Провадження № 2/750/3639/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2014 року
м.Чернігів

Деснянський районний суд міста
Чернігова в складі:

головуючого - судді Супруна О.П.,

при секретарі - Носенко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,

в с т а н о в и в :

25 листопада 2014 року позивач звернулась
до суду з позовом до відповідача, в
якому, зменшивши позовні вимоги,
просить:

- стягнути зі ОСОБА_2 на її
користьаліменти на утримання
неповнолітньої доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини всіх
видів доходів щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
пред'явлення позову і до досягнення
дитиною повноліття;

- стягнути зі ОСОБА_2 аліменти на
їїутримання у розмірі 1/6 частини всіх
видів доходів щомісячно, починаючи з
дня пред'явлення позову і до досягнення
дитиною, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 3-х
річного віку.

Сторони до суду не з'явились, про час та
місце розгляду справи сповіщені,
позивач позов підтримала, а відповідач
його визнав, просили справу розглядати
без їх участі, про що подали письмові
заяви.

Фіксування судового процесу
технічними засобами не здійснювалося
відповідно до ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року № 14 «Просудове рішення у
цивільній справі», у разі визнання
відповідачем позову, яке не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд у
мотивувальній частині рішення може
вказати лише про визнання позову та
прийняття його судом.

У пункті 24 постанови № 2 від 12 червня 2009
року «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» Пленум Верховного Суду
України роз'яснив, що у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Суд приймає визнання відповідачем
позову, оскільки це не суперечить
закону і не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що від шлюбу сторони
мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4), яка мешкає разом з
матір'ю та перебуває на її утриманні, що
підтверджується довідкою № 8037 про
склад сім'ї, виданою 19.11.2014 ОЖБК міста
Чернігова (а.с.8).

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 Сімейного
кодексу України, право на звернення до
суду з позовом про стягнення аліментів
має той з батьків, з ким проживає
дитина.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу
України, при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, інші обставини, що
мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу
України, частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 84 Сімейного
кодексу України, дружина, з якою
проживає дитина, має право на утримання
від чоловіка - батька дитини до
досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу
України, право на утримання вагітна
дружина, а також дружина, з якою
проживає дитина, має незалежно від
того, чи вона працює, та незалежно від
її матеріального становища, за умови,
що чоловік може надавати матеріальну
допомогу.

При визначенні розміру аліментів, суд
приймає до уваги визнання відповідачем
позову, проживання сина сторін разом з
матір'ю, перебування на її утриманні та
право на утримання від відповідача.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК
України, аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 294, 367 ЦПК України,
суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів - задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця с. Іванівка, Чернігівський
район, Чернігівська область, на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітньої доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки від
усіх видів заробітку (доходу),
щомісячно, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 25 листопада 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця с. Іванівка, Чернігівський
район, Чернігівська область, на користь
ОСОБА_1 аліменти на її утримання, у
розмірі 1/6частини всіх видів доходів
щомісячно, починаючи з 25 листопада 2014
року і до досягнення дитиною, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави
243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового
збору.

Рішення про стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць
підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у розгляді справи, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.П. Супрун