Справа №473/4983/14-ц 23.12.2014 23.12.2014 23.12.2014
Провадження №22ц/784/3465/14 Головуюча в
першій інстанції Ротар М.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів: Коломієць В.В., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання
Кудрі В.М.,

без у часті сторін,

розглянула у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк»

на ухвалу Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 17 листопада 2014 року по
справі за позовом

публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»

(далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»)

до

ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

27 жовтня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного
суду Миколаївської області від 17
листопада 2014 року провадження у
вказаній справі закрито, відповідно до
вимог п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить ухвалу суду
скасувати та ухвалити рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. На думку апелянта, ухвала суду є
незаконною та постановленою з
порушенням норм процесуального права,
а висновки суду не відповідають
дійсним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
надані докази та перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення місцевого суду в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд
першої інстанції виходив з того, що є
заочне рішення Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 28 листопада 2013 року, яке
набрало законної сили, та яке ухвалене
з приводу спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав.

Проте з таким висновком суду повністю
погодитись не можна.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо набрало законної сили
рішення суду, ухвалене з приводу спору
між тими самими сторонами, про той
самий предмет і з тих самих підстав.

Як вбачається з матеріалів цивільної
справи № 473/4997/13-ц, 28 жовтня 2013 року ПАТ
КБ «Приватбанк» зверталося до суду з
позовом до ОСОБА_3 по стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ б/н від 04 вересня 2008 року станом на 30
вересня 2013 року, у розмірі 21 270 грн. 92
коп., з яких: 6 864 грн. 71 коп. -
заборгованість за кредитом; 8 201 грн. 17
коп. - заборгованість за процентами за
користування кредитом; 4 954 грн. 04 коп. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 250 грн. штраф
(фіксована частина) і 1001 грн. - штраф
(процентна складова).

Заочним рішення Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 28 листопада 2013 року позов
ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено та
стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» вказана заборгованість
за кредитним договором № б/н від 04
вересня 2008 року станом на 30 вересня 2013
року та вирішено питання щодо
стягнення судового збору. Вказане
судове рішення набрало законної сили.

27 жовтня 2014 року Банк звернувся із
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за вказаним кредитним
договором, яку вже станом на 30 вересня
2014 року визначив у загальному розмірі 27
025 грн. 71 коп., яка складається з : 6 864 грн.
71 коп. - заборгованість за кредитом; 13 081
грн. 93 коп. - заборгованість за
процентами за користування кредитом; 5
554 грн. 04 коп. - заборгованість по
комісії за користування кредитом; 250
грн. штраф (фіксована частина) і 1275 грн.
03 коп. - штраф (процентна складова).

Тобто, з матеріалів даної
цивільної справи, вбачається, що до
розрахунку заборгованості в сумі 27 025
грн. 71 коп. (розрахунок здійснено за
період з 04 вересня 2008 року по 30 вересня
2014 року) увійшла і сума заборгованості,
яка була стягнута заочним рішенням
суду від 28 листопада 2013 року: за тілом
кредиту, відсотками станом на 30 вересня
2013 року, комісії та штрафу.

Таким чином, стягнення заборгованості
за кредитом, процентів станом на 30
вересня 2013 року та, передбачені
кредитним договором штрафні санкції,
вже було предметом розгляду згаданої
цивільної справи з ухваленням заочного
рішення, яке набрало законної сили.

Проте, постановляючи оскаржувану
ухвалу, суд першої інстанції не
з'ясував у встановленому законом
порядку зміст позовних вимог, складові
заборгованості відповідача за
кредитним договором, період
нарахування такої заборгованості,
підстави припинення зобов'язань
зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК
України, які не передбачають
можливості припинення зобов'язання
(проценти і штрафні санкції) у зв'язку з
ухваленням судом рішення про
задоволення вимог кредитора, а також не
звернув належну увагу на вимоги п. 2 ч. 1
ст. 205 ЦПК України і внаслідок цього
дійшов помилкового висновку про
наявність підстав для закриття
провадження у справі, що відповідно до
п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 311 ЦПК України є підставою
для скасування оскаржуваної ухвали і в
порядку п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
направлення справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду першої
інстанції слід уточнити позовні вимоги
і в залежності від встановленого
вирішити спір відповідно до вимог
матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 303, 311, 312, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного
суду Миколаївської області від 17
листопада 2014 року скасувати, а справу
направити до суду першої інстанції на
новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді