Справа № 530/1930/14-ц
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року
м.Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської
області у складі головуючого судді
Должко С.Р. при секретарі Кравченко М.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Зіньківського
районного суду в м.Зіньків, справу за
адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Зіньківської міської ради
Полтавської області, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору
Відділ держземагенства у
Зіньківському районі Полтавської
області, ОСОБА_2 про визнання
протиправним і скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Зіньківського районного суду
Полтавської області звернулась ОСОБА_1
в особі уповноваженого представника
ОСОБА_3 з адміністративним позовом до
Зіньківської міської ради Полтавської
області про визнання протиправним і
скасування рішення, в якому просить
визнати частково протиправним і
скасувати рішення 23 сесії четвертого
скликання Зіньківської міської ради
від 06 грудня 2004 року «Про передачу
безоплатно в приватну власність
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
ведення особистого селянського
господарства гр. ОСОБА_4, яка мешкає в
АДРЕСА_2, іден.код НОМЕР_1, в частині
безоплатної передачі у приватну
власність громадянки ОСОБА_4 земельної
ділянки площею 0,04 га для ведення
особистого селянського господарства.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі з підстав зазначених у
позовній заяві і просив суд позов
задовольнити.

Предстаник відповідача: позовні вимоги
визнав.

Третя особа: Відділ Держземагенства у
Зіньківському районі Полтавської
області, надіслала заяву, в якій вказує,
що вона покладається на розгляд суду.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши подані документи
та матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку про
задоволення позову з наступних
підстав:

Відповідно ст. 5 КАС України, -
адміністративне судочинство
здійснюється відповідно до
Конституції України, цього Кодексу та
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

Нормою ст. 159 КАС України передбачено,
що судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

За змістом ст. 69 - 70 КАС України, -
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Докази, одержані з
порушенням закону, судом при вирішенні
справи не беруться до уваги. Обставини,
які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідно ст. 86 КАС України, Суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно частини 1, 2 ст. 71 КАС України,
- Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи на
підставі договору дарування від 02.10.1997
року посвідченого Державним
нотаріусом Зіньківської державної
нотаріальної контори зареєстрованого
у реєстрі за №1685, позивач отримала в
дар земельну ділянки площею 0,274 га, по
АДРЕСА_5 та у встановленому законом
порядку отримала державний акт на
право приватної власності на земелю
серії IV-ПЛ №000044 зареєстрований в книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за №783.

Рішеннями відповідача, а саме: - 22 сесії
4 скликання Зіньківської міської ради
Полтавської області від 4 листопада 2004
року «Про припинення права власності
на земельну ділянку громадянину
Республіки Білорусь ОСОБА_1, яка мешкає
в АДРЕСА_1»; - 22 сесії 4 скликання
Зіньківської міської ради Полтавської
області від 4 листопада 2004 року «Про
зміну цільового призначення земельної
ділянки, що знаходиться у власності
громадянки Республіки Білорусь ОСОБА_1,
яка мешкає в АДРЕСА_3»; - 35 сесії 4
скликання Зіньківської міської ради
Полтавської області від 17.01.2006 року
«Про передачу в оренду земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства гр.
республіки Білорусь ОСОБА_1, яка мешкає
в АДРЕСА_4, іден. код НОМЕР_2», було
вирішено припинити право власності
позивачки на належну їй земельну
ділянку, а саму земельну ділянку
сільськогосподарського призначення
було поділено на три окремі земельні
ділянки, в тому числі: площею 0,0502 га
кадастровий номер :50:015:0504; площею
0,1677 га кадастровий номер :50:015:0507;
площею 0,0403 га кадастровий номер
:50:015:0502, при цьому земельній
ділянці площею 0,0502 га кадастровий
номер :50:015:0504, було змінено
цільове призначення.

Постановою Зіньківського районного
суду Полтавської області від 01.11.2013
року у справі №530/1689/13-а, за
адміністративним позовом ОСОБА_1, до
Зіньківської міської ради Полтавської
області про визнання протиправними і
скасування рішень, позовні вимоги
ОСОБА_1 було задоволено повністю,
визнано недійсним запис про зменшення
площі земельної ділянки на 0,0557 га
виконаний інженером-землевпорядником
Зіньківської міської ради ОСОБА_6 у
державному акті на право приватної
власності на землю IV-ПЛ №000044, у розділі
«Зміни у межах і розмірах земельної
ділянки», а також виконані графічні
позначення у плані зовнішніх меж
земельної ділянки, визнано
протиправними і скасовано рішення 22
сесії 4 скликання Зіньківської міської
ради Полтавської області від 4
листопада 2004 року «Про припинення
права власності на земельну ділянку
громадянину Республіки Білорусь
ОСОБА_1, яка мешкає в АДРЕСА_1», рішення 22
сесії 4 скликання Зіньківської міської
ради Полтавської області від 4
листопада 2004 року «Про зміну цільового
призначення земельної ділянки, що
знаходиться у власності громадянки
Республіки Білорусь ОСОБА_1, яка мешкає
в АДРЕСА_3» та рішення 35 сесії 4
скликання Зіньківської міської ради
Полтавської області від 17.01.2006 року
«Про передачу в оренду земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства гр.
республіки Білорусь ОСОБА_1, яка мешкає
в АДРЕСА_4, іден. код НОМЕР_2». Постанова
набрала законної сили 12 листопада 2013
року.

