________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/9358/14-ц
Провадження № 2/520/5454/14
УХВАЛА

про забезпечення позову

29 жовтня 2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого – судді
Прохорова П.А.,

при секретарі –
Бондаренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі заяву представника
позивача про забезпечення позову по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ суміснонажитого майна подружжя,

встановив:

В провадженні Київського районного
суду м. Одеси знаходиться цивільна
справа №520/9358/14-ц.

10.10.2014 року представник позивача
звернувся до суду з заявою про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту та заборони відчуження на
спірне майно: Двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, в завершеному будівництвом
будинку, та на двокімнатну квартиру
№189/1, в незавершеному будівництвом
будинку, за адресою м. Одеса, вул.
Фонтанська Дорога, буд. 118-А майнові
права на які оформлені на ім’я
відповідача, оскільки на його думку
відповідач може вжити заходів для
відчуження такого майна або його
обтяження шляхом передачі у іпотеку,
тощо, що в подальшому ускладнить
виконання рішення суду.

29.10.2014 року представник позивача
звернувся до суду з заявою про
доручення до матеріалів вказаного
клопотання оригіналу квитанції про
сплату судового збору, та просив
вирішити питання про забезпечення
позову за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не
викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи,
встановив наступні обставини:

Представник позивача у поданій ним
заяві просить суд вжити заходів
забезпечення позову по справі
№520/9358/14-ц шляхом накладення арешту на
спірне майно мотивуючи це тим, що
відповідач, дізнавшись про відкриття
провадження у справі може вжити
заходів щодо відчуження спірного
майна, що в подальшому унеможливить
виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України,
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
кодексом, заходи забезпечення позову. У
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено причини, у зв’язку з
якими потрібно забезпечити позов, вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності, а також інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України
позов забезпечується, зокрема,
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб. Види забезпечення
позову мають бути співрозмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості
заяви є наявність причинного зв'язку
між конкретним видом забезпечення
позову, про який йдеться у відповідній
заяві, та наслідком у формі потенційної
загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» № 9 від 22 грудня
2006 року у п.4 роз’яснив, що розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з’ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має врахувати наскільки
конкретний захід, який пропонується
вжити, пов'язаний з предметом позову,
наскільки він співрозмірний позовній
вимозі, і яким чином цей захід фактично
реалізує мету його вжиття.

З урахуванням вказаного вище
роз’яснення Пленуму Верховного суду
України, та наданих суду пояснень на
наявних серед матеріалів справи
відомостей про зареєстровані у
встановленому законом порядку майнові
права щодо вказаного майна, суд
доходить висновку про необхідність
задоволення заяви про забезпечення
позову та про те, що тимчасове
обмеження права відповідача
розпоряджатися її майновими правами
щодо квартири АДРЕСА_1, в завершеному
будівництвом будинку, та на
двокімнатну квартиру №189/1, в
незавершеному будівництвом будинку, за
адресою м. Одеса, вул. Фонтанська
Дорога, буд. 118-А, з метою забезпечення
вимог позивача на випадок задоволення
позову є співрозмірним та достатнім
заходом забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву представника позивача про
забезпечення позову – задовольнити.

Накласти арешт та заборону відчуження
на майнові права ОСОБА_2 на квартиру
АДРЕСА_1, в завершеному будівництвом
будинку.

Накласти арешт та заборону відчуження
на майнові права ОСОБА_2 на двокімнатну
квартиру №189/1, в незавершеному
будівництвом будинку, за адресою м.
Одеса, вул. Фонтанська Дорога, буд. 118-А.

Пред’явлення цієї ухвали для
виконання доручити ОСОБА_1, або його
представнику.

Ухвала суду про забезпечення позову
може бути оскаржена до Апеляційного
суду Одеської області протягом п’яти
днів, починаючи з дня, наступного після
її проголошення або особами що не були
присутні при її проголошенні –
протягом п’яти днів з дня, наступного
після отримання її копії. Оскарження
ухвали не зупиняє її виконання, а також
не перешкоджає розгляду справи.

Суддя
П.А. Прохоров