Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №276/1422/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
23 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
в складі: головуючої судді
суддів: Талько О.Б., Григорусь
при секретарі Церпіцькій Т.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом управління Пенсійного фонду
України в Володарсько-Волинському
районі Житомирської області до ОСОБА_1
про стягнення надмірно виплачених сум
за апеляційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області
на рішення Володарсько-Волинського
районного суду Житомирської області
від 17 листопада 2014 року, -
в с т а н о в и л а :
У жовтні 2014 року управління ПФУ в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області звернулося до
суду з позовом, в якому просило
стягнути з відповідачки матеріальну
шкоду у вигляді надмірно виплаченої
пенсії в розмірі 1139 грн. 96 коп. на
підставі ст. 102 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", ст. 50 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", ст. 14, 15,
22, 1166 ЦК України.
В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилався на те, що 27.04.2005 року
відповідачка звернулася до управління
ПФУ в Володарсько-Волинському районі з
заявою про проведення перерахунку
розміру пенсії за період роботи в СО
"Монголоросцветмет" з 20.10.1997 року по
24.04.2001 року, з 07.09.2001 року по 03.07.2002 року.
Проте, при проведенні перерахунку,
всупереч вимогам Угоди "Про гарантії
прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
галузі пенсійного забезпечення" було
взято курс рубля не на час призначення
пенсії, а на час звернення відповідачки
з заявою про перерахунок розміру
пенсії. ОСОБА_1, достовірно знаючи про
це, отримувала пенсію у більшому
розмірі, починаючи з 01.05.2005 року по
31.10.2010 року. Незважаючи на чисельні
звернення Управління до відповідачки
про повернення вищевказаних коштів,
спір у добровільному порядку не
Рішенням Володарсько-Волинського
районного суду Житомирської області
від 17 листопада 2014 року у задоволенні
позову відмовлено за пропуском строку
позовної давності.

В апеляційній скарзі управління ПФУ
в Володарсько-Волинському районі
Житомирської області, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
скасувати, ухвалити нове рішення про
задоволення позову. Зокрема, апелянт
зазначив, що при проведенні
перерахунку розміру пенсії була
допущена рахункова помилка, а тому,
відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України,
надмірно сплачена пенсія підлягає
стягненню з відповідачки на підставі
ст. 1212 ЦК України. Крім того, апелянт
вважає, що на дані правовідносини строк
позовної давності не поширюється (п. 15
ст. 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування").

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала. Положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події.

Статтею 1215 ЦК України передбачено, що
не підлягає поверненню безпідставно
набуті:

- заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача;

- інше майно, якщо це встановлено
законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває
на обліку в управлінні ПФУ в
Володарсько-Волинському районі та
отримує пенсію за віком.

27.04.2005 року вона звернулася до
Управління з заявою про проведення
перерахунку розміру пенсії за період
її роботи в СО "Монголоросцветмет",
тобто з 20.10.1997 року по 24.04.2001 року, з
07.09.2001 року по 03.07.2002 року. При
проведенні перерахунку, всупереч вимог
ст. 3 Угоди "Про гарантії прав громадян
держав-учасниць Співдружності
Незалежних Держав у галузі пенсійного
забезпечення", було застосовано курс
рубля не на час призначення пенсії, а на
час звернення відповідачки із заявою
про перерахунок розміру пенсії. В
подальшому, відповідачці проведено
перерахунок розміру пенсії по стажу за
певний період, а заробітну плату
обчислено відповідно до вимог ст. 40
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", при цьому курс рубля
взято на момент звернення із заявою про
проведення перерахунку.

У зв'язку з цим, за період з 01.05.2005 року
по 31.10.2010 року ОСОБА_1 переплачено 1139
грн. 96 коп. пенсії, яка підлягає
поверненню на підставі ст. 1212 ЦК
України, оскільки була допущена
рахункова помилка при проведенні
перерахунку.

Про наявність переплати пенсії
позивачу було достовірно відомо 11.10.2010
року, що підтверджується матеріалами
пенсійної справи, яка була предметом
дослідження суду першої інстанції.
Разом з тим, управління ПФУ в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області звернулося до
суду з позовом тільки 20.10.2014 року, тобто
з пропуском строку, встановленого ст. 257
ЦК України. Під час розгляду справи в
суді першої інстанції ОСОБА_1 подала
заяву про застосування строків
позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що переплата пенсії
була допущена позивачем внаслідок
рахункової помилки, а тому вона
підлягає поверненню. Проте, оскільки
управління Пенсійного фонду України в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області пропустило строк
позовної давності, позов задоволенню
не підлягає.

Є безпідставними доводи апелянта про
те, що на дані правовідносини,
відповідно до п. 15 ст. 106 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", не поширюється
строк позовної давності, оскільки
вказана норма регулює питання
стягнення недоїмки, пені та штрафів.
Надмірно сплачена пенсія не є
недоїмкою, пенею або штрафом в
контексті вимог вищевказаного Закону
та норм ЦК України.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують, підстав для
скасування рішення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області відхилити, а
рішення Володарсько-Волинського
районного суду Житомирської області
від 17 листопада 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча Судді