Окрім того пунктом 2 рішенням 23 сесії
четвертого скликання Зіньківської
міської ради від 06 грудня 2004 року «Про
передачу безоплатно в приватну
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та ведення
особистого селянського господарства
гр. ОСОБА_4, яка мешкає в АДРЕСА_2,
іден.код НОМЕР_1», було вирішено
передати безоплатно в приватну
власність гр. ОСОБА_4 земельну ділянку
площею 0,14 га, в тому числі:

- для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд - 0,10 га;

- для ведення особистого селянського
господарства - 0,04 га, що перебуває в її
користуванні на підставі технічних
матеріалів і документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки в АДРЕСА_2 із земель
комунальної власності міської ради.

Як було встановлено судом, що
підтверджується матеріалами справи, у
приватну власність громадянки ОСОБА_4
було безоплатно передано земельну
ділянку для ведення особистого
селянського господарства фактичною
площею 0,0403 га кадастровий номер
:50:015:0502, тобто одну із трьох
земельних ділянок на які протиправно
було поділено земельну ділянку площею
0,274 га, яка знаходиться по АДРЕСА_5,
належну позивачеві на підставі
державного акта на право приватної
власності на земелю серії IV-ПЛ №000044
зареєстрованого в книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №783.

Відповідно ст. 123 Земельного кодексу
України, в редакції, що діяла на момент
виникнення спірних правовідносин, -
надання земельних ділянок державної
або комунальної власності у
користування здійснюється на підставі
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі: зміни цільового
призначення земельних ділянок
відповідно до закону; надання у
користування земельних ділянок, межі
яких не встановлені в натурі (на
місцевості). Надання у користування
земельної ділянки, межі якої
встановлені в натурі (на місцевості),
без зміни її цільового призначення
здійснюється на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
складання документа, що посвідчує
право користування земельною ділянкою.
Особа, зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом землеустрою щодо
її відведення, звертається з
клопотанням про надання дозволу на
його розробку до відповідної
сільської, селищної, міської, районної,
обласної ради, Кабінету Міністрів
України, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевої державної
адміністрації. У клопотанні
зазначаються орієнтовний розмір
земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки).

З огляду на положення вищезазначеної
статті Закону суд звертає увагу на те,
що земельна ділянка не може перебувати
в користуванні на підставі технічних
матеріалів і документів, що
підтверджують її розмір, і відповідні
органи виконавчої влади або органи
місцевого самоврядування своїми
рішеннями можуть надавати у власність
або в користування земельні ділянки
виключно державної або комунальної
власності.

Як вбачається із постанови
Зіньківського районного суду
Полтавської області від 01.11.2013 року у
справі №530/1689/13-а, право власності
позивачки на земельну ділянку площею
0,274 га яка знаходиться в АДРЕСА_5, не
було припинено, а земельна ділянка не
була вилучена (викуплена) в порядку,
передбаченому Земельним кодексом
України із чого слідує, що земельна
ділянка, яка передавалась оспорюваним
рішенням безоплатно у власність
громадянки ОСОБА_4 не належала до
комунальної власності.

Відповідно частини 5 ст. 116 Земельного
кодексу України, в редакції, що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин, надання у користування
земельної ділянки, що перебуває у
власності або у користуванні,
провадиться лише після вилучення
(викупу) її в порядку, передбаченому цим
Кодексом.

Таким чином суд приходить до висновку
про те, що відповідач не мав законних
підстав для поділу земельної ділянки
площею 0,274 га, яка знаходиться по
АДРЕСА_5, що належала позивачеві на
підставі державного акта на право
приватної власності на земелю серії
IV-ПЛ №000044 зареєстрованого в книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за №783, на
три окремих земельних ділянки, в тому
числі: площею 0,0502 га кадастровий номер
:50:015:0504; площею 0,1677 га кадастровий
номер :50:015:0507; площею 0,0403 га
кадастровий номер :50:015:0502, як не
мав законних підстав і для передачі
земельної ділянки площею 0,0403 га
кадастровий номер :50:015:0502
безоплатно у власність нині покійної
ОСОБА_4, так-як дана земельна ділянка
являється частиною земельної ділянки
яка перебуває у приватній власності
позивача і не перебувала в комунальній
власності Зіньківської міської ради.

Відповідно ст. 19 Конституції України,
Правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги позивача є
обгрунтованими і підлягають
задоволенню у повному обсязі, рішення 23
сесії четвертого скликання
Зіньківської міської ради від 06 грудня
2004 року в оспорюваній його частині, а
саме щодо безоплатної передачі у
приватну власність громадянки ОСОБА_4
земельної ділянки площею 0,04 га для
ведення особистого селянського
господарства є протиправним і підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 116, 123 Земельного
кодексу України, ст. 19 Конституції
України, ст.ст. 2-15, 17-18, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79,
86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163,
167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Зіньківської міської ради Полтавської
області, третя особа без самостійних
вимог на предмет спору Відділ
держземагенства у Зіньківському
районі Полтавської області, ОСОБА_2 про
визнання протиправним і скасування
рішення - задовільнити повністю.

Визнати протиправними і скасувати
рішення 23 сесії четвертого скликання
Зіньківської міської ради від 06 грудня
2004 року «Про передачу безоплатно в
приватну власність земельної ділянки
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та ведення
особистого селянського господарства
гр. ОСОБА_4, яка мешкає в АДРЕСА_2,
іден.код НОМЕР_1» в частині підпункту 2,
пункту 2 зазначеного рішення, щодо
безоплатної передачі у приватну
власність громадянки ОСОБА_4 земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства - 0,04 га, що
перебуває в її користуванні на
підставі технічних матеріалів і
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки в АДРЕСА_2 із земель
комунальної власності міської ради.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Зіньківський районний суд Полтавської
області шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання постанови.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області
С.Р.Должко