Справа № 2/326/520/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

09 грудня 2014 р.
м.
Приморськ

Приморський районний суд Запорізької
області в складі:

головуючого судді Каряки Д.О.,

при секретарі Сичовій Г.В.,

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом асоціації фермерських
господарств «Агро» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення коштів, третя особа -
Приватне сільськогосподарське
підприємство «Лан»,

ВСТАНОВИВ:

АФГ «Агро» звернулася до суду з
позовною заявою в якій просить
стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на
користь АФГ «Агро» 1 701 328, 49 грн., у тому
числі 801 362 грн. основного боргу, 801 362
грн. штрафу, 98 604,49 грн. пені та судові
витрати у розмірі 3654 грн.

В судове засідання представник
позивача будучи належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи не з`явився, надіслав заяву в
якій просить справу розглядати без їх
участі, на позовних вимогах наполягає,
просить їх задовольнити (а.с.68).

Відповідачі в судове засідання не
з`явилися, надіслали заяви в яких
просять справу розглядати без їх
участі, позовні вимоги визнають
(а.с.61-62).

Представник третьої особи - ПСП
агрофірма «Лан» в судове засідання не
з`явився, надіслав заяву в якій просить
справу розглядати без їх участі, проти
заявлених вимог позивача не
заперечують (а.с.63).

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ч. 4 ст.
174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Ознайомившись з матеріалами справи,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України
встановлено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

02 січня 2014 року між АФГ «Агро»
(продавець) та ПСП агрофірма «Лан»
(покупець) укладено договір поставки №
ДГ-02/01-27, за яким продавець зобов'язався
передати у власність, а покупець
прийняти та оплатити паливно-мастильні
матеріали. Порядок розрахунок
узгоджено сторонами розділом 5
договору, яким передбачено, що покупець
зобов'язаний здійснити оплату
отриманого товару не пізніше трьох
банківських днів з моменту отримання,
який визначається у відповідності з п.
2.6 договору. Остаточною датою
відвантаження останньої партії товару
є 31 грудня 2014. Покупець зобов'язаний
здійснити кінцевий розрахунок з
продавцем, оплативши всю суму
заборгованості за відвантажений товар
по даному договору, з урахуванням суми
нарахованої пені у відповідності з п.п.
6.2.2. п. 6 договору. Пунктами 6.2.2, 6.3
передбачено, що за порушення строків
оплати покупець сплачує продавцю пеню
в розмірі 0,1% від вартості неоплаченого
товару за кожний день прострочення
оплати товару, а в разі прострочення
оплати отриманого товару більше, ніж на
30 календарних днів від строку,
вказаного в п. 5.1 договору, покупець
сплачує продавцю неустойку у вигляді
штрафу в розмірі 100% від суми
заборгованості (а.с.9).

14 травня 2014 року між АФГ «Агро» та
ОСОБА_2, ОСОБА_1 було укладено договори
поруки, відповідно до яких останні, як
поручителі, зобов'язалися відповідати
перед кредитором за виконання
зобов'язань ПСП агрофірма «Лан», що
виникли з договору поставки № ДГ-02/01-27
від 02 січня 2014 року (а.с.10-11).

На виконання умов укладеного договору
поставки № ДГ-02/01-27 від 02 січня 2014 року
постачальником був поставлений товар
(дизельне паливо), що підтверджується
видатковими накладними № РГСМ-00995 від
23.05.2014 р., № РГСМ-01069 від 02.06.2014 р., №
РГСМ-01151 від 12.06.2014 р., № РГСМ-01353 від
03.07.2014 р., № РГСМ-01447 від 15.07.2014 р., №
РГСМ-02103 від 22.09.2014 р. на загальну суму 683
062 грн. (а.с.12,15,18,21,24,27).

Повноваження представника одержувача
на отримання товару підтверджується
наявними в матеріалах справи
довіреностями № 9 від 23.05.2014р., № 10 від
02.06.2014р., № 11 від 12.07.2014р., № 13 від 03.07.2014р.,
№ 14 від 15.07.2014р., № 35 від 22.09.2014р.
(а.с.14,17,19,22,25,28).

