Справа № 203/7946/14-ц
У Х В А Л А

іменем України

18 грудня 2014 року суддя
Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська Казак С.Ю.,
розглянувши заяву представника
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» про
забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська надійшла позовна
заява Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Разом з позовом представником позивача
було подано заяву, в якій останній в
порядку забезпечення позову просив
накласти арешт в межах суми
заборгованості за кредитним договором
на грошові кошти, рухоме та нерухоме
майно, що належить відповідачу,
заборонивши будь-яким особам укладати
угоди стосовно цього майна, проводити
його реєстрацію та перереєстрацію,
здійснювати його відчуження.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.151 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено: 1) причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; 2) вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; 3) інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЦПК України позов
може бути забезпечено шляхом
накладення арешту на майно, забороною
вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення
позову суд здійснює оцінку
обґрунтованості доводів заявника щодо
необхідності вжиття відповідних
заходів з урахуванням: розумності,
обґрунтованості та адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу; наявності
зв’язку між конкретним заходом
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи спроможний
такій захід забезпечити фактичне
виконання судового рішення в разі
задоволення позову; ймовірність
утруднення виконання або невиконання
рішення суду в разі невжиття таких
заходів; запобігання порушенню у
зв’язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
осіб, що не є учасниками даного
судового процесу.

Заявляючи вимогу про накладення арешту
на грошові кошти, рухоме та нерухоме
майно, що належить відповідачу,
позивачем не зазначено та не надано
доказів щодо наявності у відповідача
такого майна та коштів, їх вартості, що
перешкоджає суду визначити
співмірність запропонованих заходів
забезпечення позову позовним вимогам.

Також позивачем не наведено достатніх
обґрунтувань щодо наявності ризиків
відчуження відповідачем належного
йому майна на користь третіх осіб.

З урахуванням зазначеного в
задоволення заяви представника
позивача про забезпечення позову слід
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.151,152,153,208-210 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» про
забезпечення позову – відмовити.

Ухвала набирає законної сили
після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Кіровський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя

С.Ю.Казак