Справа № 1319/570/12
Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна
Провадження № 22-ц/783/5431/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю: представника ОСОБА_2- ОСОБА_3,

представника Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
- Матковської О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 27 червня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Сихівська районна адміністрація
Львівської міської ради звернулась з
позовом до ОСОБА_2, третя особа ЛКП
«Новий Львів» про переселення
відповідача з квартири НОМЕР_1
житлового будинку АДРЕСА_1 у квартиру
НОМЕР_2 цього ж будинку згідно з
погодженням громадської комісії з
житлових питань при виконавчому
комітеті Львівської міської ради
(протокол № 32 від 10.11.2009 року). В
подальшому уточнивши позовні вимоги
Сихівська районна адміністрація
просила виселити відповідача з
квартири НОМЕР_1 будинку АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення.

ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом
до Сихівської районної адміністрації
Львівської міської ради, виконавчого
комітету Львівської міської ради про
визнання протиправним рішення
громадської комісії з житлових питань
при виконавчому комітеті Львівської
міської ради від 10.11.2009 року в частині
відмови йому в укладанні договору
найму жилого приміщення, визнання за
ним права користування житловими
приміщеннями площею 22 кв.м. під НОМЕР_2
та НОМЕР_1 в житловому будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Сихівського районного суду
м.Львова від 27 червня 2014 року позов
Сихівської районної адміністрації
Львівської міської ради - задоволено,
виселено ОСОБА_2 з квартири НОМЕР_1 в
будинку АДРЕСА_1 без надання іншого
жилого приміщення. В задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 - відмовлено.

Рішення суду в апеляційному порядку
оскаржив ОСОБА_2 В апеляційній скарзі
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
ухвалення оскаржуваного рішення при
неповно з'ясованих обставинах справи, а
висновки суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Вказує, що статтею 50
ЖК УРСР визначено, що жиле приміщення,
що надається громадянам для
проживання, має бути благоустроєним
стосовно до умов даного населеного
пункту, відповідати встановленим
санітарним і технічних вимогам. Згідно
з ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні
положення» розділ і додаток Б - Терміни
і визначення понять - квартира це
комплекс взаємопов'язаних приміщень,
використовуваних для проживання
однієї сім'ї різного чисельного складу
або однієї людини, який включає (як
мінімум): житлову (житлові) кімнату,
кухню, ванну кімнату (душову), вбиральню
(або суміщений санвузол), передпокій,
комору чи вбудовану шафу. Йому ж за
рішенням комісії замість
благоустроєного приміщення надається
кімната площею 11,4 кв.м, яка явно не
відповідає вимогам до жилих приміщень,
які надаються громадянам, як і квартира
НОМЕР_1, площею 10,60 кв.м. Зазначає, що
рішення про надання житлової площі
уповноважений вирішувати виключно
виконавчий комітет міської ради, а не
громадська комісія. Крім того, вже
протягом 10 років він проживав та
оплачував рахунки за вказаними
приміщеннями, а тому між ним та ЛКП
склались договірні відносини щодо
користування жилим приміщенням.
Просить рішення суду скасувати та
постановити нове, яким у позові
Сихівської районної адміністрації
відмовити, а його позовні вимоги
задовольнити та визнати за ним право
користування житловим приміщенням
площею 22 кв.м під НОМЕР_2, НОМЕР_1 в
житловому будинку АДРЕСА_1.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3
на підтримання доводів апеляційної
скарги, заперечення представника
Сихівської районної адміністрації
Львівської міської ради Матковської
О.В. щодо задоволення апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення відповідає зазначеним вимогам.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Рішенням виконавчого комітету
Львівської міської ради від 09.03.2007 року
№ 139 гуртожитку для проживання сімей
Виробничого об'єднання «Полярон» по
АДРЕСА_1 наданий статус житлового
будинку та запропоновано Львівській
міській раді прийняти даний будинок у
власність територіальної громади м.
Львова. Департамент житлового
господарства та інфраструктури
зобов'язано укласти договори житлового
найму з мешканцями, які зареєстровані
та проживають у даному житловому
будинку Житловий будинок АДРЕСА_1
знаходиться на обслуговуванні ЛКП
«Новий Львів».

Рішенням Львівської міської ради від
29.03.2007 року № 721 відомчий житловий
будинок АДРЕСА_1 прийнято у власність
територіальної громади м. Львова.

Рішенням виконкому Львівської міської
ради №636 від 27.06.2008 р. внесено зміни до
п.4 рішення виконкому Львівської
міської ради від 09.03.2007 р. №129,
відповідно до яких Сихівську районну
адміністрацію зобов»язано укласти
договори житлового найму з мешканцями,
які зареєстровані і проживають у
будинку АДРЕСА_1.

Розпорядженням голови Сихівської
районної адміністрації №41 від 05.022009 р.
« Про присвоєння приміщенням в
житловому будинку по АДРЕСА_1
квартирних номерів» приміщенням на
третьому поверсі у житловому будинку
по АДРЕСА_1 присвоєно окремі квартирні
номери, а саме, під літ. 87 пл.11.4 кв.м -
НОМЕР_2, під літ. 88 пл.10.6 - НОМЕР_1.

Згідно з ст. 51 ЖК УPCP жилі приміщення в
будинках житлового фонду місцевих Рад
народних депутатів надаються
громадянам виконавчим комітетом за
участю громадської комісії з житлових
питань, створюваної при виконавчому
комітеті з депутатів Рад.

Відповідно до п. п. 56, 57 Правил обліку
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов, і надання їм жилих
приміщень в Українській PCP,
затверджених постановою Ради
Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984
року № 470, жилі приміщення в будинках
житлового фонду місцевих Рад надаються
громадянам на підставі подання та за
участю громадської комісії з житлових
питань при виконавчому комітеті
міської ради.

Відповідно до рекомендації
громадської комісії з житлових питань
при виконавчому комітеті Львівської
міської ради (витяг з протоколу № 32 від
10.11.2009 року) погоджено укладення
договору житлового найму з ОСОБА_2 на
квартиру НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1 та
відмовлено йому у наданні квартири
НОМЕР_1 в даному будинку.

Відтак, суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку щодо законності
рішення громадської комісії з житлових
питань при виконавчому комітеті
Львівської міської ради від 10.11.2009 року,
оскільки останнє прийняте в порядку,
визначеному чинним законодавством, в
межах повноважень комісії, рішення
комісії має рекомендаційний характер,
а тому вимоги ОСОБА_2 щодо скасування
оскаржуваного рішення громадської
комісії з житлових питань задоволенню
не підлягають.

Що стосується доводів апелянта про
неправомірність надання йому комісією
житлового приміщення площею нижчою за
норму жилої площі - 13,65 кв.м., визначеної
ст. 47 ЖК УРСР, колегія суддів вважає
такі безпідставними зважаючи на те, що
згідно з п. 53 Правил обліку громадян,
які потребують поліпшення житлових
умов, і надання їм жилих приміщень в
Українській РСР, затверджених
постановою Ради Міністрів УРСР і
Укрпрофради від 11.12.1984 року № 470, жиле
приміщення надається громадянам у
межах 13,65 квадратного метра жилої площі
на одну особу, але не менше рівня
середньої забезпеченості громадян
жилою площею в даному населеному
пункті, яка постановою виконкому
Львівської обласної ради народних
депутатів Ради народних депутатів і
президії Львівської обласної ради
профспілок від 07.01.1985 року № 24
встановлена у розмірі 8,2 кв.м. Таким
чином, комісія рекомендувала надати
ОСОБА_2 жиле приміщення, а саме квартиру
НОМЕР_2 площею 11,4 кв.м. в межах
середньої забезпеченості жилої площі
на одного мешканця у м. Львові.

Рішенням виконавчого комітету
Львівської міської ради від 29.04.2011 року
№ 490 «Про завершення впорядкування
проживання мешканців у будинку
АДРЕСА_1», Сихівській районній
адміністрації делеговано повноваження
щодо завершення роботи з впорядкування
проживання мешканців у вказаному
будинку.

Статтею 58 ЖК УРСР визначено, що на
підставі рішення про надання жилого
приміщення в будинку державного або
громадського житлового фонду
виконавчий комітет районної, міської,
районної в місті, селищної, сільської
Ради народних депутатів видає
громадянинові ордер, який є єдиною
підставою для вселення в надане жиле
приміщення.

