Апеляційний суд
Житомирської області
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Забродського М.І.,
Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання
Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом комунального підприємства
«Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 1» Житомирської міської ради до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості по оплаті
комунальних послуг, за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського
районного суду м. Житомира від 29
вересня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року комунальне
підприємство «ВЖРЕП №1» звернулося до
суду з даним позовом.

Зазначало, що відповідачі
зареєстровані та проживають в АДРЕСА_1.
Наймачем даної квартири являється
ОСОБА_1. За період з 01.06.2011 р. по 01.05.2014 р.
відповідачі мають заборгованість за
використані комунальні послуги у
розмірі 1726 грн. 80 коп. Несплата
боржниками вказаних коштів не дає
можливості повноцінно обслуговувати
житловий фонд. Незважаючи на
неодноразові нагадування про наявну
заборгованість та можливе
застосування заходів примусового
стягнення, боржники оплату за послуги
проводили не в повному обсязі.

За наведених обставин КП «ВЖРЕП № 1»
просило солідарно стягнути з ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на свою користь
заборгованість по оплаті послуг за
утримання будинків і споруд та
прибудинкової території в розмірі 1 726
грн. 80 коп. та понесені судові витрати.

Рішенням Богунського районного суду м.
Житомира позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 в рівних частках на користь
Комунального підприємства «Виробниче
житлове ремонтно-експлуатаційне
підприємство № 1» Житомирської міської
ради заборгованість по оплаті за
комунальні послуги, яка утворилась за
період з 01.06.2011 року по 01.05.2014 року в сумі
1 726 грн. 80 коп. та судовий збір у сумі 121
грн. 80 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу. Рішення вважає незаконним,
оскільки судом не встановлено усіх
обставин, що мають значення для справи,
не досліджено та не надано належної
оцінки доказам по справі, висновки суду
не відповідають обставинам справи.
Зокрема не взято до уваги, що ним за
особисті кошти було проведено
капітальний ремонт стояків в квартирі
на суму 850 грн., яка мала б бути
позивачем зарахована в рахунок оплати
комунальних платежів за утримання
квартири.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно ст.11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 є
співвласниками квартири АДРЕСА_1.
Вказані особи зареєстровані,
проживають у вказаній квартирі та
користуються послугами, які надає
позивач, тобто КП «ВЖРЕП» №1
Житомирської міської ради.

Відповідачка ОСОБА_4 не є співвласником
даної квартири, на протязі всього
спірного періоду в квартирі не
проживала, та як свідчить довідка
відділу адресно-довідкової роботи УДМС
України в Житомирській області від
22.08.2014 року остання станом на 24.08.2014 року
в квартирі не зареєстрована (а.с.34).

Ці обставини фактично підтверджені
відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
процесі апеляційного розгляду справи.

Тобто, між ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
позивачем виникли правовідносини
пов'язані з наданням послуг з
утримання будинку та прибудинкової
території та відповідачі являються
абонентами позивача.

У відповідності до норми статті 322 ЦК
України власник зобов'язаний
утримувати майно, що йому належить,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Стаття 360 ЦК України передбачає
зобов'язання співвласника, відповідно
до своєї частки у праві спільної
часткової власності, брати участь у
витратах на управління, утримання та
збереження спільного майна, у сплаті
податків, зборів (обов'язкових
платежів), а також нести
відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Аналогічний обов'язок
власника квартири в багатоквартирному
будинку брати участь у загальних
витратах, пов'язаних з утриманням
будинку і його прибудинкової території
відповідно до своєї частки у майні
будинку закріплено і в п.п.1, 2 ст.10
Закону України „Про приватизацію
державного житлового фонду".

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону
України „Про житлово-комунальні
послуги" споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Згідно зі ст.32 Закону
України „Про житлово-комунальні
послуги" розмір плати за комунальні
послуги розраховується виходячи з
розміру затверджених цін/тарифів та
показань засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

За таких обставин відповідачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 повинні брати участь у
витратах по утриманню і зберіганню
спільного майна, які несе позивач,
оскільки між ними та позивачем
існували зобов'язальні правовідносини,
які зі свого боку відповідачі не
виконували належним чином, своєчасно
не вносили необхідні платежі, чим
порушили права позивача і допустили
заборгованість.

Відповідачка ОСОБА_4 таких обов'язків
не несе, оскільки не є співвласником
даної квартири і там не зареєстрована.

Проте суд безпідставно поклав
обов'язок по сплаті заборгованості за
комунальні послуги і на ОСОБА_4

Згідно наявних в матеріалах справи
розрахунків, заборгованість
відповідачів за надані
житлово-комунальні послуги перед
позивачем за період з 01.06.2011 року по
01.05.2014 року становить 1726 грн.80 коп.

Правильність проведення наданого
позивачем розрахунку заборгованості
відповідачами не спростовано. При
цьому, є безпідставними та не беруться
до уваги доводи відповідача ОСОБА_1 про
те, що позивачем не проведено
зарахування в рахунок оплати
комунальних платежів 850 грн., які ним
були витрачені на проведення ремонту
стояків в квартирі, оскільки зазначені
доводи спростовуються довідкою
розрахунком наданого позивачем. Згідно
останнього зазначена сума коштів
(829,50грн.) була витрачена власниками
чотирьох квартир. Тому ОСОБА_1 було
зменшено оплату комунальних послуг на
суму пропорційну витраченої ним частки
коштів, а саме 167,87 грн. (а.с.74 - 76).

Оскільки загальний розмір
заборгованості становить 1 726 грн. 80
коп., яка підлягає стягненню з ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, то з їх кожного слід
стягнути в рівних частках по 575 грн.60
коп. (1 726 грн. 80 коп.: 3).

Проте постановляючи рішення суд першої
інстанції стягнув заборговану суму з
відповідачів в рівних частках, в тому
числі і з ОСОБА_4, конкретно не
визначивши розмір коштів, який має бути
стягнено з кожного з відповідачів.

З огляду на наведене рішення суду
відповідно до ст.309 ЦПК України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення позову
частково, стягнувши заборгованість за
комунальні послуги з ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та відмовивши у позові до ОСОБА_4

Керуючись ст. ст.209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів
апеляційного суду, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Богунського районного суду м.
Житомира від 29 вересня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь Комунального підприємства
«Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 1» Житомирської міської ради по 575
грн.60 коп. з кожного заборгованості по
оплаті за комунальні послуги, яка
утворилась за період з 01.06.2011 року по
01.05.2014 року в загальній сумі 1 726 грн. 80
коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь Комунального підприємства
«Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 1» Житомирської міської ради по 40
грн.60 коп. судових витрат.

У задоволенні позову Комунального
підприємства «Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 1» Житомирської міської ради до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по
оплаті комунальних послуг та судових
витрат відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
Судді