелом правої
ключиці зі зміщенням, тобто середньої
тяжкості тілесні ушкодження, що
потягли за собою довготривалий розлад
здоров'я.

У зв'язку з ДТП вона була
госпіталізована до травматологічного
відділення Старобільської ЦРЛ
Луганської об ласті, де знаходилась на
стаціонарному лікуванні з 15 квітня 2012
року по 05 травня 2012 року та на лікування
нею були витрачені власні кошти у
розмірі 1715 грн.66 коп., які їй у повному
обсязі повернула ОСОБА_7 - мати ОСОБА_5.

За час знаходження на лікуванні
позивач перенесла та продовжує
переносити больові від чуття, почуття
страху, стан здоров'я погіршився, сон
став супроводжуватися кошмарами та
частим безсонням. За час потрапляння до
лікарні та перші часи знаходження у
лікарні морально сприйняла те, що життя
закінчилось. У неї до теперішнього часу
знаходиться шпиця, бо отримала перелом
правої ключиці зі зміщенням і
заживлення травми не у повному обсязі
не наступило, а тому вона продовжує
отримувати постійні больові відчуття.
Більш того, вона зустрічаючись з
відповідачем та його матір'ю та тіткою
і які не тільки до теперішнього часу не
вибачилися, але ще своїм ворожим,
неповажним відношенням,
висловлювались так, що вони праві і
вона начебто від них безпідставно
вимагає гроші та таким чином
продовжують їй наносити моральні
страждання та переживання.

ОСОБА_3 просила стягнути моральну шкоду
з ОСОБА_4 у сумі 50000 грн., а з ОСОБА_5,
оскільки він досяг повноліття, - 40000 грн.

Відповідач ОСОБА_4 проти позову
заперечувала, оскільки її вина нічим не
встановлена.

Представник ОСОБА_5 вважав суму
відшкодування моральної шкоди
завищеною.

Рішенням Старобільського районного
суду Луганської області від 06 жовтня 2014
року позов задоволений частково.

З ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнута
моральна шкода у сумі 10000 грн., а також
судовий збір у сумі 44,44 грн.

В інший частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить скасувати рішення суду і
ухвалити нове, яким повністю
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на те, що суд неповно
з'ясував обставини справи, судом
порушені норми матеріального і
процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4
просить скасувати рішення суду і
ухвалити нове, яким повністю відмовити
у задоволенні позову про стягнення з
неї моральної шкоди, посилаючись на
безпідставність рішення суду,
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Судова колегія вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволенню
не підлягає, а апеляційна скарга ОСОБА_3
підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 15 квітня 2012
року ОСОБА_4 передала неповнолітньому
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та який не мав
навиків та законного права на
керування транспортними засобами
ключі від автомобілю ВАЗ-210994 державний
знак № НОМЕР_1. Того ж дня о 3 годині
неповнолітній ОСОБА_5, керуючи вказаним
автомобілем, порушив правила
дорожнього руху і скоїв наїзд на
позивачку, спричинивши їй тілесні
ушкодження середньої тяжкості. У
зв'язку з отриманими тілесними
ушкодженнями позивачка перебувала на
стаціонарному лікуванні з 15.04. 2012 року
по 05.05.2012 року.

Постановою Старобільського
районного суду Луганської області від
29 листопада 2012 року кримінальну справу
відносно неповнолітнього ОСОБА_5
закрито і до нього застосовано заходи
виховного характеру.

Судом першої інстанції досліджені
протокол про адміністративне
правопорушення, складений відносно
ОСОБА_8, а також постанова начальника
ВДАЇ Старобільського РВ ГУМВС від 22
листопада 2013 року про притягнення
ОСОБА_8 до адміністративної
відповідальності. Цією постановою
встановлено, що ОСОБА_8 15 квітня 2012 року
передала керування транспортним
засобом особі, яка не мала право
керування транспортним засобом. С
протоколом про адміністративне
правопорушення ОСОБА_8 погодилась, про
що свідчить запис у протоколі,
постанову про притягнення до
адміністративної відповідальності не
оскаржувала.

На час розгляду справи по суті ОСОБА_5
досяг повноліття.

У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

У відповідності до ч. З ст. 1187 ЦК
України, особа, яка неправомірно
заволоділа транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом, завдала
шкоди діяльністю щодо його
використання, зберігання або
утримання, зобов'язана відшкодувати її
на загальних підставах.

Частиною 4 вказаної статті передбачено,
якщо неправомірному заволодінню іншою
особою транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом сприяла
недбалість її власника (володільця),
шкода, завдана діяльністю щодо його
використання, зберігання або
утримання, відшкодовується ними
спільно, у частці, яка визначається за
рішенням суду з урахуванням обставин,
що мають істотне значення.

Суд першої інстанції обгрунтовано
стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
спричинену моральну шкоду, але судова
колегія вважає, що з урахуванням
ступеню моральних страждань позивачки
розмір відшкодування є невеликим, а
тому збільшує розмір стягнення до 20000
грн.

Доводи ОСОБА_4 про безпідставність
стягнення з неї моральної шкоди,
спростовуються матеріалами справи та
нормами чинного законодавства.

Також судова колегія вважає, що
обов'язок по відшкодуванню моральної
шкоди полягає на особі, яка
безпосередньо скоїла ДТП, а саме: на
ОСОБА_5

При цьому судова колегія враховує, що
ОСОБА_5 скоїв ДТП будучи неповнолітнім,
а тому визначає розмір відшкодування у
сумі 10000 грн.

Судові витрати підлягають стягненню
відповідно до ст.88 ЦПК України.

Враховуючи наведене, рішення суду
першої інстанції підлягає зміні в
частині розміру стягнення і скасуванню
в частині відмови у стягнені з одного з
відповідачів.

Керуючись ст.ст.303, 307 ч.1 п.3, 309,314,319
ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Старобільського районного
суду Луганської області в частині суми
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
у відшкодування моральної шкоди 20000 (
двадцять тисяч) грн. та частину
сплаченого судового збору у сумі 162 (
сто шістдесят дві) грн. 40 коп.

Рішення Старобільського районного
суду Луганської області в частині
відмови у стягненні з ОСОБА_5 моральної
шкоди скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3
у відшкодування моральної шкоди 10000 (
десять тисяч) грн. та частину
сплаченого судового збору у сумі 81 (
вісімдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення судової колегії
набирає чинності негайно, але може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення рішення.

Головуючий:

Судді: