УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Кафідової О.В., Висоцької
В.С.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення
перешкод у користуванні власністю, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Закарпатської
області від 25 липня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

В квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, в якому просив
зобов'язати ОСОБА_5 усунути перешкоди у
користуванні власністю позивача
шляхом знесення металевої конструкції,
яка прилягає до стіни будинку АДРЕСА_1 в
м. Хуст; за кошти відповідача розібрати
фундамент під знесеним гаражем; не
чинити перешкод у користуванні
подвір'ям та земельною ділянкою;
прибрати будівельне сміття; зменшити
розмір самовільно встановлених
металевих конструкцій.

Мотивував тим, що позивач, відповідно
до свідоцтва про право на спадщину, є
власником житлового будинку АДРЕСА_1 в
м. Хуст. В одному подвір'ї з
ОСОБА_4 проживає відповідач - сестра
ОСОБА_5 На спільній земельній ділянці,
після знесення відповідачем за
рішенням суду гаража, залишився його
фундамент та металеві конструкції, що
прилягають до стіни будинку позивача,
внаслідок чого, будинок знаходиться в
аварійному стані.

Рішенням Хустського районного суду
Закарпатської області від
20 травня 2014 року частково. Зобов'язано
ОСОБА_5 усунути перешкоди в
користуванні житловим будинком шляхом
перенесення металевої конструкції
збудованої під виноградник не менше
ніж на 1 м, що знаходиться на місці
знесеного гаражу та прилягає до
будинку АДРЕСА_1 в м. Хуст. Зобов'язано
відповідача розібрати фундамент під
знесеним гаражем що прилягає до стіни
вказаного будинку. Вирішено питання
щодо розподілу судових витрат. В
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 25 липня
2014 року рішення місцевого суду в
частині задоволення позовних вимог
скасовано з ухваленням нового рішення,
яким в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з даним
рішенням суду апеляційної інстанції
подав касаційну скаргу, в якій
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та порушення норм процесуального права
просить його скасувати та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
оскаржуване рішення суду апеляційної
інстанції ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
місцевого суду. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та дійшов правильного
висновку щодо відсутності правових
підстав для задоволення позову, у
зв'язку із чим, обґрунтовано скасував
рішення суду першої інстанції та
вирішив спір по суті.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для встановлення
неправильного застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, не спростовують
висновків суду, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
місцевого суду в частині задоволення
позовних вимог, виходив з того, що суд
першої інстанції вийшов за межі
заявлених позовних вимог. Під час
розгляду справи позивач свої вимоги не
уточнював та не змінював. Відмовляючи у
задоволенні позовних вимог, суд
апеляційної інстанції зазначив, що
даних щодо права власності чи права
користування оскаржуваною земельною
ділянкою або її частиною, на якій
знаходиться фундамент гаража та
металева конструкція під виноградник,
позивачем не надано; відсутні докази
того, що через наявність металевої
конструкції частина будинку позивача
знаходиться в аварійному, непридатному
для проживання стані.

При вирішенні даної справи
апеляційним судом правильно
визначений характер правовідносин між
сторонами, вірно застосовано закон, що
їх регулює, повно і всебічно досліджено
матеріали справи та надано належну
правову оцінку доводам сторін і
зібраним у справі доказам.

За таких обставин, правові підстави
для скасування оскаржуваного рішення
відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 25 липня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.В. Умнова О.В. Кафідова В.С.
Висоцька