Єдиний унікальний номер 725/6335/14-ц
Номер провадження 2/725/1459/14
УХВАЛА

07.11.2014 року

Суддя Першотравневого районного суду
м.Чернівці Іщенко І. В., розглянувши
позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного
нотаріуса Чернівецького міського
нотаріального округу ОСОБА_2 про
визнання незаконною постанови
приватного нотаріуса про відмову у
вчиненні нотаріальних дій та
зобов’язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Приватного нотаріуса Чернівецького
міського нотаріального округу ОСОБА_2
про визнання незаконною постанови
приватного нотаріуса про відмову у
вчиненні нотаріальних дій та
зобов’язання вчинити певні дії.

При цьому позивач у п.2 прохальної
частини позовної заяви просила
зобов’язати нотаріуса зняти з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, накладену на підставі
повідомлення №Б/Н від 10.04.1974 року
«Чернівецького
дослідно-експерементального заводу»
заборону відчуження належного їй
житлового будинку з належними до нього
будівлями та спорудами, а також
земельної ділянки, площею 0,0656 га,
кадастровий номер якої :20:001:0145,
цільове призначення – для будівництва
і обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, що
знаходяться за адресою м. Чернівці
вул.Вижницька, 86.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

При вирішенні питання про відкриття
провадження у справі у частині
позовних вимог до Приватного нотаріуса
Чернівецького міського нотаріального
округу ОСОБА_2 про визнання незаконною
постанови приватного нотаріуса про
зобов’язання вчинити певні дії, суддя
дійшов до висновку про відмову у
відкритті з наступних підстав.

Так, за змістом ч.1 ст. 15 ЦПК України,
суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що
виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Згідно ст.17 ч.1 п. 1 КАС України, спори
фізичних осіб із суб’єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень, дій чи бездіяльності
відносяться до компетенції
адміністративних судів.

Як видно з змісту ч.2 ст.162 КАС України, у
разі задоволення позову суд може
прийняти постанову про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень, зобовязання відповідача
вчинити певні дії.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Статтею 6 Закону визначено, що систему
органів державної реєстрації прав
становлять: Міністерство юстиції
України; центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державної реєстрації прав;
органи державної реєстрації прав,
утворені Міністерством юстиції
України в установленому
законодавством порядку (далі - органи
державної реєстрації прав).

Згідно положень зазначеного Закону
державна реєстрація прав у результаті
вчинення нотаріальної дії з нерухомим
майном, об’єктом незавершеного
будівництва проводиться нотаріусом,
яким вчинено таку дію.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1952-IV у
випадку, передбаченому цим Законом,
державним реєстратором є нотаріус як
спеціальний суб’єкт, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно.
Державний реєстратор є державним
службовцем, крім випадку, коли
державним реєстратором є нотаріус як
спеціальний суб’єкт.

Тобто держава в цій частині делегує
нотаріусам владні повноваження.

При цьому суд враховує роз’яснення
надані Пленумом Вищого
адміністративного суду України у
постанові від 20 травня 2013 року № 8 «Про
окремі питання юрисдикції
адміністративних судів», згідно яких
при розгляді позовів щодо оскарження
дій або бездіяльності нотаріуса як
державного реєстратора прав на
нерухоме майно слід пам’ятати, що це
справи адміністративної юрисдикції.

Таким чином, суд вважає, що нотаріус під
час здійснення повноважень, визначених
Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» діє як суб’єкт
владних повноважень, а тому
пред’явлені позовні вимоги до нього в
цій частині не підлягають розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Як роз’яснив Пленум Верховного Суду
України у постанові №2 від 12.06.2009 року,
оскільки згідно зі статтею 16 ЦПК не
допускається об'єднання в одне
провадження вимог, які підлягають
розгляду за правилами різних видів
судочинства, якщо інше не встановлено
законом, суд відкриває провадження у
справі в частині вимог, які належать до
цивільної юрисдикції, і відмовляє у
відкритті провадження у справі щодо
вимог, коли їх розгляд проводиться за
правилами іншого судочинства.

Згідно п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, суддя
відмовляє у відкритті провадження у
справі, якщо: заява не підлягає
розгляду в судах у порядку цивільного
судочинства.

Виходячи з наведеного, керуючись п.1 ч.2
ст. 122 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті
провадження у справі за її позовною
заявою до Приватного нотаріуса
Чернівецького міського нотаріального
округу ОСОБА_2 в частині позовних вимог
про зобов’язання вчинити певні дії (п.2
прохальної частини позовної заяви).

Роз’яснити позивачу його
право на звернення з позовом у
зазначеній частині позовних вимог у
порядку адміністративного
судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня проголошення. У разі,
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя:
Іщенко І.В.