АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/7470/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Колесніченко О.В. Доповідач -
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року м.
Дніпропетровськ

22 грудня 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Петешенкової М.Ю.

суддів - Дерев'янка
О.Г., Черненкової Л.А.,

при секретарі - Кириченко
М.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 12 травня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення додаткових витрат на
утримання дитини, -

В С Т А Н
О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з вищевказаним позовом до
відповідача, посилаючись на те, що з 07
серпня 2009 року по 07 грудня 2011 року
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем. Від шлюбу мають
малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка знаходиться на її утриманні.
Просить стягнути на її користь
додаткові витрати на утримання їхньої
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, пов'язані з
витратами на лікування та профілактику
здоров'я через ряд хвороб у зв'язку з
якими дитина перебуває на
диспансерному обліку у лікаря
алерголога, гастроентеролога,
невролога, нефролога, уролога, на що
витрачено за період з серпня 2013 року по
травень 2014 року - 6910,67 грн., витрати
пов'язані з відвідуванням дошкільного
учбово-виховального комплексу №148
«Планета щастя», розмір яких за період
з травня 2013 року по квітень 2014 року
склав 14252 грн., витрат на відповідний
теплий одяг, білизну, тощо за для
уникнення переохолодження дитини в
осінній та зимовий періоди, розмір яких
за вказаний період склав 3531,87 грн.,
витрат пов'язаних з розвитком дитини та
придбанням для цього додатково
розвиваючих книжок, іграшок на суму 2028
грн., а всього за вказаний період розмір
додаткових витрат на утримання дитини
склав - 27941,54 грн., оскільки відповідач
ухиляється від обов'язку приймати
рівну участь у додаткових витратах на
утримання дитини, тому, згідно
уточнених позовних вимог, просила суд
стягнути з відповідача на свою користь
половину понесених додаткових витрат
на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4
в розмірі 13970 грн., половину
фінансування наперед за період з 12
травня 2014 року по 12 травня 2015 року для
забезпечення профілактики здоров'я
дитини в сумі 3455 грн., а також понесені
судові витрати: 3410,40 грн. витрати на
правову допомогу і 243,60 грн. - судового
збору.

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 12 травня
2014 року вищевказаний позов задоволено
частково (а.с.144-148).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
додаткові витрати на утримання дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, понесені ОСОБА_2 в
період з серпня 2013 року по травень 2014
року на профілактику і відновлення
здоров'я дитини в сумі 3455,34 грн.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судовий збір в розмірі 48,31 грн. та
витрати на правову допомогу в сумі 676,27
грн.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2
звернулася з апеляційною скаргою, в
якій посилаючись на невідповідність
висновків суду дійсним обставинам
справи, порушення норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права просить рішення
суду скасувати в частині відмови у
задоволенні позовних вимог і ухвалити
в цій частині нове рішення.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції - залишити без змін з
наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України -
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема
питання про те, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, сторони по справі з
07 серпня 2009 року по 07 грудня 2011 року
перебували у зареєстрованому шлюбі,
від якого мають малолітню дитину
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з консультативного
висновку лікаря-отоларинголога МЦ «Мед
Експерт» від 06 серпня 2013 року, вартість
послуг якого за даними квитанції до
прибуткового касового ордеру від 06
серпня 2013 року склала 135 грн. (а.с.23),
малолітній ОСОБА_4, 2010 р.н.,
рекомендовано провести аналізи (забір
мазка посіву зева та носу чутливості до
антибіотиків) і призначене лікування з
застосуванням медичних препаратів
аква марис, мералис, диоксидин,
тонзилотрен, ватрість яких склала 145,44
грн. (а.с.25, 26).

02 вересня 2013 року позивач звернулася зі
скаргами на храп та підвищене
слиновиділення у дитини ОСОБА_4, 2010 р.н.,
до лікаря отоларинголога МЦ «Мед
Експерт» вартість послуг якого за
даними квитанції до прибуткового
касового ордеру від 02 вересня 2013 року
склала 130,00 грн. (а.с.23) за рекомендаціями
якого проведений відповідний аналіз,
вартість якого склала 150,00 грн., що
підтверджується квитанцією до
прибуткового касового ордеру від 02
вересня 2013 року (а.с.23).

Як вбачається з виписки з історії
хвороби №2426 стаціонарного хворого
ОСОБА_4 (а.с.14) остання в період з 17
вересня 2013 року по 02 жовтня 2013 року
перебувала на стаціонарному лікуванні
в КЗ «Дніпропетровська дитяча міська
клінічна лікарня №2» ДОР з діагнозом:
гострий стенозируючий ларинготрахеїт
для лікування чого рекомендована
лугова інгаляція вприскуванням
розчину амбробене, у зв'язку з чим
позивачем придбаний інгалятор
компресорний, вартість якого склала
483,00 грн., що підтверджується квитанцією
ТОВ «АСНБ» від 19 вересня 2013 року (а.с.15).

За даними медичної картки
амбулаторного хворого 03 жовтня 2013 року
позивач з дитиною звернулася до
алерголога (а.с.33-33 зворот), яким
призначене проведення аналізів,
вартість яких за даними рахунку та чеку
ДЦМА ТОВ «Аптеки медичної академії»
від 22 грудня 2013 року склала 928,00 грн.
(а.с.32).

07 жовтня 2013 року позивач з приводу
хронічного піелоніфриту дитини
звернулася до лікаря-нефролога КЗ
«Дніпропетровська дитяча міська
клінічна лікарня №2» ДОР, що
підтверджується відповідною медичною
довідкою (а.с.9), за рекомендаціями якого
придбані відповідні ліки і проведені
аналізи, вартість яких за даними чеків
ТОВ «Аптеки медичної академії» склала
294,30 грн. (а.с.8).

За даними медичної картки
амбулаторного хворого 16 жовтня 2013 року
позивач з дитиною звернулася до
лікаря-педіатра (а.с.35), який
діагностував ОРВІ та рекомендував для
лікування препарати, вартість яких за
даними фіскального чеку аптеки склала
154,40 грн. (а.с.35).

23 жовтня 2013 року позивач звернулася з
дитиною за консультацією до
лікаря-гастроентеролога (а.с.12),
вартість послуг якого згідно товарного
чека № 020831 від 23 жовтня 2013 року склала
200,00 грн. (а.с.13), та лікаря гінеколога
(а.с.31), у зв'язку з чим придбаний
супутній медичний набір вартістю 19,28
грн. (а.с.31), а 24, 29 жовтня і 31 жовтня 2013
року - до лікаря педіатра, про що
свідчить запис у медичній карті
амбулаторного хворого (а.с.30, 29, 131) та за
рекомендаціями якого придбані ліки:
аскорил експекторант, каплі вокара,
никотинов, загальною вартістю за
даними квитанції - 113,50 грн., хумана
електроліт, декатилен, тантум верде,
лаферобіон свічки на суму 163,30 грн.,
фарингосепт, пектолва, хьюмер вартістю
143,75 грн.

З 01 листопада 2013 року по 14 листопада 2013
року дитина проходила стаціонарне
лікування в інфекційному відділенні
ДМКЛ №6 з діагнозом гострий тонзиліт,
середньоважке протікання, ацетомічний
синдром, аденоїди 2 ст., хр. піелоніфрит,
що підтверджується випискою з медичної
карти (а.с.16), в ході якого
застосовувались інгаляції соляними
розчинами, використовувались ліки:
лораксон, біолакт, декатилен,
тантум-верде, атоксил, хьюмер,
окомистин, лопракс, стимол, лекор,
ентерол, витрати на придбання яких
склали 2040,18 грн., що підтверджується
відповідними квитанціями в копії
(а.с.17-22).

05 листопада 2013 року позивач звернулась
у зв'язку з істерикою у дитини і
тривожного сну до лікаря невролога,
яким діагностовано невроз, про що до
матеріалів справи долучена копія
довідки лікаря (а.с.11), та призначене
лікування з застосуванням
рекомендованих препаратів: атаракс,
седавіт, вартість яких склала 60,27 грн.,
що підтверджується квитанціями в
копіях (а.с.10).

02 грудня 2013 року, 23 грудня 2013 року
педіатром у малолітньої ОСОБА_4
діагностовано тонзиліт і
рекомендовані ліки: но-шпа,
септефрил,фогмоклав, пафергобіон,
вартість яких склала 117,00 грн., що
підтверджується випискою з медичної
карти та відповідними квитанціями в
копії (а.с. 28, 34 ); 19 та 29 грудня 2013 року
педіатром у дитини діагностований
гострий риносинусит, гострий фарінгіт
(а.с.26, 34) та рекомендовано лікування
препаратами: тонзилотрен, циннабсин,
декатилен, синупрет, та ін. вартість
яких склала 562,21 грн. (а.с. 26) та 133,36 грн. (
а.с.34); 07 березня 2014 року лікарем
отоларингологом рекомендовано
лікування препаратами: трахісан,
хьюмер, диоксдин, синупрет, вартість
яких склала згідно квитанцій 238,81 грн.
(а.с.61).

06 травня 2014 року позивач звернулася з
дитиною до лікаря-ендокринолога,
вартість послуг якого згідно товарного
чеку (а.с.133) склала 178,20 грн. за
рекомендацією якого проведено УЗД
брюшної порожнини, УЗД щитоподібної
залози, УЗД молочної залози, вартість
яких склала 673,20 грн., що
підтверджується товарним чеком від 07
травня 2014 року (а.с.134).

Відповідно до статті 185 СК України
(участь батьків у додаткових витратах
на дитину) той з батьків, з кого
присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не була
подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо). Розмір
участі одного з батьків у додаткових
витратах на дитину, в разі спору,
визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Виходячи із вимог закону, участь у
додаткових витратах на дитину є не
правом, а обов'язком батька (матері)
незалежно від сплати ним (нею)
аліментів і закон не передбачає
можливості повного звільнення особи
від участі в таких витратах, а
обставини, що мають істотне значення,
враховуються лише при визначенні судом
розміру участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору (Ухвала ВС України №6-20278св09 від 16
грудня 2009 року).

Розглядаючи по суті даний спір, суд
першої інстанції правильно виходив з
того, що позивачка несе додаткові
витрати, які викликані особливими
обставинами, тобто, в зв'язку з хворобою
дитини, а тому, враховуючи рівність
прав та обов'язків батька та матері
щодо утримання дитини, дійшов до
вірного висновку про стягнення з
відповідача на користь позивачки
половини від фактично витраченої нею
суми на лікування та профілактику
дитини в розмірі 3455, 34 грн.

Таким чином, суд першої інстанції з
урахуванням матеріалів справи
обґрунтовано, на підставі норм
Сімейного кодексу України вирішив спір
та частково задовольнив позов ОСОБА_2

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що при розгляді справи,
районним судом спір було вирішено у
відповідності з нормами матеріального
та процесуального права. Рішення є
обґрунтованим, його висновки про
встановлені обставини і правові
наслідки є вірними.

Доводи апеляційної скарги про те, що
оплата за відвідування дитиною
начально-виховного комплексу - це
додаткові витрати, є помилковим,
оскільки зазначені витрати не можна
вважати такими, що пов'язані з
розвитком здібностей дитини в
розумінні ст. 185 СК України.

Інші доводи апеляційної скарги не
містять посилання на нові факти чи
засоби доказування, які б вказували на
незаконність ухваленого в справі
рішення, висновків суду першої
інстанції не спростовують та зводяться
до переоцінки доказів у справі та до
незгоди з їх оцінкою судом.

Проте, за вимогами ст. 212 ЦПК України
оцінка доказів є виключною
компетенцією суду, а тому переоцінка
доказів на вимогу сторони не
допускається , колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 12 травня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

Судді:
М.Ю. Петешенкова

О.Г. Дерев’янко

Л.А. Черненкова