Справа № 182/3876/14-ц
Провадження № 2/0182/2556/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області

у складі: головуючого -
судді Шестакової З.С.

секретаря -
Пометій Є.Т.

за участю: позивача -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Нікополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Покровської сільської ради
Нікопольського району про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини, суд

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла її бабуся ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина на земельну ділянку площею 1.380
га, що розташована на території
Покровської сільської ради
Нікопольського району
Дніпропетровської області, яка їй на
підставі державного акта серії ЯЖ №
028130, виданого згідно розпорядження
голови Нікопольської районної
державної адміністрації № 889-р-07 від 21
вересня 2007 року.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт,
посвідчений 16 серпня 2007 року приватним
нотаріусом Нікопольського районного
нотаріального округу ОСОБА_4, яким
земельний пай розміром 1,57 в умовних
кадастрових гектарах, що знаходиться в
КСП-комб. „Катеринівський" та усі
майнові права та обов'язки на вказаний
земельний пай заповіла ОСОБА_1.

20 листопада 2009 року позивач уклала шлюб
з ОСОБА_5 та їй було присвоєно прізвище
„ОСОБА_1".

ОСОБА_1 вважала, що оскільки у її бабусі
ОСОБА_3 є діти, вони мають право на
спадкування за законом в першу чергу, а
внуки мають право на спадкування за
законом в п'яту чергу та при наявності
підстав, передбачених ч. 2 ст. 1258 ЦК
України.

Оскільки ОСОБА_1 не знала про наявність
заповіту ОСОБА_6 на її ім'я від 16 серпня
2007 року, вона не могла реалізувати своє
право на прийняття спадщини вчасно.

Про наявність даного заповіту позивач
ОСОБА_1 дізналась лише в грудні 2012 року
зі слів свого батька, з яким вона довгий
час не спілкувалась та не підтримувала
родинних стосунків.

Листом-роз'ясненням № 1332/01-16 від 16
жовтня 2013 року завідуюча
Орджонікідзевської державної
нотаріальної контори ОСОБА_7 роз'яснила
ОСОБА_1, про неможливість визнати її
спадкоємцем за заповітом після смерті
ОСОБА_6, оскільки вона вчасно не
прийняла спадщину. Тому їй було
пропоновано звернутися до суду для
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
за заповітом.

Так як ОСОБА_1 вважає, що пропустила
строк для подання заяви про прийняття
спадщини з поважних причин, вона
просила суд визначити їй додатковий
строк в три місяці для подання заяви
про прийняття спадщини за заповітом
після смерті бабусі ОСОБА_6.

Представник Покровської сільської
ради Нікопольського району
Дніпропетровської області в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи без його участі,
проти позову не заперечив (а.с.20).

Заслухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини. Для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1272 ЦК України якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її. За
письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину, спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, може подати заяву про
прийняття спадщини нотаріусу за місцем
відкриття спадщини. За позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо
спадкоємець пропустив шестимісячний
строк для подання заяви про прийняття
спадщини з поважних причин, закон
гарантує йому право на звернення до
суду з позовом про визначення
додаткового строку на подання такої
заяви.

При цьому, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України
можуть бути застосовані, якщо: 1) у
спадкоємця були перешкоди для подання
такої заяви; 2) ці обставини визнані
судом поважними.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1
доводиться онучкою ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина на земельну ділянку площею
1.380 га, що розташована на території
Покровської сільської ради
Нікопольського району
Дніпропетровської області, яка
належить спадкодавцю на підставі
Державного акта серії ЯЖ № 028130,
виданого згідно розпорядження голови
Нікопольської районної державної
адміністрації № 889-р-07 від 21 вересня 2007
року (а.с.6).

За життя ОСОБА_3 розпорядилась
спадковим майном та склала заповіт,
посвідчений 16 серпня 2007 року приватним
нотаріусом Нікопольського районного
нотаріального округу ОСОБА_4, яким
земельний пай розміром 1,57 в умовних
кадастрових гектарах, що знаходиться в
КСП-комб. „Катеринівський" та усі
майнові права та обов'язки на вказаний
земельний пай заповіла своїй онучці
ОСОБА_1.

20 листопада 2009 року ОСОБА_1 уклала шлюб
з ОСОБА_5, який був зареєстрований у
Відділі реєстрації актів цивільного
стану Орджонікідзевського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області за актовим записом № 243, та їй
було присвоєно прізвище „ОСОБА_1" (а.с.8).

В 2013 році ОСОБА_1 звернулась до
приватного нотаріуса
Орджонікідзевського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 з заявою
про прийняття спадщини за заповітом
після смерті ОСОБА_3, який 16 жовтня 2013
року передав її для виконання за
належністю до Орджонікідзевської
державної нотаріальної контори.

Листом-роз'ясненням № 1332/01-16 від 16
жовтня 2013 року завідуюча
Орджонікідзевської державної
нотаріальної контори ОСОБА_7 роз'яснила
ОСОБА_1, що нею пропущений встановлений
законодавством строк для прийняття
спадщини. Тому їй було запропоновано
звернутися до суду для визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини за заповітом
(а.с.9).

З матеріалів справи та пояснень
позивача ОСОБА_1 вбачається, що вона
була не обізнана про наявність
заповіту, тому не мала можливості
своєчасно прийняти спадщину за
заповітом.

Пленум Верховного Суду України в п. 24
постанови від 30 травня 2008 року № 7 „Про
судову практику у справах про
спадкування" роз'яснив, що вирішуючи
питання визначення особі додаткового
строку, суд досліджує поважність
причини пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно
керуватися тим, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні питання щодо поважності
пропуску позивачем строку,
передбаченому ст. 1270 ЦК України, суд
приймає до уваги ті обставини, що вона
не мала змоги звернутися із заявою про
прийняття спадщини за заповітом після
смерті ОСОБА_3 через її необізнаність
про наявність заповіту.

Отже, суд вважає, що дані обставини,
пов'язані з об'єктивними та істотними
труднощами

для спадкоємця ОСОБА_1 для подання
такої заяви, тому суд визнає поважними
причини пропуску нею строку для
прийняття спадщини за заповітом після
смерті ОСОБА_3 та вважає доцільним
надати їй додатковий строк в три місяці
для прийняття спадщини, починаючи з дня
набрання рішенням суду законної сили.

Спадкоємців, які мають право на
обов'язкову частку в спадщині після
смерті ОСОБА_3, немає.

Керуючись ст.ст.
10,11,14,15,57,60,212,213-215,218,256-259 ЦПК України,
1269,1270,1272 ч. 3 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк в 3
(три) місяця для подання заяви про
прийняття спадщини за заповітом після
смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
в м. Орджонікідзе, Дніпропетровської
області.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: З. С. Шестакова