Сахновщинський районний суд
Справа № 634/1149/14-ц
Провадження № 2/634/339/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2014 Сахновщинський районний суд
Харківської області в складі:

головуючого(ої)-судді:
Нестеренко О. С.

при секретарі:Дороніній Н.М.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в смт.Сахновщина Харківської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
усунення перешкод в користуванні
житловим будинком шляхом виселення,

В С Т А
Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
усунення перешкод в користуванні
житловим будинком шляхом виселення,
пояснивши, що між ним, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
було укладено Договір купівлі-продажу
жилого будинку, що розташований за
адресою с.Івано-Слиньківка
Сахновщинського району Харківської
області. Договір купівлі-продажу
жилого будинку посвідченого державним
нотаріусом Сахновщинської державної
нотаріальної контори Харківської
області 10 серпня 2000 року, зареєстровано
в реєстрі за №3881. В реєстровій книзі №20
Сахновщинського бюро технічної
інвентаризації Харківської області
зазначений Договір зареєстровано
14.12.2000 року, за №2789.

На даний момент в вищезазначеному
будинку, без правових підстав
прописані та фактично проживають
особи, які є сторонніми та втратили
право на користування будинком після
укладення Договору купівлі продажу
жилого будинку 10.08.2000 року, а саме:
ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Неодноразово, на адресу
відповідачів було направлено вимогу,
щодо припинення користування житловим
приміщенням, який належить позивачу на
праві приватної власності, та
звільнити зайнятий будинок. Але вимоги
позивача було ігноровано.

В судовому засіданні позивач,
представник позивача, адвокат ОСОБА_5,
підтримали позовні вимоги у повному
обсязі.

Відповідачі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в
судове засідання не з»явилися, хоча про
день та час слухання справи були
повідомлені належним чином, причини не
явки до суду не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали
справи, оцінивши зібрані докази в їх
сукупності вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що
згідно Договору купівлі-продажу жилого
будинку від 10 серпня 2000 року
посвідченого державним нотаріусом
Сахновщинської державної нотаріальної
контори Харківської області,
зареєстрованого в реєстрі за №3881,
ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 купив жилий
будинок з надвірними будівлями за
адресою: с.Івано-Слиньківка
Сахновщинського району Харківської
області. (а.с.6).

Вищезазначений житловий
будинок розташований на земельній
ділянці площею 0,25 га.

Право власності позивача на земельну
ділянку, надану для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд за
вищезазначеною адресою
підтверджується Свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно, індексний
номер 2867359 від 24.04.2013 року.

Після укладення ОСОБА_3 Договору
купівлі-продажу жилого будинку від
10.08.2000 року та переходу права власності
на будинок до ОСОБА_2, відповідачі
втратили право користування
зазначеним будинком.

Але, на даний момент, в належному
позивачу будинку, без правових підстав
прописані та фактично проживають
особи, які є для позивача сторонніми та
втратили право на користування
будинком після укладення Договору
купівлі-продажу жилого будинку від
10.08.2000 року, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Позивач неодноразово, 24.07.2004,
17.05.2013, 21.05.2013, на адресу відповідачів
направляв вимоги щодо припинення
користування житловим будинком та
звільнити будинок. Але вимоги позивача,
відповідачі ігнорують, у добровільному
порядку це питання не бажають
розглядати.

Таким чином, відповідачі своїми
протиправними діями порушують право
позивача на вільне користування
приватною власністю.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядженням своїм
майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено,
що власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні. Особа може
бути позбавлена права володіння або
обмежена у його здійсненні лише у
випадках і в порядку, встановлених
законом.

Власник має право витребувати
своє майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним відповідно до положень
ст.387 ЦК України, а відповідно до ст.399 ч.1
п.2 ЦК України, якщо володілець навіть
мав право володіння, воно припиняється
у разі витребування майна від
володільця власником.

За п.4 Постанови Пленуму ВС
України №20 від 22.12.1995 року зі змінами та
доповненнями внесеними Постановою
Пленуму ВС України №15 від 25.05.1998 року,
при розгляді позову про витребування
власником свого майна слід врахувати,
що власник у будь-якому випадку має
право вимагати повернення (віндикація)
свого майна з чужого незаконного
володіння.

В ст.41 Контитуції України
закріплено норма, за змістом якої кожен
має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності та право приватної
власності є непорушними.

У відповідності до ч.1 даної
статті, кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Ч.4 ст.41 Конституції України
встановлює принцип непорушності
приватної власності.

Статтею 391 ЦК України передбачено
право власника майна при наявності дій
осіб, спрямованих на перешкоджання
вільного користування та
розпорядження власником своїм майном,
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

На даний момент та обставина, що в
належному позивачеві будинку
проживають та зареєстровані сторонні
особи, обмежують право позивача на
вільне володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Таким чином, єдиною можливістю
відновити позивачеві порушене
конституційне право на вільне
користування своєю власністю, є
покладення на відповідачів обов»язку
усунути перешкоди в користуванні
майном та примушення їх звільнити
зайняте приміщення.

Отже, з урахуванням
вищевикладеного, права позивача мають
бути захищені шляхом визнання
відповідачів такими, що втратили право
на користування житловим приміщенням в
домоволодінні по АДРЕСА_1 та усунення
перешкод в користуванні позивачем
будинком шляхом виселення
відповідачів без надання іншого житла

Керуючись, ст.ст.405 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 383, 391 ЦК
України, ст.ст. 109, 116, 150 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, усунення перешкод в
користуванні житловим будинком шляхом
виселення - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що
втратили прво на користування житловим
будинком АДРЕСА_1

Усунути перешкоди у здійсненні
ОСОБА_2 права користування належним на
праві приватної власності своїм майном
- житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом
виселення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з будинку
АДРЕСА_1 як таких, що безпідставно
проживають в будинку, без надання їм
іншого житлового приміщення.

Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_3 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ІПН:НОМЕР_2, витрати понесені при
розгляді справи, а саме: 243 грн.60 коп.
судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції протягом 10 днів, а
особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя