Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року м. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Юровська Г.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Миколаївського районного суду
Одеської області від 31 липня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 10 листопада 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання
заповіту недійсним,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до
суду з позовом, в якому зазначали, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла

ОСОБА_7 Після її смерті залишилась
спадщина, а саме земельна ділянка,
площею 8,76 га, на території Стрюківської
сільської ради Миколаївського району
Одеської області. Відповідно до
заповіту покійної дана земельна
ділянка була заповідана ОСОБА_8 - дочці
покійної ОСОБА_7

29 серпня 1998 року Комінтернівська
нотаріальна контора видала свідоцтво
на спадщину володіння земельною
ділянкою, площею 8,76 га, на ім'я ОСОБА_8 Як
наслідок вищезазначеного після смерті
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, земельна ділянка
перейшла до ОСОБА_5 та

ОСОБА_6

ОСОБА_9 - чоловік ОСОБА_2, як інвалід ІІ
групи, повинен був бути включеним у
заповіт, але за заповітом майно йому
передано не було.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 помер і за
свідоцтвом про право на спадщину за
законом позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
є прямими спадкоємцями за законом. Але
прямою спадкоємицею за заповітом є
тільки ОСОБА_8

На підставі наведеного, позивачі
просили суд визнати заповіт недійсним.

Рішенням Миколаївського районного
суду Одеської області

від 31 липня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 10 листопада 2014 року, у
задоволенні позову

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції, обґрунтовуючи
свої вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з того, що позивачами не доведено
належними та допустимими доказами, що
волевиявлення ОСОБА_7 при укладенні
заповіту у 1997 році не було вільним та не
відповідало її волі, а також те, що вона
була введена в оману своєю дочкою
ОСОБА_8

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
про порушення судами норм
процесуального права чи неправильне
застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання заповіту
недійсним, за касаційною скаргою на
рішення Миколаївського районного суду
Одеської області від 31 липня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 10 листопада 2014 року.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
Г.В. Юровська