АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
інстанції: Кравець Д.І.. Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді:
Білич І.М.

Суддів:
Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі:
Прохоровій В.С.

за участю: представника
позивача Мімілко А.А.

представника відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» - Мімілко Артема Аркадійовича
на заочне рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 11 вересня 2014
року у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості.

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Дарницького
районного суду м. Києва від 11 вересня 2014
року позовні вимоги було задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» заборгованість по кредиту у
сумі 99 515 доларів 89 центів США, що в
еквіваленті по курсу НБУ становить - 1 182
006, 35 гри вень, заборгованість по
процентах у сумі 12 291 доларів 26 центів
США, що в еквіваленті по курсу НБУ
становить - 145 990, 23 гривни , пеню у
розмірі 80 000 гривень.

Вирішено питання судових витрат.

У решті позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись із заочним рішенням
суду представник позивача подав
апеляційну скаргу, та ставив питання
про скасування рішення суду в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
та ухвалення нового за яким позовні
вимоги підлягали задоволенню у
повному обсязі.

У поданій скарзі, крім іншого вказував,
що суд першої інстанції посилаючись на
ч. 3 ст. 551 ЦК України, зменшив розмір
неустойки - штрафу, шляхом зменшення її
розміру у десять разів, з підстав того,
що розмір неустойки значно перевищує
розмір основної заборгованості. Однак,
не звернув уваги на те, що неустойка не
є платою за користування грошима, а є
засобом цивільно-правової
відповідальності. А також, суд першої
інстанції безпідставно зменшив
неустойку, оскільки неможливо
здійснити співвідношення неустойки та
збитків, які не пред'явлені до суду. Суд
не звернув уваги на те, що відповідач
порушив взяті на себе зобов'язання, а
тому позивач має законне право на
нарахування пені за несвоєчасне
виконання зазначеного зобов'язання.

Апелянт у судовому засіданні підтримав
подану ним апеляційну скаргу.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти апеляційної скарги
заперечувала.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного судового рішення,
колегія суддів вважає, що подана
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом при розгляді справи встановлено,
що 30 жовтня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк»
та ОСОБА_5 було укладено кредитний
договір, який складається з двох частин
та які нероздільно пов'язані між собою.
Згідно п.п. 2-3 частини № 1 кредитного
договору відповідачу надано у
тимчасове користування на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості та платності грошові
кошти, на купівлю автомобіля, у сумі 100
000 доларів США, а відповідач
зобов'язався повернути отримані кошти
до 30 жовтня 2022 року і сплатити відсотки
за користування кредитом у розмірі 5,99 %
річних та РШК (процентна ставка по
строкових депозитах фізичних осіб у
валюті, тотожній валюті кредиту, що
розміщенні в банку на строк 366 днів, з
виплатою процентів після закінчення
строку дії депозитного договору).

Також, відповідно до п. 4 частини № 1
кредитного договору ОСОБА_5 повинен
повертати суму кредиту та нараховані
проценти щомісяця, рівними частинами
протягом всього строку дії кредитного
договору.

Крім того, 26 лютого, 26 жовтня 2009 року та
26 січня 2010 року сторонами кредитного
договору були укладені додаткові
договори до нього, якими було внесенні
зміни та доповнення до кредитного
договору, зокрема, змінено розміри,
строки та періодичність повернення
відповідної частини кредиту та
процентів (додаток № 1 графіку
платежів).

Позивач свої зобов'язання за кредитним
договором виконав належним чином,
проте відповідач не виконав взяті на
себе зобов'язання допустивши
заборгованість, яка станом на 03 червня
2014 року сума становила 111 807 доларів 15
центів США та 4 847 187, 55 гривень та
складалася з: заборгованості по
кредиту - 99 515 доларів 89 центів США, що в
еквіваленті по курсу НБУ становить - 1 182
006 грн. 35 коп.; заборгованості по
процентах - 12 291 доларів 26 центів США, що
в еквіваленті по курсу НБУ становить -
145 990 грн. 23 коп.; пені - 4 847 187 грн. 55 коп.

ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником усіх
прав та обов'язків ЗАТ «ОТП Банк», та
згідно договору купівлі-продажу
кредитного портфелю від 05 листопада 2010
року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» набуло право
вимоги за кредитними договорами,
перелік яких міститься у додатку № 1 до
цього договору. При цьому, згідно
витягу з зазначеного додатку № 1
позивач набув права вимоги за
кредитним договором до відповідача.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги частково виходив із
наданих сторонами доказів, та вважав,
вимоги позивача в частині визначення
розміру заборгованості за кредитом - 99
515 доларів 89 центів США, що в
еквіваленті по курсу НБУ становить - 1 182
006, 35 гривень, та заборгованості по
відсоткам - 12 291 доларів 26 центів США, що
в еквіваленті по курсу НБУ становить -
145 990,23 гривень такими що знайшли своє
підтвердження у ході судового розгляду

Разом з тим, щодо позовних вимог
стосовно стягнення пені у сумі 4 847 187, 55
гривень, то суд вказував, що в силу ч. 3
ст. 551 ЦК України, та беручи до уваги, те
що розмір неустойки (пені) значно
перевищує розмір збитків, позовні
вимоги про стягнення пені підлягають
частковому задоволенню, а тому до
стягнення із відповідача підлягає сума
у розмірі 80 000 гривень - як пеня за
прострочення виконання зобов'язання за
кредитним договором.

Враховуючи те, що подана апеляційна
скарга не містить у собі доводів щодо
невідповідності висновків суду в
частині задоволення вимог позивача про
стягнення суми заборгованості по
кредиту та відсоткам, то в силу вимог ч.
1 ст. 303 ЦПК України судом апеляційної
інстанції рішення суду в цій частині не
переглядається.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Судове рішення не містить у собі
посилань на наявність інших обставин (
крім перевищення розміру збитків), які
мають істотне значення по справі та
давали б правові підстави суду
прийняти рішення щодо зменшення
розміру пені з 4 847 187, 55 гривень, саме
до 80 000 гривень.

У той же час виходячи із вимог ч. 3 ст. 551
ЦК України, та із урахуванням положень
ст. 3 ЦК України щодо загальних засад
цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10
ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти
сторонам у здійсненні їхніх прав,
колегія суддів вважає, за необхідне
зменшити розмір нарахованої пені до 500
000 гривень що узгоджується з
положеннями договору кредиту, а саме
нарахуванню та стягненню суми
штрафних санкцій ( пені) за
прострочення виконання зобов'язання.

У відповідності до тексту позовної
заяви, позивачем при звернені до суду
не ставилися вимоги пов'язані з
неналежним виконанням відповідачем
умов договору кредитування поточного
рахунку ( овердрафту), а відтак прийняте
судом рішення про відмову у прийнятті
до розгляду уточненої позовної заяви
за якою фактично змінювався предмет та
підстава позову узгоджується з діючими
нормами ЦПК.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду підлягає
скасуванню в частині визначення
розміру суми пені що підлягає до
стягненню з постановленням в цій
частині нового рішення у відповідності
до вимог ст. 309 ЦПК України за яким
вимоги позивача про стягнення пені
підлягають задоволенню з визначенням
її розміру 500 000 гривень.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 309, 313, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» - МімілкоАртема Аркадійовича
задовольнити частково.

Заочне рішення Дарницького районного
суду м. Києва від 11 вересня 2014 року
скасувати в частині визначення розміру
до стягнення пені та постановити нове,
за яким:

Стягнути з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
проживаючого за адресою АДРЕСА_1) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» (м. київ, вул. Фізкультури, 28-д)
пеню у розмірі 500 000 (п'ятсот тисяч)
гривень.

У іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: