Справа № 500/5230/14-ц
Провадження № 2/500/2444/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Присакар
О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника
відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ізмаїлі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ
майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

12.08.2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області із позовом до ОСОБА_4,
який заявою від 18.12.2014 року уточнила та
просить визнати спільною сумісною
власністю подружжя легковий
автомобіль марки «Hyundai І30», 2011 року
випуску, кузов номер НОМЕР_4, номер
двигуна НОМЕР_1, д/н НОМЕР_5, та провести
поділ вищезазначеного автомобілю,
стягнувши з ОСОБА_4 на користь позивача
грошову компенсацію 1/2 вартості
автомобіля в розмірі 82 000 грн.,
мотивуючи тим, що 11.07.2006 року між ОСОБА_4
та ОСОБА_1 був укладений шлюб. Під час
шлюбу ними був придбаний легковий
автомобіль марки «Hyundai І30», 2011 року
випуску, кузов номер НОМЕР_4, номер
двигуна НОМЕР_1, д/н НОМЕР_5, який був
зареєстрований на відповідача.
Вартість вищезазначеного автомобіля
складає 164 000 грн. Рішенням
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 15.10.2014 року шлюб
між ними був розірваний, у зв'язку із
чим виникла необхідність у поділі
спільного сумісного майна подружжя.

В судовому засіданні позивач уточнені
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, просила задовольнити позов.

В судовому засіданні представник
відповідача уточнені позовні вимоги
визнала в повному обсязі, не заперечує
проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення позивача та
представника відповідача, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 11.07.2006 року між
ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, що
підтверджено свідоцтвом про шлюб серії
НОМЕР_6 від 11.06.2006 року, виданим відділом
реєстрації актів цивільного стану по м.
Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області.
Від шлюбу мають малолітню доньку
ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_7, виданим 29.10.2009
року відділом реєстрації актів
цивільного стану по місту Ізмаїл
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області.

Частиною 2 ст. 60 СК України передбачено,
що вважається, що кожна річ, набута за
час шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Як було встановлено в судовому
засіданні, під час шлюбу був придбаний
легковий автомобіль марки «Hyundai І30», 2011
року випуску, кузов номер НОМЕР_4, номер
двигуна НОМЕР_1, д/н НОМЕР_5, який був
придбаний за спільні кошти подружжя та
зареєстрований на ім'я ОСОБА_4, що
підтверджено реєстраційною карткою
АМТ, тобто відповідно до вимог ст. 60 СК
України є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлене договором або законом.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 15.10.2014 року
шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був
розірваний.

У п. 30 постанови № 1 від 21 грудня 2007 року
"Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя", Пленум
Верховного Суду України зазначив, що
рівність прав кожного із подружжя на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності
(якщо інше не встановлено домовленістю
між ними) та необхідність взаємної
згоди подружжя на розпорядження
майном, що є об'єктом права його
спільної сумісної власності,
передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК.

Частина 1 ст.61 СК України визначає, що
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

Поділ спільного майна подружжя
здійснюється за правилами,
встановленими ст.ст.69-72 СК України та
ст.372 ЦК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.ст.69, 70 СК
України дружина і чоловік мають право
на поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу. У разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначене домовленістю
між ними або шлюбним договором.

За позицією Верховного Суду України,
викладеною у п.п.22, 25 постанови Пленуму
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» за №11 від
21.12.2007 року, вартість майна, що підлягає
поділу, визначається за погодженням
між подружжям, а при недосягненні згоди
- виходячи з дійсної його вартості на
час розгляду справи.

Вирішуючи питання про поділ майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, зокрема
неподільної речі, суди мають
застосовувати положення частин 4, 5 ст.71
СК щодо обов'язкової згоди одного з
подружжя на отримання грошової
компенсації та попереднього внесення
другим із подружжя відповідної
грошової суми на депозитний рахунок
суду. За відсутності такої згоди
присудження грошової компенсації може
мати місце з підстав, передбачених ст.365
ЦК України, за умови звернення подружжя
(одного з них) до суду з таким позовом
(ст.11 ЦК) та попереднього внесення на
депозитний рахунок суду відповідної
грошової суми.

Стаття 71 СК України передбачає, що
майно, яке є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовились про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом. При цьому суд приймає до уваги
інтереси дружини, чоловіка, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення. Неподільні речі
присуджуються одному з подружжя, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними. Присудження одному з подружжя
грошової компенсації замість його
частки у праві спільної сумісної
власності на майно, зокрема на житловий
будинок, квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених Цивільних
кодексом України. Присудження одному з
подружжя грошової компенсації можливе
за умови попереднього внесення другим
із подружжя відповідної грошової суми
на депозитний рахунок суду.

Відповідно до ч.2 ст.183 ЦК України
неподільною є річ, яку не можна
поділити без втрати її цільового
призначення.

Між сторонами було досягнуто згоди
щодо визначення вартості легкового
автомобіля марки «Hyundai І30», 2011 року
випуску, кузов номер НОМЕР_4, номер
двигуна НОМЕР_1, д/н НОМЕР_5, яка складає
164 000 грн. Крім цього, позивач згодна на
отримання грошової компенсації
замість її частки у спільному
сумісному майні подружжя, а саме 1/2
частини легкового автомобіля марки
«Hyundai І30», 2011 року випуску, кузов номер
НОМЕР_4, номер двигуна НОМЕР_1, д/н НОМЕР_5

Враховуючи, що легковий автомобіль
марки «Hyundai І30», 2011 року випуску, кузов
номер НОМЕР_4, номер двигуна НОМЕР_1, д/н
НОМЕР_5, був придбаний під час шлюбу,
тобто є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя. Частки сторін у
спільному майні є рівними - по 1/2
частині. Однак частка позивача у
спільному майні не може бути виділена в
натурі, дане майно є неподільним,
спільне володіння і користування ним є
неможливим, суд приходить до висновку
про поділ легкового автомобілю марки
«Hyundai І30», 2011 року випуску, кузов номер
НОМЕР_4, номер двигуна НОМЕР_1, д/н
НОМЕР_5, який є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя, та
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
грошову компенсацію 1/2 частини
вартості автомобіля в розмірі 82 000 грн.

Керуючись ст. ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України,
ст. ст.10, 57, 60-61, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна
подружжя - задовольнити.

Визнати право спільної сумісної
власності подружжя на легковий
автомобіль марки «Hyundai І30», 2011 року
випуску, кузов номер НОМЕР_4, номер
двигуна НОМЕР_1, д/н НОМЕР_5.

Провести поділ легкового автомобіля
марки «Hyundai І30», 2011 року випуску, кузов
номер НОМЕР_4, номер двигуна НОМЕР_1, д/н
НОМЕР_5, вартістю 164 000 грн., який є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя, та стягнути з ОСОБА_4
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на
користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_3) грошову компенсацію 1/2 частини
вартості автомобіля в розмірі 82 000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.Я.Присакар