УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Євграфової Є.П., Журавель
В.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення
перешкод у користуванні квартирою, за
касаційною скаргою представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_7 на рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 12 червня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 липня
2014 року,

встановила:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, посилаючись на те, що
йому на праві власності на підставі
рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 17
червня 2010 року належить Ѕ частини
квартири АДРЕСА_1, інша Ѕ частини
квартири - його колишній дружині ОСОБА_8
Від шлюбу мають двох неповнолітніх
дітей.

Рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 1
березня 2006 року визначений порядок
користування спірною квартирою.
Протягом тривалого часу між подружжям
склалися вкрай неприязні стосунки. 25
січня 2013 року в даній квартирі було
знайдено тіло ОСОБА_8, смерть якої
наступила внаслідок різаної рани в
області шиї. За вчинення даного злочину
позивач був затриманий та ухвалою
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 17
вересня 2013 року до позивача
застосовано примусові заходи
медичного характеру у вигляді
поміщення в психіатричну лікарню з
суворим наглядом.

Посилаючись на те, що відповідачі,
батьки померлої ОСОБА_8, заволоділи
його кімнатою, його представник не може
потрапити до кімнати для догляду за нею
та проживання там, а тому ОСОБА_4
змушений був звернутися до суду з даним
позовом.

Рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 12
червня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 липня
2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_7 просила скасувати рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 12 червня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 липня
2014 року, ухвалити нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 12 червня
2014 року та ухвали апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 липня
2014 року, оскільки вони законні та
обґрунтовані, так як на даний час в
квартирі проживають лише неповнолітні
діти ОСОБА_9, ОСОБА_10 та їх опікун
ОСОБА_11 З матеріалів справи не
вбачається, що відповідачі порушують
права позивача щодо користування ним
кімнатою в квартирі, оскільки за
судовим рішенням останнього поміщено в
психіатричну лікарню, де він і
перебуває до теперішнього часу.

Вимоги про усунення перешкод у
користуванні спірною квартирою ОСОБА_7
суди попередніх інстанцій
обґрунтовано визнали безпідставними,
оскільки вона не є стороною у справі, не
є членом сім'ї ОСОБА_4, не зареєстрована
та не проживає в даній квартирі.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
норм процесуального та матеріального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

ухвалила:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 12
червня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 23
липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. ІваненкоЄ.П. Євграфова В.І.
Журавель