Справа № 371/1611/14-ц Головуючий у І
інстанції Рудик Ю.В.Провадження №
22-ц/780/6646/14 Доповідач у 2 інстанції
МатвієнкоКатегорія 58 18.12.2014
РІШЕННЯ

Іменем України

18 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів Волохова Л.А.,
Мельника Я.С.,

при секретарі Химинець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Миронівського районного суду
Київської області від 06 жовтня 2014 року
по справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, посилаючись на те, що 14
червня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»
та ОСОБА_1 було укладено договір,
відповідно до умов якого позивач надав
відповідачу кредит в розмірі 3 000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Відповідач
ОСОБА_1 власним підписом підтвердив
свою згоду з умовами надання
банківських послуг та Правилами
користування платіжною карткою.

Позивач свої обов'язки виконав
повністю, натомість відповідач ОСОБА_1
не надавав своєчасно банку грошові
кошти для погашення заборгованості за
кредитом, відсотками та іншими
витратами відповідно до умов договору,
що підтверджується розрахунком
заборгованості за договором,
відповідно до якого розмір
заборгованості відповідача перед
позивачем дорівнює 18236,18 грн. та
складається з заборгованості за
кредитом в розмірі 2 468,04 грн. та
заборгованості за процентами в розмірі
15 768,14 грн.

Враховуючи викладене, позивач просив
суд стягнути з відповідача на свою
користь заборгованість в розмірі 18 236
грн. 18 коп. та понесені по справі судові
витрати.

Рішенням Миронівського районного
суду Київської області від 06 жовтня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просило рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити по справі нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідь доповідача,
пояснення представника позивача,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про задоволення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено,
що 14 червня 2005 року між ЗАТ КБ
«ПриватБанк», правонаступником якого є
ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 було
укладено договір, за умовами якого Банк
надав відповідачу кредитні кошти у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку у розмірі
3000,00 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 36,00 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Також встановлено, що в зв»язку з
неналежним виконанням відповідачем
своїх обов»язків, за договором
утворилася заборгованість, розмір якої
станом на 30 липня 2014 року дорівнює 18 236
грн. 18 коп. та складається з: 2 468,04 грн.
заборгованості за кредитом та 15 768,14
грн. заборгованості по процентам за
користування кредитом.

Відповідно до розрахунку
заборгованості за договором від 14
червня 2005 року, укладеним між
сторонами, відповідач ОСОБА_1 припинив
сплачувати відсотки за користування
кредитом 02 березня 2006 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг (далі Умов)
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього терміну жодна зі сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії Договору, він
автоматично пролонгується на такий же
термін.

Відповідно до п. 6.5 Умов позичальник
зобов»язується погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його використання, та перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
договором.

Згідно з п. 6.6 Умов у разі невиконання
зобов»язання за договором, боржник
повинен на вимогу банку виконати
зобов»язання з повернення кредиту (у
тому числі простроченого кредиту та
овердрафту), оплатити винагороди банку.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
пропущено строк позовної давності для
звернення з даним позовом до суду,
оскільки відповідач припинив
сплачувати відсотки за користування
кредитом 02 березня 2006 року і позивачу
стало відомо про порушення його прав
саме з цієї дати.

Однак з такими висновками суду
погодитись не можна, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно ст.267 ч.4 ЦПК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові. При
цьому згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем під час розгляду справи
заява про застосування позовної
давності суду не подавалася, а тому
висновок суду першої інстанції про
застосування позовної давності та
відмову в зв»язку з цим у позові, є
необґрунтованим та таким, що порушує
норми матеріального права.

Враховуючи викладене, зважаючи на
доведеність в судовому засіданні факту
невиконання відповідачем своїх
обов»язків за зобов»язанням, існуючим
між ним та позивачем, колегія суддів
дійшла висновку про наявність в справі
підстав для задоволення позову та
стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованості у розмірі,
визначеному позивачем та
неспростованому відповідачем.

Оскільки позов задовольняється, то
відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_1
на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
підлягають стягненню понесені ним по
справі судові витрати у вигляді
судового збору за подачу до суду
позовної заяви в розмірі 243,60 грн. та
судового збору за подачу апеляційної
скарги в розмірі 121,80 грн., а всього 365,40
грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Миронівського районного
суду Київської області від 06 жовтня 2014
року - скасувати та ухвалити по справі
нове рішення, яким позов публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість в розмірі 18 236 грн. 18 коп.
та 365 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :