Провадження №2/359/2722/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року
м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого судді
Чирки С.С.,

при секретарі судового засідання
Компанець О.В.,

за участю

представника позивача
Тарасенка О.В.

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Садового товариства «Агро» до ОСОБА_3
про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2014 року СТ «Агро» звернулось
до суду з вказаним позовом, який
обґрунтовує тим, що у 2013 році ОСОБА_3
придбав дві суміжні земельні ділянки
по 0,060 га кожна за НОМЕР_1 та НОМЕР_2
відповідно до схеми розташування
земельних ділянок СТ «Агро», що
розташовані на садовій лінії №13,
ширина якої становить 5 м, з яких
ділянка НОМЕР_2 є крайньою по
відношенню до зовнішньої огорожі СТ
«Агро». Бокова межа садової ділянки
НОМЕР_2, довжина якої становить 30 м,
повинна проходити на відстані близько 1
м від зовнішньої огорожі СТ «Агро». При
цьому, полоса землі між вказаною вище
межею садової ділянки і зовнішньою
огорожею СТ «Агро» є землею загального
користування, на якій розташований
водопровід системи водополиву СТ
«Агро», і яка повинна бути вільною для
доступу. Незважаючи на це, в липні 2014
року ОСОБА_3, встановлюючи зовнішню
огорожу свої земельних ділянок, а саме:
паркан з профнастилу на бетонному
фундаменті, частину огорожі садової
ділянки НОМЕР_2 довжиною 8 м та шириною 4
м встановив безпосередньо на садовій
лінії, залишивши тільки вузький прохід
по садовій лінії, ширина якого
становить 1 м. Таким чином, ОСОБА_3
збільшив площу належних йому садових
ділянок за рахунок земель загального
користування СТ «Агро». Рішенням
Правління СТ «Агро» від 07 липня 2014 року
ОСОБА_3 було зобов'язано до 21 липня 2014
року знести побудований паркан на
землях загального користування СТ
«Агро». Оскільки, ОСОБА_3 не виконав
вказане рішення Правління СТ «Агро»,
позивач просить суд зобов'язати ОСОБА_3
знести самочинно і незаконно
збудований ним паркан на землях
загального користування по садовій
лінії №13 і повністю звільнити проїжджу
частину дороги шириною 4 м, а також
зобов'язати ОСОБА_3 звільнити захоплену
ним землю загального користування
вздовж зовнішньої огорожі СТ «Агро»
довжино 30 м і шириною 1 м для вільного
доступу до системи водопроводу та
водополиву СТ «Агро».

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримав позов та
просив суд задовольнити його.

Представник відповідача ОСОБА_2 не
визнав позов та заперечував проти його
задоволення. В обґрунтування своїх
заперечень він вказав на те, що в
матеріалах цивільної справи відсутні
належні докази на підтвердження того,
що паркан, побудований відповідачем,
розташовується на землях загального
користування СТ «Агро». Тому
представник відповідача ОСОБА_2 просив
суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази, які
містяться в матеріалах цивільної
справи, суд дійшов до висновку, що позов
підлягає залишенню без задоволення з
таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 придбав
дві земельні ділянки відповідно площею
0,060 га з кадастровими номерами
:09:007:0063 та :09:007:0064 з цільовим
призначенням - для ведення садівництва,
що розташовуються за адресою: Київська
область, Бориспільський район,
Великоолександрівська сільська рада
СТ «Агро» ділянка НОМЕР_1 та ділянка
НОМЕР_2. Ці обставини підтверджується
копіями договорів купівлі-продажу від
19 липня 2013 року та витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності
(а.с.39,40,41,42).

Як вбачається з рішення Правління СТ
«Агро» від 07 липня 2014 року, з 02 по 05
липня 2014 року власником садової
ділянки НОМЕР_2 ОСОБА_3 здійснено
самозахват земель загального
користування товариства, які
прилягають до його земельної ділянки
по садовій лінії №13, а саме частини
дороги довжиною 7 м та шириною 3,6 м
шляхом зведення стаціонарного
металевого паркану на бетонній основі,
що повністю перекриває ширину дороги.
Тому Правління СТ «Агро» вважає
вказані дії відповідача грубим
порушенням Статуту СТ «Агро» та
зобов'язало ОСОБА_3 до 21 липня 2014 року
знести вказане спорудження (а.с.8).

У відповідності до п.2.1. Статуту СТ
«Агро», затвердженого Рішенням
Загальних зборів СТ «Агро» від 28 серпня
2010 року, метою діяльності товариства є
об'єднання громадян для створення умов
для ведення садівництва та проживання
і відпочину членів товариства їх сімей,
цільового використання земельних
ділянок при веденні садівництва,
захисту прав власності на землю,
задоволення та захисту прав та
спільних інтересів членів товариства.
Крім того, відповідно до п.2.2 Статуту СТ
«Агро» основними завданнями
товариства є захист прав власності і
користування земельними ділянками
членів товариства та земель загального
користування (а.с.10-23).

У відповідності до ч.2 ст.152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою.

Згідно з ч.1 ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

На підтвердження свої позовних вимог
головою Правління СТ «Агро» надано до
суду фотоілюстрацію (а.с.7) з
зображенням спорудженого паркану з
профнастилу, а також копію схеми
розташування садових ділянок СТ «Агро»
(а.с.6-7) з позначенням частини земель
загального користування, які
самовільно огородив парканом
відповідач.

Суд критично ставиться до зазначених
вище доказів, а саме фотоілюстрації та
схеми розташування садових ділянок СТ
«Агро», оскільки дані докази не є
належними щодо підтвердження факту
розміщення паркану, спорудженого
ОСОБА_3, на землях загального
користування СТ «Агро».

Інших належних та допустимих доказів,
які б підтверджували обставини,
викладені в позовній заяві,
представником позивача не надано до
суду.

Таким чином, враховуючи вищезазначене,
суд прийшов до висновку про
необхідність залишення позовних вимог
СТ «Агро» без задоволення.

Керуючись ч.2 ст.152 ЗК України, ч.1 ст.391 ЦК
України, ч.1 ст.58, ч.1 ст.60, п.2 ч.1, ч.3 ст.208,
ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Садового товариства
«Агро» до ОСОБА_3 про зобов'язання
вчинити дії залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення
шляхом подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Київської області
через Бориспільський міськрайонний
суд. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя підпис
С.С. Чирка

З оригіналом згідно. Суддя: С.С.
Чирка