АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22ц-791/3371/2014 р
Головуючий в І інстанції: Каневський
Доповідач: Полікарпова О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року грудня місяця 10 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду Херсонської
області в складі:

ГоловуючогоПолікарпової О.М.Суддів
Базіль Л.В. Прокопчук Л.П.При
секретаріМироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Херсоні апеляційні
скарги ОСОБА_5 та Нововоронцовської
селищної ради на рішення
Нововоронцовського районного суду
Херсонської області від 09 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_6 до
Нововоронцовської селищної ради,
ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_7,
реєстраційна служба
Нововоронцовського районного
управління юстиції Херсонської
області, Відділ Держземагенства у
Нововоронцовському районі Херсонської
області, про визнання недійсним
рішення, визнання недійсним державного
акту на право власності на земельну
ділянку, про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до
суду із позовом, в якому просила
визнати недійсним рішення
Нововоронцовської селищної ради № 391
від 17 травня 2005 року в частині
затвердження технічної документації
зі складання державного акту про право
власності на земельну ділянку ОСОБА_8
та передачі їй у власність земельної
ділянки площею 0,0829 га., визнати
недійсним державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯА
№ 249759, що виданий ОСОБА_8 та скасувати
запис про його реєстрацію в
Поземельній книзі, зобов'язати ОСОБА_5
усунути перешкоди в користуванні
земельною ділянкою шляхом перенесення
паркану, встановленого на земельній
ділянці позивача.

В обґрунтування позову посилалася на
те, що згідно з рішенням
Нововоронцовського районного суду
Херсонської області від 23.10.2013 року про
поділ майна подружжя у її приватну
власність виділено ? частину будинку
та земельної ділянки з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлового будинку, яка
розташована за адресою АДРЕСА_1.
Власником суміжної земельної ділянки
по АДРЕСА_2 є відповідач ОСОБА_5, яка
ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала дану земельну
ділянку в спадок після смерті ОСОБА_8

Пізніше їй стало відомо, що рішенням
Нововоронцовської селищної ради від
17.05.2005 року № 391 було затверджено
технічну документацію зі складання
державних актів на право власності на
земельні ділянки громадянам, в т.ч. і
ОСОБА_8 площею 0,0829 га. Позивач вважає, що
це рішення прийнято незаконно,
оскільки за іншим рішенням
Нововоронцовської селищної ради від
19.11.2003 року №112 ОСОБА_8 надано у
власність земельну ділянку площею 0,07
га. Крім того, 1 м землі за будинком
позивача виділено у власність
відповідачу, що суперечить
генеральному плану забудови житлового
будинку по АДРЕСА_1. 19.12.2013 року
комісією Нововоронцовської селищної
ради підтверджено помилковість меж між
земельними ділянками ОСОБА_5 та ОСОБА_7

Після отримання у спадок земельної
ділянки ОСОБА_5 встановила паркан таким
чином, що межа між їх землями проходить
по стіні будинку позивача, чим
унеможливила обслуговування
зовнішньої стіни житлового будинку
останньої.

Під час розгляду справи позивач
змінила позовну вимогу про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою шляхом перенесення паркану і
просила зобов'язати ОСОБА_5 відступити
від стіни її будинку на 1 м.

Рішенням Нововоронцовського районного
суду Херсонської області від 09 жовтня
2014 року позов ОСОБА_6 задоволено
частково.

Визнано незаконним та скасовано
рішення Нововоронцовської селищної
ради №391 від 17 травня 2005 року в частині
затвердження технічної документації
зі складання державних актів на право
власності на земельні ділянки щодо
ОСОБА_8 та передачі їй у власність
земельної ділянки площею 0,0829 га.

Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯА №249759, що належить ОСОБА_5 на
підставі рішення Нововоронцовської
селищної ради №391 від 17 травня 2005 року
та скасовано запис про реєстрацію в
Поземельній книзі від 07 листопада 2012
року.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_5 та Нововоронцовська
селищна рада подали на нього
апеляційні скарги, в яких, посилаючись
на порушення судом норм процесуального
та матеріального права, просили
рішення суду скасувати і ухвалити нове,
яким відмовити у задоволені позову в
повному обсязі.

У письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_9, який діє в інтересах
ОСОБА_6 доводи апеляційної скарги не
визнає.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційні скарги
підлягають задоволенню.

Статтею 378 ЦК України передбачено, що
право власності особи на земельну
ділянку може бути припинене за
рішенням суду у випадках, встановлених
законом.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
рішенням №112 виконавчого комітету
Нововоронцовської селищної ради про
приватизацію присадибних ділянок
ОСОБА_8 було безкоштовно передано у
приватну власність земельну ділянку
площею 0,07 га. для обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд. Державний акт серія ЯА №249759 на
право власності на земельну ділянку на
ім'я ОСОБА_8 виданий 04 липня 2005 року,
відповідно до рішення
Нововоронцовської селищної ради № 391
від 17.05.2005 року на площу 0,0829 га.

Після смерті у 2011 році ОСОБА_8 її
земельна ділянка в порядку спадкування
перейшла у власність ОСОБА_5

ОСОБА_7 земельна ділянка була відведена
на підставі рішення Нововоронцовської
селищної ради №99/16 від 23.09.1982 року, за
яким у ОСОБА_8 за її заявою було
вилучено і передано ОСОБА_7 0,07 га. Даних
про те, яка земельна ділянка
знаходилась у користуванні ОСОБА_8 і
яка залишилась у неї після вилучення на
користь ОСОБА_7 0,07 га у
Нововоронцовської селищної ради немає.

Разом з тим, з генерального плану на
будівництво, який складено на підставі
рішення виконкому Нововоронцовської
селищної ради від 18.01.1983 року
вбачається, що ОСОБА_7 земельна ділянка
відведена на подвір'ї ОСОБА_8 Земельна
ділянка прямокутної форми, її ширина по
фасаду складає 17,0 м., за будинком
передбачено відступ.

Із висновків судової
будівельно-технічної експертизи №16
вбачається, що згідно державного акту
на право власності на земельну ділянку
серія ЯА №249760 на ім'я ОСОБА_7 суміжна
ліва бокова межа земельних ділянок за
адресами: АДРЕСА_1 проходить по лівій
боковій грані житлового будинку
ОСОБА_7, що суперечить рішенню
Нововоронцовської селищної ради №99/16
від 23.09.1982 року та генеральному плану на
відвід земельної ділянки по АДРЕСА_2 а.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив з того, що при
виділенні сторонам по справі земельних
ділянок у власність Нововоронцовська
селищна рада не дотрималась
генерального плану забудови сел.
Нововоронцовка, а також будівельних
норм.

Колегія судів вважає, що при ухваленні
рішення районний суд не врахував
обставини, які мають значення для
справи.

Затвердження технічної документації
ОСОБА_8 і ОСОБА_7 здійснювалось одним
рішенням Нововоронцовської селищної
ради №391 від 17 травня 2005 року. Технічна
документація на приватизацію
розроблена ПП «Агро-Експерт», межі
земельних ділянок між домоволодіннями
по АДРЕСА_1 узгоджені між власниками
домоволодінь по фактичному
користуванню, що відображено в
державних актах. У вересні 2013 року
після того, як земельна ділянка ОСОБА_8
перейшла у власність ОСОБА_5, нею, як
новим власником ще раз узгоджено межі з
ОСОБА_7 (а.с.139).

Посилаючись на те, що Нововоронцовська
селищна рада при передачі у власність
земельної ділянки ОСОБА_8 не взяла до
уваги генеральний план смт.
Нововоронцовка, суд першої інстанції
фактично виходив з плану забудови
земельної ділянки по АДРЕСА_2, а не з
плану селища в цілому. При цьому суд не
зважив на те, що розмір земельної
ділянки ОСОБА_8 на цьому генеральному
плані не зазначено. Крім того, ОСОБА_8 та
ОСОБА_7 фактично користувались
більшими земельними ділянками, ніж
було позначено у генеральному плані на
забудову. Розмір земельної ділянки
ОСОБА_7 фактично збільшився з 0,07 га до
0,1358 га, тобто, майже вдвічі. При цьому
невідомо, чи змінився розмір земельної
ділянки ОСОБА_8, оскільки будь-якої
первинної документації про виділ їй
земельної ділянки не збереглося.

Оскільки сторони перебувають в
родинних відносинах і у них було одне
подвір'я, порядок користування
земельною ділянкою між ними склався на
протязі багатьох років, технічну
документацію було розроблено у
відповідності з цим порядком. Як
пояснив представник відповідачки і це
не спростовано позивачем, між ОСОБА_8 і
її сином ОСОБА_7 було обумовлено місце
розташування будинку, відмінне від
генерального плану, оскільки
запланованому будівництву заважало
існування на подвір'ї підвалу.

Колегія суддів вважає, що при передачі
у власність ОСОБА_8 земельної ділянки
площею 0,0829 га. Нововоронцовська
селищна рада діяла в межах наданих їй
повноважень. При цьому не були порушені
інтереси позивача, оскільки остання
має вільний доступ до стіни належного
їй будинку, а тому без перешкод має
можливість обслуговувати належний їй
будинок. Розташування межі по задній
стіні будинку позивачки, само по собі
не може бути підставою для задоволення
позову про скасування державного акту,
оскільки пожежобезпечна відстань між
будівлями дотримана, паркану, який
перешкоджав би позивачці
обслуговувати будинок не існує, що
підтверджується наявними у справі
доказами, між сторонами протягом
тривалого часу склався порядок
користування земельними ділянками та
встановлено фактичні межі земельних
ділянок, які практично повністю
співпадають з державними актами.

В даному випадку, наявність порушення
вимог ДБН, само по собі не може бути
підставою для задоволення позову,
оскільки будь-які права позивачки
порушені не були. У разі вчинення
відповідачкою перешкод у здійсненні
права користування будинком вона має
право на встановлення земельного
сервітуту.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Позивачкою не надано як в суді першої,
так і в суді апеляційної інстанції,
жодного доказу на підтвердження
порушення державним актом ОСОБА_8 її
прав.

Також, позивачкою не надано будь-яких
доказів і на підтвердження того, що їй
чиняться перешкоди в користуванні її
земельною ділянкою.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню, з ухваленням нового
рішення про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_6.

Керуючись ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_5 та
Нововоронцовської селищної ради
задовольнити.

Рішення Нововоронцовського
районного суду Херсонської області від
09 жовтня 2014 року скасувати, ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_6.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: