Сквирський районний суд Київської
Справа № 376/1257/14-ц
Провадження № 2/376/586/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2014 р. Сквирський
районний суд Київської області у
складі:

головуючого судді Віговського
С.І.

при секретарі Кропивлянській С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Сквира цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди заподіяної
злочином, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із
названим позовом, зазначаючи, що
ухвалою Сквирського районного суду
Київської області від 06 травня 2014 року
у кримінальній справі № 376/54/14-к,
провадження № 1-кп/376/14/2014 встановлено,
що 08.05.2010 року о 14 год. біля входу на
територію домоволодіння,
розташованого по АДРЕСА_1 на ґрунті
раптово виниклих неприязних відносин
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла сварка,
яка переросла у бійку, в ході якої
останній кулаком правої руки наніс не
менше двох ударів в область голови
ОСОБА_1, внаслідок чого, згідно висновку
судово-медичного експерта № 114/д від
27.11.2013 року, він отримав тілесні
ушкодження: струс головного мозку, в
області лобно-скроневої ділянки біль,
набряк. Описані вище тілесні
ушкодження відносяться до категорії
легких тілесних ушкоджень, що
викликали короткочасний розлад
здоров'я. Обвинувачений ОСОБА_2 свою
вину в кримінальному правопорушенні
визнав, розкаявся, та клопотав про
звільнення від кримінальної
відповідальності згідно ст. 49 КК
України та закриття кримінального
провадження. Ухвалою Сквирського
районного суду Київської області від 06
травня 2014 року у кримінальній справі
№376/54/14-к, провадження № 1-кп/376/14/2014
ОСОБА_2 звільнений від кримінальної
відповідальності, передбаченої ч.2 ст.125
КК України, у зв'язку із закінченням
строків давності. Кримінальне
провадження №0000145 по
обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України
закрите. Цією ж ухвалою цивільний позов
потерпілого ОСОБА_1 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди судом
залишений без розгляду та роз'яснено
право пред'явити його в порядку
цивільного судочинства. Ухвала набрала
законної сили 14.05.2014 року.

У зв'язку із заподіяними
тілесними ушкодженнями 08.05.2010 року,
позивачеві була надана медична
допомога відділенням швидкої медичної
допомоги Сквирської ЦРЛ, що
підтверджується відповідною довідкою.

З 09.05 по 31.05.2010 року позивач
проходив курс стаціонарного лікування
у Сквирській ЦРЛ, що підтверджується
випискою із медичної карти
стаціонарного хворого Сквирської ЦРЛ.

Амбулаторне лікування позивач
проходив також в червні, липні, серпні
2010 року, що підтверджується витягом із
амбулаторної карти хворого.

Таким чином, позивач вважає, що
неправомірними діями відповідача йому
була заподіяна матеріальна і моральна
(немайнова) шкода, яка виражається у
наступному.

На лікування в Сквирській ЦРЛ
позивач поніс матеріальну шкоду -
витрати в сумі 1910,13 грн., а саме: 1) за
проведення судово-медичного
освідування - 60,61 (шістдесят) грн. 61 коп.;
2) за проведення МРТ головного мозку в
ПП "МЕДІВІП" - 590,00 (п'ятсот дев'яносто)
грн. 00 коп.; 3) витрати за придбаний
бензин на автомобіль, який доставляв
позивача із Сквирської ЦРЛ в м. Б.Церкву
і назад для проведення МРТ головного
мозку 20.05.2010 року - 99,93 (дев'яносто
дев'ять) грн. 93 коп.; 4) витрати на медичні
препарати - 1159,59 (одна тисяча сто
п'ятдесят дев'ять) грн. 59 коп. Викладене
позивач підтверджує фіскальними
чеками, банківською квитанцією,
випискою із історії хвороби
стаціонарного хворого.

Крім того, позивач зазначає, що
оскільки за період перебування на
стаціонарному лікуванні він не міг
працевлаштуватись і отримати
заробіток (дохід), тому вважає, що
втратив з 9 по 31 травня 2010 року за 15
робочих днів 736,55 (сімсот тридцять
шість) грн. 55 коп. Вказане підтверджує
розрахунком зазначеним у позові та
витягом із трудової книжки.

До того ж, позивач отримав легкі
тілесні ушкодження, що викликали
короткочасний розлад здоров'я: закриту
черепно-мозкову травму, струс
головного мозку. Останній не міг вести
спосіб життя, такий, який вів до
ушкодження, проходив тривалий курс
стаціонарного лікування - з 09.05. по
31.05.2010 року, і тривале амбулаторне
лікування - в червні, липні, серпні 2010
року. Відчував сильні головні болі. Від
ушкоджень, тривалого лікування зазнав
фізичний біль та глибокі душевні
страждання, а відтак, позивач оцінює
завдану йому з боку відповідача
моральну (немайнову) шкоду в сумі 30 000
(тридцять тисяч) грн. 00 коп.

В судовому засіданні позивач та
його представник позовні вимоги
зазначені в позовній заяві підтримали
у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його
представник заперечили проти позовних
вимог позивача, в яких просять суд
відмовити у задоволенні позовних вимог
повністю у зв`язку із неналежністю та
недопустимістю доказів поданих
позивачем, недоведеністю та
необґрунтованістю позовних вимог.
Зокрема зазначили, що позивачем не
надано до суду належних доказів витрат
на медичні препарати в сумі 1159,59 (одна
тисяча сто п'ятдесят дев'ять) грн. 59 коп.,
оскільки в порушення п. 3.2 Положення про
форму та зміст розрахункових
документів, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 01.12.2000 року № 614, касові чеки
на придбані позивачем медичні
препарати не містять одного з
обов'язкових реквізитів, а саме
найменування товарів, що унеможливлює
перевірити потребу конкретних
медичних препаратів для хворого ОСОБА_1
та придбання їх за рецептом лікаря.

Судом встановлено, що 08.05.2010 року о
14 год. біля входу на територію
домоволодіння, розташованого по
АДРЕСА_1 на ґрунті раптово виниклих
неприязних відносин між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 виникла сварка, яка переросла у
бійку, в ході якої останній кулаком
правої руки наніс не менше двох ударів
в область голови ОСОБА_1, внаслідок
чого, згідно висновку судово-медичного
експерта № 114/д від 27.11.2013 року, він
отримав тілесні ушкодження: струс
головного мозку, в області
лобно-скроневої ділянки біль, набряк.
Описані вище тілесні ушкодження
відносяться до категорії легких
тілесних ушкоджень, що викликали
короткочасний розлад здоров'я.
Обвинувачений ОСОБА_2 свою вину в
кримінальному правопорушенні визнав,
розкаявся, та клопотав про звільнення
від кримінальної відповідальності
згідно ст. 49 КК України та закриття
кримінального провадження. Ухвалою
Сквирського районного суду Київської
області від 06 травня 2014 року у
кримінальній справі № 376/54/14-к,
провадження № 1-кп/376/14/2014 ОСОБА_2
звільнений від кримінальної
відповідальності, передбаченої ч. 2 ст.
125 КК України, у зв'язку із закінченням
строків давності. Кримінальне
провадження №0000145 по
обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України
закрите. Цією ж ухвалою цивільний позов
потерпілого ОСОБА_1 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди судом
на підставі ч. 7 ст. 128, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст.
369-372 Кримінального процесуального
кодексу України залишений без розгляду
та роз'яснено право пред'явити його в
порядку цивільного судочинства. Ухвала
набрала законної сили 14.05.2014 року.

У зв'язку із заподіяними
тілесними ушкодженнями 08.05.2010 року,
позивачеві ОСОБА_1 була надана медична
допомога відділенням швидкої медичної
допомоги Сквирської центральної
районної лікарні, що підтверджується
довідкою Сквирської ЦРЛ за № 18 від

08.05.2010 року. Фельдшером у зазначеній
довідці позивачеві призначено
внутрішньом'язово 4 (чотири) різні
медичні препарати, що не заперечується
сторонами по справі та їх
представниками.

З 09.05.2010 року по 31.05.2010 року позивач
проходив курс стаціонарного лікування
у Сквирській ЦРЛ, що підтверджується
копією виписки із медичної карти
стаціонарного хворого Сквирської ЦРЛ
ОСОБА_1 за № 603 від 01.07.2010 року та копією
медичної карти № 2303/278 стаціонарного
хворого ОСОБА_1 Як вбачається із п.п. 10, 11
медичної карти, лікарем 11.05.2010 року
позивачеві встановлено клінічний та
заключний діагноз - закрита
черепно-мозкова травма (ЗЧМТ). Струс
головного мозку. Постравматичний
церебральний арахноїдит. Множинні
забої голови. Із сьомої сторінки
медичної карти (щоденника лікаря)
стаціонарного хворого ОСОБА_1 видно, що
17.05.2010 року позивачеві лікарем було
рекомендовано пройти
магнітно-резонансну томографію
головного мозку (МРТ). Як вбачається із
зворотної сторони п'ятого аркуша
медичної карти та із зворотної сторони
виписки, у графі "лікувальні і трудові
рекомендації" лікарем позивачеві також
призначалися медичні препарати.
Вказані обставини не заперечуються
сторонами по справі та їх
представниками.

20.06.2010 року позивачем у
діагностичному центрі "МЕДІВІП" було
пройдено МРТ головного мозку, а
лікарем Ковальським В.А. на підставі
протоколу дослідження було надано
відповідний висновок, що
підтверджується відповідним
протоколом дослідження пацієнта
ОСОБА_1 від 20.06.2010 року за підписом та
печаткою лікаря-рентгенолога
Ковальського В.А. Позивачем сплачено за
проведення МРТ головного мозку в ПП
"МЕДІВІП" - 590,00 (п'ятсот дев'яносто) грн. 00
коп., що підтверджується копією
фіскального чека за № 4753 від 20.05.2010
року.

09.06.2010 року, 01.07.2010 року та 06.08.2010
року позивач ОСОБА_1 проходив
амбулаторне лікування у Сквирській
ЦРЛ, що підтверджується витягом із
амбулаторної карти позивача, в якій
поміж скарг хворого, встановлення
діагнозу та перебігу хвороби лікарем
призначалося відповідне лікування,
зокрема, наступні медичні препарати:
фізрозчин (розчин натрію хлориду),
пірацетам (захворювання нервової
системи, та ін.), кавінтон (гострі і
хронічні порушення мозкового
кровообігу, порушення пам'яті, розлад
руху, атаксія, афазія, запаморочення,
спазми мозкових судин, та ін.), аспаркам
(порушення ритму серця, хронічна
недостатність кровообігу, ішемічна
хвороба серця, шокові стани різного
генезу), магнезія (кальцію карбонат),
фуросемід (набряки різного генезу,
артеріальна гіпертензія, та ін.),
папаверін (спазми судин головного
мозку, та ін.), нейровітан (травми
центральної нервової системи, та ін.),
вестібо (вестибулярні порушення із
запамороченням, шумом у вухах, нудотою,
блюванням, зниженням слуху: комплекс
симптомів Меньєра), ноозам (органічні
та функціональні порушення діяльності
центральної нервової системи),
нервіплекс (неврологічні та інші
порушення), вестінорм (вестибулярні
запаморочення), дексазон, АТФ. Вказані
обставини не заперечуються сторонами
по справі та їх представниками.

У доданих позивачем до матеріалів
справи копій фіскальних чеків видно, що
за період з 09.05.2010 року по 29.05.2010 року
було сплачено: 09.05.2010 року за придбання
антибіотиків у аптеці № 25 по вул.
Леніна, м. Сквира - 264,10 грн., згідно
фіскального чека № 7633; 09.05.2010 року за
придбання медикаментів у аптечному
пункті П.П. "Роммед" по вул.Київська, 12,
м.Сквира - 21,12 грн., згідно фіскального
чека № 4779; 11.05.2010 року за придбання
анальгетиків у аптеці № 25 - 79,25 грн.,
згідно фіскального чека № 8188; 11.05.2010
року за придбання медикаментів у
аптечному пункті П.П. "Роммед" - 20,00 грн.,
згідно фіскального чека № 4796; 12.05.2010
року за придбання медикаментів у
аптечному пункті П.П. "Роммед" - 40,00 грн.,
згідно фіскального чека № 4804; 12.05.2010
року за придбання медикаментів у
аптечному пункті П.П. "Роммед" - 37,05 грн.,
згідно фіскального чека № 4807; 12.05.2010
року за придбання медикаментів у
аптечному пункті П.П. "Роммед" - 8,00 грн.,
згідно фіскального чека № 4808; 13.05.2010
року за придбання медикаментів у
аптечному пункті П.П. "Роммед" - 13,00 грн.,
згідно фіскального чека № 4816; 13.05.2010
року за придбання анальгетичних
медичних препаратів у аптеці № 25 - 43,80
грн., згідно фіскального чека № 8921;
14.05.2010 року за придбання медикаментів у
аптечному пункті П.П. "Роммед" - 7,20 грн.,
згідно фіскального чека № 4819; 14.05.2010
року за придбання медикаментів у
аптечному пункті П.П. "Роммед" - 1,40 грн.,
згідно фіскального чека № 4828; 14.05.2010
року за придбання медикаментів у
аптечному пункті П.П. "Роммед" - 12,80 грн.,
згідно фіскального чека № 4829; 14.05.2010
року за придбання медикаментів у
аптечному пункті П.П.

"Роммед" - 34,10 грн., згідно фіскального
чека № 4835; 15.05.2010 року за придбання
медикаментів у аптечному пункті П.П.
"Роммед" - 58,90 грн., згідно фіскального
чека № 4842; 16.05.2010 року за придбання
медикаментів у аптечному пункті П.П.
"Роммед" - 5,00 грн., згідно фіскального
чека № 4845; 16.05.2010 року за придбання
медикаментів у аптечному пункті П.П.
"Роммед" - 48,60 грн., згідно фіскального
чека № 4850; 17.05.2010 року за придбання
медикаментів у аптечному пункті П.П.
"Роммед" - 40,00 грн., згідно фіскального
чека №4858; 18.05.2010 року за придбання
медикаментів у аптечному пункті П.П.
"Роммед" - 41,00 грн., згідно фіскального
чека № 4860; 18.05.2010 року за придбання
медикаментів у аптечному пункті П.П.
"Роммед" - 37,20 грн., згідно фіскального
чека №4866; 18.05.2010 року за придбання
медикаментів у аптечному пункті П.П.
"Роммед" - 2,10 грн., згідно фіскального
чека № 4867; 20.05.2010 року за придбання
медикаментів у аптечному пункті П.П.
"Роммед" - 7,50 грн., згідно фіскального
чека № 4877; 20.05.2010 року за придбання
медикаментів у аптечному пункті П.П.
"Роммед" - 34,45 грн., згідно фіскального
чека №4882; 20.05.2010 року за придбання
медикаментів у аптечному пункті П.П.
"Роммед" - 42,70 грн., згідно фіскального
чека № 4885; 21.05.2010 року за придбання
медикаментів у аптечному пункті П.П.
"Роммед" - 34,05 грн., згідно фіскального
чека №4892; 21.05.2010 року за придбання
медикаментів у аптечному пункті П.П.
"Роммед" - 34,45 грн., згідно фіскального
чека № 4898; 22.05.2010 року за придбання
спазмолітичних медичних препаратів у
аптеці № 25 - 13,32 грн., згідно фіскального
чека № 2509; 23.05.2010 року за придбання
медикаментів у аптечному пункті П.П.
"Роммед" - 46,10 грн., згідно фіскального
чека № 4915; 24.05.2010 року за придбання
медикаментів у аптечному пункті П.П.
"Роммед" - 14,00 грн., згідно фіскального
чека № 4923; 25.05.2010 року за придбання
медикаментів у аптечному пункті П.П.
"Роммед" - 41,15 грн., згідно фіскального
чека №4940; 28.05.2010 року за придбання
медикаментів у аптечному пункті П.П.
"Роммед" - 46,00 грн., згідно фіскального
чека № 4962; 28.05.2010 року за придбання
медикаментів у аптечному пункті П.П.
"Роммед" - 9,00 грн., згідно фіскального
чека № 4972; 29.05.2010 року за придбання
медикаментів у аптечному пункті П.П.
"Роммед" - 22,25 грн., згідно фіскального
чека № 4974. Разом витрати на медичні
препарати склали 1159,59 (одна тисяча сто
п'ятдесят дев'ять) грн. 59 коп.

Відповідно до копії квитанції від
01.06.2010 року за № 3, за проведення
судово-медичної експертизи позивачем
ОСОБА_1 сплачено 60,61 (шістдесят) грн. 61
коп.

Як вбачається також із
вищевказаної виписки із медичної карти
стаціонарного хворого Сквирської ЦРЛ
ОСОБА_1 за № 603 від 01.07.2010 року (пункт 4) та
копії медичної карти № 2303/278
стаціонарного хворого ОСОБА_1 (пункт 5),
з 09.05.2010 року по 31.05.2010 року позивач
ОСОБА_1 не працював. Це підтверджується
також і витягом із трудової книжки
серії БТ-ІІ № 6574942 від 03.08.1995 року, де
видно, що на підставі наказу приватного
підприємства "Автомагістраль" за № 17/1
від 30.04.2009 року позивача ОСОБА_1
звільнено за власним бажанням згідно
ст. 38 КЗпП України (№ запису 21).

Суд, вислухавши сторін та їх
представників, дослідивши надані
сторонами докази, прийшов до висновку
про наявність підстав для часткового
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, є
завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст.
16 ЦК України, способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути
відшкодування майнової та моральної
шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

За загальним правилом
цивільно-правова відповідальність
може мати місце за наявності складу
правопорушення. Саме склад цивільного
правопорушення є юридичним фактом,
який породжує правовідносини між
правопорушником і потерпілим та
створює певні претензії потерпілого та
обов'язки порушника відшкодувати
шкоду, заподіяну протиправними діями.

Відповідно до ч.5 ст. 11 ЦК України,
у випадках, встановлених актами
цивільного законодавства, цивільні
права та обов'язки можуть виникати з
рішення суду.

Суд вважає, що обставини
встановлені ухвалою Сквирського
районного суду Київської області від 06
травня 2014 року у кримінальній справі №
376/54/14-к, провадження № 1-кп/376/14/2014, та
доведені відповідними доказами щодо
вини відповідача ОСОБА_2 у вчиненні
злочину, обов'язкові для суду, що
розглядає вказаний цивільно-правовий
спір, оскільки у строк та у порядку
встановленому законом вказана ухвала
суду відповідачем оскаржена не була, і
набрала законної сили 14.05.2014 року.

Щодо цивільного позову поданого
позивачем в частині стягнення з
відповідача матеріальної шкоди, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступних
міркувань.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК
України, особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками, зокрема, є витрати, які особа
зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК
України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК
України, фізична або юридична особа,
яка завдала шкоди каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я фізичній особі,
зобов'язана відшкодувати потерпілому
заробіток (дохід), втрачений ним
внаслідок втрати чи зменшення
професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

З матеріалів справи видно, що
позивачем ОСОБА_1 понесено витрати на
проведення МРТ головного мозку в ПП
"МЕДІВІП" в сумі 590,00 (п'ятсот дев'яносто)
грн. 00 коп., що підтверджується копією
фіскального чека за № 4753 від 20.05.2010
року, та витрати на проведення
судово-медичної експертизи в сумі 60,61
(шістдесят) грн. 61 коп., що
підтверджується копією квитанції від
01.06.2010 року за № 3. Вказані витрати судом
вважаються повністю доведеними
позивачем, оскільки наявний
причинно-наслідковий зв'язок між
протиправною поведінкою (дія)
відповідача ОСОБА_2 та завданою ним
позивачеві шкодою (ушкодженням
здоров'я ОСОБА_1), що за ст.ст. 58,59 ЦПК
України підтверджується належними та
допустимими доказами. Умисел
відповідача, як форма вини,
відображається в ухвалі Сквирського
районного суду Київської області від 06
травня 2014 року у кримінальній справі
№376/54/14-к.

За таких обставин суд вважає за
можливе стягнути з відповідача ОСОБА_2
витрати понесені позивачем ОСОБА_1 на
проведення МРТ головного мозку в сумі
590,00 (п'ятсот дев'яносто) грн. 00 коп. та на
проведення судово-медичної експертизи
в сумі 60,61 (шістдесят) грн. 61 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 1195 ЦК
України, у разі каліцтва або іншого
ушкодження здоров'я фізичної особи, яка
в момент завдання шкоди не працювала,
розмір відшкодування визначається
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати.

Статтею 53 Закону України "Про
державний бюджет на 2010 рік" за № 2154 -VІ
встановлено мінімальний розмір
заробітної плати з 01.04.2010 року у сумі
884,00 (вісімсот вісімдесят чотири) грн. 00
коп.

Оскільки із витягу із трудової
книжки, виписки із медичної карти та
копії медичної карти позивача ОСОБА_1
видно, що останній на час завдання
шкоди не працював за трудовим
договором, у матеріалах справи
відсутні відомості, що позивач був
зареєстрований фізичною-особою
підприємцем, а позивачем належними та
допустимими доказами доведено
причинно-наслідковий зв'язок між
ушкодженням його здоров'я та втратою
загальної працездатності, то суд
вважає за доцільне також задовольнити
позовну вимогу щодо стягнення з
відповідача відповідно до ч. 2 ст. 1195 ЦК
України втраченого заробітку у сумі
736,55 (сімсот тридцять шість) грн. 55 коп.

Разом з тим, суд вважає, що розмір
матеріальної шкоди (збитків) заявленої
позивачем у

судовому засіданні щодо понесених
витрат на придбання медичних
препаратів в сумі 1159,59 (одна тисяча сто
п'ятдесят дев'ять) грн. 59 коп. та витрат
на придбання пального на автомобіль,
який доставляв позивача із Сквирської
ЦРЛ в м. Б.Церкву і назад для проведення
МРТ головного мозку 20.05.2010 року у сумі
99,93 (дев'яносто дев'ять) грн. 93 коп.
позивачем не доведено, оскільки дані
обставини не знайшли свого
підтвердження у матеріалах справи та
не підтверджені позивачем належними
доказами, які також відсутні у
матеріалах справи.

Так, відповідно до п. 3.2 Положення
про форму та зміст розрахункових
документів, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 01.12.2000 року №614
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 5 лютого 2001 р. за № 105/5296),
документом, що підтверджує
купівлю-продаж або повернення товару з
використанням реєстрації
розрахункових операцій (РРО), є
фіскальний чек на товари, який повинен
містити обов'язкові реквізити, одні з
яких - найменування товару (послуги), та
порядковий номер касового чека, дату
(день, місяць, рік) та час (година,
хвилина) проведення розрахункової
операції (далі - Положення).

Фіскальний касовий чек на товари
(послуги) - це розрахунковий документ,
надрукований реєстратором
розрахункових операцій при проведенні
розрахунків за продані товари (надані
послуги). Форма № ФКЧ-1 касового чека
наведена в додатку 1 (п. 3.1. Положення).

Відповідно до абз. 8 розділу 1
Положення, найменування товару
(послуги) - слово, поєднання слів або
слова та цифрового коду, які
відображають споживчі ознаки товару
(послуги) та однозначно ідентифікують
товар чи послугу в документообігу
суб'єкта господарювання.

До матеріалів справи позивачем
додані фіскальні чеки на придбання
медичних препаратів в сумі 1159,59 (одна
тисяча сто п'ятдесят дев'ять) грн. 59 коп.,
проте у порушення абз. 8 розділу 1, п. 3.2
Положення у фіскальних чеках не
міститься інформація яка однозначно
ідентифікує найменування кожного
придбаного позивачем товару (медичного
препарату). Крім того, з наданих
позивачем до суду платіжних документів
не вбачається оплати послуг саме за
лікування вищевказаних тілесних
ушкоджень. А відтак, на думку суду
позивачем до суду надано неналежні
докази, дані обставини вважаються не
доведеними, як і розмір витрат на
лікування в сумі 1159,59 (одна тисяча сто
п'ятдесят дев'ять) грн. 59 коп.

Витрати позивача на транспортні
послуги і придбання пального в сумі 99,93
(дев'яносто дев'ять) грн. 93 коп. та їх
стягнення з відповідача, на думку суду
також не підлягають задоволенню,
оскільки позивачем не доведено
належними доказами того, що саме ним
були понесені вказані витрати, потреба
у їх вчиненні, відсутній
причинно-наслідковий зв'язок між
вчиненням відповідачем протиправної
дії і понесенням витрат, надання суду
належних доказів підтвердження
напряму руху позивача із Сквирської
ЦРЛ в м.Б.Церкву і назад для проведення
МРТ головного мозку. Доданий позивачем
до матеріалів справи фіскальний чек є
нечитабельним, з чеку неможливо
зрозуміти його порядковий номер, дату
(день, місяць, рік) та час (година,
хвилина) проведення розрахункової
операції, що також не відповідає
вимогам встановленим п. 3.2 Положення.

Таким чином, у задоволенні
позовних вимог позивача в частині
понесення ним витрат на придбання
медичних препаратів в сумі 1159,59 (одна
тисяча сто п'ятдесят дев'ять) грн. 59 коп.
та витрат на придбання пального на
автомобіль, який доставляв позивача із
Сквирської ЦРЛ в м. Б.Церкву і назад для
проведення МРТ головного мозку 20.05.2010
року у сумі 99,93 (дев'яносто дев'ять) грн.
93 коп., суд позивачу відмовляє у зв`язку
з їх недоведеністю та
необґрунтованістю.

Цивільний позов в частині
стягнення моральної шкоди, на думку
суду, підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1, п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК
України, особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема, у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Пункт 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України " Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" № 4 від
31.03.1995 року вказує, що під

моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Пункт 9 названої Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31.03.1995 року зазначає, що розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховується характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, тяжкість завданої травми,
наслідки тілесних ушкоджень,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації (останнє залежить від
характеру діяльності потерпілого,
посади, часу й зусиль, необхідних для
відновлення попереднього стану,
наміру, з яким діяв заподіювач шкоди
тощо).

Як вбачається із дев'ятої
сторінки медичної карти (щоденника
лікаря) стаціонарного хворого ОСОБА_1,
який перебував на стаціонарному
лікуванні у Сквирській ЦРЛ з 09.05.2010 року
по 31.05.2010 року, станом на 25.05.2010 року
лікарем зазначено, що загальний стан
хворого дещо кращий, а 28.05.2010 року
лікарем вказується, що загальний стан
хворого покращується з наведенням
відповідних ознак покращення.

Позивачем по справі суду ОСОБА_1
надано докази, що свідчать про завдання
йому з боку відповідача ОСОБА_2
моральної шкоди, яка полягає у
фізичному болю та стражданнях, які
позивач ОСОБА_1 зазнав у зв'язку з
ушкодженням здоров'я, та душевних
стражданнях, яких позивач ОСОБА_1
зазнав у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо нього з боку
відповідача ОСОБА_2 Вказане знаходить
своє підтвердження в ухвалі
Сквирського районного суду Київської
області від 06 травня 2014 року у
кримінальній справі № 376/54/14-к,
висновком лікаря діагностичного
центру "МЕДІВІП", та підтверджується
іншими доказами доданими до матеріалів
справи.

Відповідачем в свою чергу не
надано до суду будь-яких доказів, що
можуть підтвердити відсутність
причинно-наслідкового зв'язку між його
протиправними діями та завданою
позивачеві моральною шкодою, за
наявності вини відповідача, яка
підтверджується матеріалами справи.
Таким чином, відповідач не виконав
вимоги ст.ст. 10, 60 ЦПК України,
відповідно до яких кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог чи заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК
України, моральна шкода, завдана
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, може бути відшкодована
одноразово або шляхом здійснення
щомісячних платежів.

Тому, визначаючи суму заподіяної
моральної шкоди, суд бере до уваги вище
наведене, одночасно враховує ступінь
вини відповідача ОСОБА_2, характер і
тривалість страждань позивача, стан
здоров'я позивача на час стаціонарного
лікування (25.05.2010 року та 28.05.2010 року
спостерігалося покращення) та на
момент винесення даного рішення,
тяжкість завданої травми (ЗЧМТ, струс
головного мозку, постравматичний
церебральний арахноїдит, множинні
забої голови), наслідки тілесних
ушкоджень (проходження амбулаторного
лікування у Сквирській ЦРЛ 09.06.2010 року,
01.07.2010 року та 06.08.2010 року), і виходячи із
засад розумності, виваженості та
справедливості визначає розмір
заподіяної моральної шкоди в сумі 5000
(п'ять тисяч) грн. 00 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 88
ЦПК України суд вважає звільнити
сторін від сплати судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 79, 84, 88, 131,
212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 16, 22, 23,
1166, 1167, 1168, 1195 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
майнову шкоду в загальному розмірі 1387
(одна тисяча триста вісімдесят сім) грн.
16 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000
(п'ять тисяч) грн. 00 коп. моральної
(немайнової) шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Сквирський районний суд шляхом подачі
в 10-денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії даного рішення.

Суддя: С. І. Віговський