Порядок надання жилої площі у
гуртожитку підприємства, правила
користування гуртожитками та їх
утримання регулюються Примірним
положенням про гуртожитки, яке
затверджене Радою Міністрів УРСР від
03.06.1096 р. №208. Відповідно до п. п. 9,10 цього
положення та ст. 129 ЖК України на
підставі рішення про надання жилої
площі в гуртожитку адміністрація
підприємства, установи, організації
видає громадянинові ордер, який є
єдиною підставою для вселення на
надану у гуртожитку жилу площу.

Пленум Верховного Суду України в п.22
постанови від 12.04.1985 р. №2 роз»яснив, що
вирішуючи спори про виселення з
гуртожитків, судам, крім інших питань
слід з»ясовувати і питання щодо видачі
відповідно до Положення про гуртожиток
ордера на зайняття жилої площі у
гуртожитку.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 вселився до гуртожитку по
АДРЕСА_1 та був зареєстрований у ньому з
21.08.1985 р., що підтверджується відміткою
у його паспорті, кімната, у якій його
було зареєстровано, в паспорті не
зазначена.

ОСОБА_2, обгрунтовуючи позовні вимоги,
посилався на те, що йому спільним
рішенням адміністрації та профкому ВО
«Полярон» було надано окрему кімнату у
гуртожитку, разом з тим копії такого
рішення суду не надав, така в
матеріалах справи відсутня.

Зважаючи на те, що єдиною підставою для
вселення у гуртожиток є спеціальний
ордер, який видається адміністрацією
підприємства, установи, організації,
факт видачі ОСОБА_2 ордеру на вселення у
гуртожиток по АДРЕСА_1, у кімнати
НОМЕР_2,НОМЕР_1 не підтверджено
належними та допустимими доказами.

Як вбачається з комісійних актів ЛКП
«Новий Львів» від 17.01.2012 р. ОСОБА_2 з 1985 р.
з часу вселення проживає у квартирі
НОМЕР_2, самовільно зайняв квартиру
НОМЕР_1, проживає у ній, на попередження
про звільнення самовільно зайнятої
квартири НОМЕР_1 не відреагував,
квартиру не звільнив.

Як встановлено судом першої інстанції,
рішення про надання ОСОБА_2 спірної
квартири НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1
виконавчим комітетом Львівської
міської ради не приймалось.

На підставі рішення про надання жилого
приміщення в будинку державного або
громадського житлового фонду
виконавчий комітет районної, міської,
районної в місті, селищної, сільської
Ради народних депутатів видає
громадянинові ордер, який є єдиною
підставою для вселення в надане
житлове приміщення, проте ордер на
вселення до даного житлового
приміщення ОСОБА_2 не видавався.

Відповідно до ст. 61 ЖК УPCP користування
жилим приміщенням у будинках
державного і громадського житлового
фонду здійснюється відповідно до
договору найму житлового приміщення,
який укладається в письмовій формі на
підставі ордера на жиле приміщення між
наймодавцем і наймачем, на ім'я якого
видано ордер.

Як встановлено судом першої інтонації,
рішення про надання ОСОБА_2 квартири
НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1 не приймалося,
ордер не видавався, договір найму з
ОСОБА_2 на спірну квартиру, не
укладався.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЖК УРСР
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку.

Положеннями ч. 3 ст. 116 ЖК УРСР
передбачено, що осіб, які самоправно
зайняли жиле приміщення, виселяють без
надання їм іншого жилого приміщення.

На думку колегії суддів суд першої
інстанції встановивши, що ОСОБА_2
самоправно та без відповідних правових
підстав займає квартиру НОМЕР_1 по
АДРЕСА_1, не надав суду належних та
допустимих доказів правомірності
користування та проживання у спірній
квартирі, прийшов до вірного висновку
про його виселення з квартири НОМЕР_1 в
будинку АДРЕСА_1 без надання іншого
приміщення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильних висновків
суду.

Оскільки суд першої інстанції повно та
всебічно з"ясував обставини справи,
ухвалив законне та обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів перевіривши законність
та обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст.303, п. 1 ч.1 ст.307, ст.ст.308,
313, 314, 315,317,319 ЦПК України, колегія
суддів,-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Сихівського районного суду
м.Львова від 27 червня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
Шеремета Н.О.

Судді:
Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.