Справа № 452/2956/14-ц
УХВАЛА

судового засідання

15 грудня 2014 року

м.Самбір

Самбірський
міськрайонний суд

Львівської області

в складі: головуючої Карнасевич Г.І.,

з участю секретаря Зельмана С.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Самборі Львівської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міжміського
бюро технічної інвентаризації,
реєстраційної служби ОСОБА_3
міськрайонного управління юстиції
Львівської області, третя особа:
Самбірська державна нотаріальна
контора про визнання заповіту та
договору недійсними, скасування
реєстраційного свідоцтва про право
власності та скасування державної
реєстрації права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
даним позовом. Просить постановити
рішення, яким:

- визнати недійсним договір дарування
незавершеного будівництвом житлового
будинку житловою площею 49,1 кв.м
готовністю 70% та господарських споруд:
літньої кухні, вбиральні, колодязя,
огорожі, які знаходяться за адресою: м.
Самбір Львівська область, вул.
Коновальця, 104, укладений 04.07.2012 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_4;

- визнати недійсним заповіт від 7 червня
2012 року, укладений в користь ОСОБА_2;

- зобов’язати Самбірське міжміське
бюро технічної інвентаризації
скасувати реєстраційне свідоцтво на
право власності незавершеного
будівництвом житлового будинку,
житловою площею в цілому 49,1 кв. м
готовністю 70% та господарських споруд:
літньої кухні, вбиральні, колодязя,
огорожі, які знаходяться за адресою: м.
Самбір Львівська область вул.
Коновальця, 104, виданого ОСОБА_2;

- зобов’язати реєстраційну службу
ОСОБА_3 міськрайонного управління
юстиції Львівської області скасувати
державну реєстрацію права власності
незавершеного будівництва житлового
будинку жилою площею 49,1 кв.м готовністю
70 % та господарських споруд: літньої
кухні, вбиральні, колодязя, огорожі, які
знаходяться за адресою: м.Самбір
Львівської області, вул.
Коновальця, 10-4, зареєстрованого на
ОСОБА_2

В підтвердження заявлених позовних
вимог посилається на те, що рішенням
Самбірського міськрайонного суду від
11. 09. 2012 року визнано дійсним договір
дарування незавершеного будівництвом
житлового будинку житловою площею 49,1
кв.м готовністю 70% та господарських
споруд: літньої кухні, вбиральні,
колодязя, огорожі, які знаходяться за
вищевказаною адресою, укладений 04.07.2012
року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, дійсним та
визнано за ОСОБА_2 право власності на це
майно, яке перед тим заповіла ОСОБА_4
17 червня 2012 року.

Вважає, що такі правочини (договір
дарування та заповіт) є недійсними і
підлягають скасуванню, так як згідно
заповіту від 29.12.2010 року, нотаріально
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_3 районного нотаріального округу
Львівської області ОСОБА_5 «ОСОБА_4,
розуміючи значення своїх дій та діючи
добровільно, перебуваючи при здоровому
розумі та ясній пам’яті, на випадок
своєї смерті зробила таке
розпорядження:

-          все своє майно де б воно не
було та з чого б воно не складалося, і
взагалі все те, що їй належатиме на день
смерті і на що вона за законом матиме
право, заповідає своїй онучці –
ОСОБА_6В.», тобто їй.

26.02.2014 року вона звернулась до
нотаріуса та зареєструвала спадкову
справу на підставі заповіту від 29.12.2010
року.

Коли з метою оформлення права
власності на даний житловий будинок
звернулася в Самбірське МБТІ,
дізналась, що він вже належить в цілому
на праві приватної власності її
двоюрідній сестрі – ОСОБА_2 на підставі
рішення Самбірського міськрайонного
суду від 11.09.2012 року.

Вважає, що при укладенні спірних
правочинів відповідачка ОСОБА_2 укрила
від суду той факт, що в 2012 році їхня
бабуся вже погано орієнтувалась, не
розуміла, що вона підписує і не
усвідомлювала значення юридично
значимих дій, підписувала будь – які
документи, зокрема, що стосувались
субсидій. До кінця свого життя
запевняла її, що будинок перейде їй у
спадок, а взамін просила про допомогу
та догляд.

Однією з підстав викликати велику
підозру щодо підписання договору
дарування об’єкту незавершеного
будівництва та господарських споруд
вважає саме ту обставину, що такий
правочин був підписаний за місяць до
надання висновків лікаря - психіатра
щодо психічних у неї розладів. Зразу ж
після лікування нею була підписана
довіреність на ведення всіх своїх
справ.

Ствердила, що суперечить логіці подій і
та обставина, що бабуся не уклала в
установленому порядку договору
дарування, а давала доручення своєму
синові – батькові відповідачки і
підписувалась сама на договорі
дарування, в той час, коли ще у грудні 2010
року у зв’язку з поганим зором на
заповіті підписувався свідок ОСОБА_7 В
той же час в договорі дарування немає
жодного свідка, а сам правочин
оформлений як двохсторонній договір і
за формою відповідає договору купівлі
- продажу. А відтак вважає, що ОСОБА_4
взагалі не знала, що вона підписує, якщо
вона і дійсно щось підписувала.

Під сумнів укладення заповіту та
договору дарування свідчить і та
обставина, що до смерті 04.01.2014 року
ОСОБА_4 вказувала, що після її смерті
будинок перейде в її власність і ОСОБА_2
жодного разу, будучи власником
будинку, не спростувала даного факту та
не повідомила, що тепер вона є
власником будинку. Тільки після смерті
ОСОБА_8 представник відповідача і
батько ОСОБА_2 – ОСОБА_9 та ОСОБА_2
вигнали її з будинку та, як їй згодом
стало відомо, зняли її з реєстрації
зразу ж на підставі рішення суду, про
постановлення якого їй нічого не було
відомо.

Вважає, що на момент укладення заповіту
та договору дарування у ОСОБА_4 були
розлади психіки, що позбавляло її
можливості розуміти значення свої дій
та керувати ними, що підтверджується
наявними медичними документами і що є
самостійною правовою підставою для
визнання їх недійсними.

З тих підстав заявила клопотання щодо
призначення по справі посмертну
комплексну амбулаторну судово –
психіатричну та судово – медичну
експертизу, на вирішення якої просила
поставити наступні питання:

1.Чи погіршувався стан здоров’я ОСОБА_4
з 29 грудня 2010 року по 04 липня 2012
року?

2. Чи могла ОСОБА_4 усвідомлювати
значення свої дій при складанні
заповіту 07.06.2012 року та при складанні
договору дарування 04.07.2012 року?

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала та пояснила,
що до кінця життя доглядала за своєю
бабусею. Оскільки дочка бабусі, а її
мати, померла, вона була її єдиним
піклувальником. Щотижня приїжджала до
неї, опікувалась її здоров’ям. Під час
перебування бабусі в лікарні їй стало
відомо, що вона дезорієнтована у
власній особі, просторі, з приводу чого
її консультував лікар – психіатр.
Назначив відповідне лікування, від
проходження якого бабуся відмовлялась.
Ствердила, що відповідачка не
доглядала покійну, не відвідувала її за
місцем проживання. Знаючи її місце
проживання у м. Львові, не повідомила її
про розгляд справи у суді відносно
визнання договору дарування дійсним,
без її відома зняла її з реєстрації, у
зв’язку з чим вона позбавлена житла,
враховуючи ту обставину, що частково
будівництво спірного будинку при житті
здійснювала її мати.

Підтримала разом зі своїм
представником раніше заявлене
клопотання про призначення по справі
судової експертизи. Однак просила
провести амбулаторну посмертну
судово – психіатричну експертизу, на
вирішення якої поставити наступні
запитання:

1. Чи могла ОСОБА_4 усвідомлювати
значення своїх дій при складанні
заповіту 07 червня 2012 року?

2. Чи могла ОСОБА_4 усвідомлювати
значення своїх дій при складанні
договору дарування 04.07.2012 року?

Відповідачка ОСОБА_2 пред’явленого до
неї позову не визнала і пояснила, що
ОСОБА_10 згідно власного волевиявлення
уклала заповіт в її користь, оскільки
позивачка у зв’язку з одруженням рідко
приїжджала додому, не здійснювала за
нею належного догляду. В нотаріальну
контору приїжджала разом з ОСОБА_4 Була
приміщенні. Перед укладенням заповіту
нотаріус в окремій кімнаті на протязі 15
– ти хвилин розмовляла з бабою.
Нотаріус повідомила, що перший заповіт
втрачає свою чинність. Бабі роз’яснили
наслідки укладення заповіту і та
ствердила, що якщо вона (відповідачка)
належно не доглядатиме її, що все своє
майно віддасть циганам. При укладенні
заповіту за вимогою нотаріуса вона
попросила бути трьом своїм знайомим,
які б підтвердили правомірність
укладення такої угоди, так як у
покійної був поганий зір. Згодом також
з власної волі в письмовій формі уклала
з нею договір дарування свого
незавершеного будівництвом житлового
будинку. У зв’язку із захворюванням
ніг не виявила бажання нотаріально
посвідчити цей правочин. В договорі з
допомогою лупи ОСОБА_4 проставила
свій підпис. Підтвердила, що ні про
укладення двох правочинів, ні про
розгляд справи в суді щодо визнання
договору дійсним не повідомила
позивачку, як і про те, що зняла її з
реєстрації. експертизи підтримав,
просить його задовольнити.

Не заперечила проти проведення по
справі амбулаторної посмертної судово
– психіатричної експертизи, на розгляд
якої окрім зазначених стороною
позивачів питань просила поставити
запитання, зазначені її представником.

Представник відповідачки ОСОБА_11 не
заперечив щодо заявленого клопотання
про призначення експертизи, однак, крім
зазначених позивачкою питань, просив
поставити наступні запитання:

- Чи перебувала ОСОБА_4 в червні та липні
2012 року в стані при якому вона
внаслідок розладів психіки і порушення
фізіологічних процесів в організмі або
інших хворобливих явищ категорично не
могла розуміти значення своїх дій або
керувати ними?

- Чи перебувала ОСОБА_4 в червні та липні
2012 року в стані при якому вона
внаслідок розладів психіки і порушення
фізіологічних процесів в організмі або
інших хворобливих явищ була обмежена у
здатності розуміти значення своїх дій
або керувати ними.

Також з метою уникнення стороннього
впливу на експертів проведення
експертизи просить доручити
експертній установі Волинській
обласній психіатричній лікарні № 1 в
м. Луцьку або будь – якій іншій
установі за межами Львівської області,
оскільки в минулому був випадок, коли
експерта – психіатра 5 – го
експертного відділення комунального
закладу «Львівська обласна
психіатрична лікарня» було в минулому
притягнуто до кримінальної
відповідальності, що ставить під
сумнів законності складеного в цій
установі висновку.

Представники відповідачів ОСОБА_3 МБТІ
та реєстраційної служби ОСОБА_3
міськрайонного управління юстиції
Львівської області в судове засідання
не з’явились, хоч були належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, подали до суду письмові заяви, в
якій просять справу слухати у їхній
відсутності.

Представник третьої особи ОСОБА_3
державної нотаріальної контори
ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив,
що нотаріус діяла згідно вимог закону,
укладаючи від імені ОСОБА_4 заповіт в
користь різних осіб на все своє майно. В
кожному випадку нотаріус зобовязаний
був провірити дієздатність особи.
Вважає, що це було зроблено. Чому згодом
в письмовій формі укладався спірний
договір, пояснити не може. За тривалий
час роботи такого в практиці у нього не
було. Ствердив, що фізичний недуг
заповідача не міг служити перепоною
для нотаріального посвідчення
договору, оскільки такі угоди можуть
укладатися за місцем проживання
заповідача.

Допитаний в судовому засіданні у
якості свідка лікар – психіатр ОСОБА_3
ЦРЛ свідок ОСОБА_13 пояснив, що в серпні
2012 року його викликали на консультацію
в травматологічне відділення ОСОБА_3
ЦРЛ до хворої ОСОБА_4, лікуючим лікарем
якої була терапевт ОСОБА_14 Працівники
лікарні жалілись на її неадекватну
поведінку: дезорієнтування у просторі,
нетримання сечі. Стверджували, що вона
не спала, ходила по відділенні. Під час
розмови з нею на протязі більше
двадцяти хвилин виявив, що хвора була
дезорієнтована ще у часі, у неї
спостерігалось зниження пам’яті,
інтелекту, періодичне нетримання сечі.
На підставі такої клініки дійшов до
висновку, що це не був початок
захворювання. Стороння особа повинна
була це бачити.

Ствердив, що захворювання впливає на
критику в загальному або по відношенні
до інших дій. При періодичному вживанні
алкоголю симптоми цієї хвороби
загострюються.

Допитана у якості свідка лікар –
терапевт ОСОБА_3 ЦРЛ ОСОБА_14 показала,
що була лікуючим лікарем ОСОБА_4
Оскільки в неї були прояви
неадекватної поведінки (нетримання
сечі, дезорієнтування у просторі, у
власній особі), для консультації
викликала лікаря – психіатра, який
призначив їй необхідне лікування.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
ствердив, що був присутнім під час
укладення заповіту ОСОБА_4 в користь
позивачки на все своє майно. Зрозумів,
що мова йшла за будинок. Це було вільне
волевиявлення власниці майна, оскільки
позивачка проживала разом з нею,
допомагала їй. Крім нього, було ще два
свідки. Заповіт ОСОБА_4 зачитувався
вголос. Жодних заперечень не було.

Cвідок ОСОБА_15 в судовому засіданні
ствердила, що доводиться свекрухою
сестри позивачки. Лише недавно взнала,
що позивачка виписана з будинку, де
раніше проживала. Покійна ОСОБА_4
завжди при розмові з нею стверджувала,
що захистить свою внучку – круглу
сироту. Обіцяла, що все своє майно
передасть їй, так як та опікується нею.
Коли ОСОБА_4 в один час продала вирощене
теля, всі свої гроші віддала позивачці,
так як та її доглядала, за власні кошти
купляла ліки. Показала, що на протязі
2012 року зауважувала у неї провали в
пам’яті (її називала різними іменами,
плутала події). Часто від неї було чути
алкоголь. Настрій у ОСОБА_4 був
пригнічений. Вона погано ходила.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні
пояснила, що бабцю відповідачки Онищук
Мар’яни знала давно. Сама до неї за
проханням відповідачки деколи
заносила ліки, їжу. Дуже хотіла, щоб
Мар’яна перейшла до неї жити, однак та
відмовилася. ОСОБА_4 усвідомлювала
свої вчинки, пам’ятала, як звати її
дітей. Проте у неї зауважувалась
забудькуватість на деякі події.

Будучи допитаною у якості свідка
ОСОБА_17 в судовому засіданні показала,
що ОСОБА_4 була адекватною
особою. Вона її впізнавала і пам’ятала.
Жалілася на болі в ногах. Вона була
присутньою під час укладення в
нотаріуса ОСОБА_4 заповіту в користь
відповідачки, щоб підтвердити підпис
відповідачки та її волевиявлення. Крім
неї, був ще один свідок. Заповіт
зачитувала вголос нотаріус. Та була
вдячною, оскільки нею опікувалися.
ОСОБА_10 мала окуляри і сама
розписувалась. Ствердила, що до
нотаріуса приходила підтвердили ту
обставину, що підпис у заповіті
виконаний ОСОБА_4 Разом з ОСОБА_10 був її
син – батько відповідачки, який ще
допоміг їй присісти на крісло, так як у
неї хворіли ноги.

Cвідок ОСОБА_18 пояснив, що син ОСОБА_4
попросив його підвести до нотаріуса
його маму. З ними була ще одна жінка та
мужчина. Нотаріус зачитувала ОСОБА_4
написане у заповіті і вона з цим була
згідною. Та заповіла свій будинок в
користь внучки. Підписували заповіт
троє присутніх.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні
пояснив, що йому відомо, що бабця
відповідачки складала на неї заповіт.
Він із – за поганого зору спадкодавця
був присутнім як свідок. Нотаріус
склала заповіт, який він перечитав.
Перед тим нотаріус з ОСОБА_4 також з
бабцею виходили в іншу кімнату Заповіт
зачитувався вголос.В ньому значилося,
що ОСОБА_4 своїй внучці заповідає. На
прочитане та реагувала спокійно. В
заповіті підписувався він і ще один
мужчина. Свідками при укладенні
заповіту була відповідачка та її
подруга.

Допитана в судовому засіданні у якості
свідка приватний нотаріус ОСОБА_3
районного нотаріального округу ОСОБА_5
показала, що працює нотаріусом 6 років,
9 років – помічником. Дисциплінарних
проваджень щодо неї відкрито не було.
Під час укладення спірного заповіту
вона перевіряла дієздатність ОСОБА_4
Жодних сумнівів при складанні заповіту
не було, інакше б вимагала відповідну
медичну довідку щодо психічного стану
заповідачки. Та розуміла, що скасовує
дію попереднього заповіту. Це була її
воля. Крім свідків, посторонніх осіб не
було. З ОСОБА_10 перед укладенням
заповіту нікуди в окрему кімнату не
виходила. Свідки викликались, бо
заповідачка була особою похилого віку.

Показала, що не було жодної потреби
дублювати такий заповіт. Про укладення
спірного договору дарування нічого не
знає. Такого у практиці у неї не було.

Із медичної довідки, наявної у
матеріалах справи, відомо, що ОСОБА_4
оглядав лікар – психіатр.

Амбулаторною картою ОСОБА_4, 15. 07.
ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджено факт її
неодноразового перебування з приводу
захворювання у ОСОБА_3 ЦРЛ.

Заслухавши клопотання позивачки та її
представника, думку відповідачки та її
представника щодо заявленого
клопотання, суд вважає, що для
вирішення питання про психічний стан
ОСОБА_4 станом на 2012 рік необхідні
спеціальні наукові пізнання в області
судової медицини, а тому по справі
необхідно призначити амбулаторну
посмертну судово – психіатричну
експертизу, на вирішення якої слід
поставити запитання, задані сторонами,
оскільки відповідь на них стосується
предмету спору.

Суд вважає, що слід відхилити
клопотання сторони відповідачів щодо
непроведення експертизи 5 – м
експертним відділенням комунального
закладу «Львівська обласна
психіатрична лікарня», оскільки
відповідачкою та її представником в
силу ст. 60 ЦПК України не наведено
жодних вагомих підстав, які б викликали
сумнів щодо правильності та
законності висновку в даному закладі, а
зазначена стороною відповідачів
обставина не може служити правовою
підставою для задоволення такого
клопотання.

Так як проведення експертизи вимагає
значного часу, до закінчення її
проведення у відповідності з п. 5 ст. 202
ЦПК України провадження по справі слід
зупинити.

Керуючись ст. ст. 143, 144, 168, п. 5 ст. 202 ЦПК
України, суд,

У Х В А Л И В:

Призначити по справі амбулаторну
посмертну судово-психіатричну
експертизу, на вирішення якої
поставити наступні питання:

- Яким захворюванням хворіла ОСОБА_4
станом на 2012 рік?

- Чи могла ОСОБА_4 усвідомлювати
значення своїх дій при складанні
заповіту 07.06.2012 року та керувати ними?

- Чи могла ОСОБА_4 усвідомлювати
значення своїх дій при складанні
договору дарування 04.07.2012 року та
керувати ними?

- Чи перебувала ОСОБА_4 в червні та липні
2012 року у стані, під час якого
внаслідок розладів психіки і порушення
фізіологічних процесів в організмі або
інших хворобливих явищ категорично не
могла розуміти значення своїх дій або
керувати ними?

- Чи перебувала ОСОБА_4 в червні та липні
2012 року у стані, під якого внаслідок
розладів психіки і порушення
фізіологічних процесів в організмі або
інших хворобливих явищ була обмежена у
здатності розуміти значення своїх дій
або керувати ним?

Проведення експертизи доручити 5 – му
експертному відділенню комунального
закладу «Львівська обласна
психіатрична лікарня».

Надати в розпорядження експертів
матеріали справи № 452/2956/14 - ц та медичну
карту амбулаторної хворої ОСОБА_4

Попередити експертів про кримінальну
відповідальність по ст. ст. 384, 385 КК
України.

Провадження по справі зупинити до
закінчення проведення експертизи.

На ухвалу в частині зупинення
провадження по справі може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Львівської області протягом 5 днів з
моменту проголошення через
Самбірський міськрайонний суд
Львівської області.

Суддя - підпис -

Згідно з оригіналом

Суддя

Г.І.Карнасевич