Враховуючи несплату ПСП агрофірма
«Лан» АФГ «Агро» вартості отриманого
дизпалива в сумі 683 062 грн. у строки
встановлені п. 2.6 договору, АФГ «Агро»
звернувся до ПСП агрофірма «Лан» та до
поручителів із вимогою, в якій просив
їх в трьохденний термін з дня отримання
вимоги сплатити позивачу всю
заборгованість, яка виникла, у зв'язку
із простроченням виконання ними
зобов'язань за договором поставки
(а.с.31,33,35).

Взяті на себе зобов'язання за отриманий
товар ОСОБА_1, ОСОБА_2 належним чином не
виконали та визнали даний факт,
повідомивши про це АФГ «Агро» (а.с.32,34).

Відповідачами отримане від позивача
дизпаливо в сумі 683 062 грн. сплачено не
було.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову відповідальність
поручителя.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що неналежне виконання продавцем ПСП
агрофірма «Лан» зобов'язань за
договором поставки № ДГ-02/01-27 від 02
січня 2014 року підтверджене доказами,
виходячи із встановлених ст. 526 ЦК
України загальних умов виконання
зобов'язання і передбаченого ст. 629 ЦК
України принципу обов'язковості
договору, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як
поручителі, які несуть солідарну
відповідальність з боржником у разі
невиконання умов договору, на користь
АФГ «Агро» підлягає стягненню
заборгованість за договором поставки в
розмірі 683 062 грн., штраф у розмірі 100% від
вартості непоставленого товару в сумі
683 062 грн., а також пеня за порушення
строків сплати грошових сум кредитору
у розмірі 0,1% від суми основного боргу
за кожен день прострочення, що за
період з 26.05.2014 року по 14.10.2014 року
складає 75 654,29 грн. (а.с.27,30,36-37,67).

Крім того, 04 квітня 2014 року між АФГ
«Агро» та ПСП агрофірма «Лан» укладено
договір поставки № 03-04/04, відповідно до
умов якого останнє, як постачальник,
зобов'язалося поставити покупцеві
товар - фуражне зерно пшениці у
кількості 91 т загальною вартістю 118 300
грн. строком передачі товару продавцем
до 01 серпня 2014 року з умовою поставки
ПСП агрофірма «Лан», а покупець АФГ
«Агро» зобов'язалася прийняти товар і
сплатити за нього певну суму грошових
коштів (а.с.38).

04 квітня 2014 року між АФГ «Агро» та
ОСОБА_2, ОСОБА_1 було укладено договори
поруки, відповідно до яких останні, як
поручителі, зобов'язалися відповідати
перед кредитором за виконання
зобов'язань ПСП агрофірма «Лан», що
виникли з договору поставки № 03-04/04 від
04 квітня 2014 року (а.с.39-40).

На виконання умов договору позивачем
зобов'язання із оплати товару було
виконано у повному обсязі, рахунок № 3
від 04 квітня 2014 року за оплату
фуражного зерна пшениці на суму 118 300
грн. оплачено АФГ «Агро» платіжним
дорученням № 334 від 07 квітня 2014 року
(а.с.41-42).

Позивачем було виписано податкову
накладну № 11/2 від 07.04.2014 р. з посиланням
на договір поставки від 04.04.2014 р. №
03-03-04/04 із зазначенням суми поставки 118
300 грн. (а.с.43).

Враховуючи те, що ні ПСП агрофірма
«Лан» ні поручителі, у строки
встановлені договором своїх
зобов'язань не виконали, фуражне зерно
пшениці не поставили, отриманих коштів
від АФГ «Агро» не повернули, позивач
звернувся із претензією, в якій просив
ПСП агрофірма «Лан» та поручителів в
трьохденний термін з дня отримання
претензії сплатити позивачу всю
заборгованість, яка виникла, у зв'язку
із простроченням виконання
відповідачем зобов'язань за договором
поставки (а.с.47-48).

ПСП агрофірма «Лан» свої зобов'язання
не виконало та визнало даний факт,
повідомивши про це АФГ «Агро» (а.с.49).

У зв'язку із викладеним суд проходить
до висновку, що ПСП агрофірма «Лан» в
порушення умов укладеного договору
поставки та вимог чинного
законодавства не виконало прийняті на
себе зобов'язання та до теперішнього
часу товар - фуражне зерно пшениці у
кількості 91 т загальною вартістю 118 300
грн. покупцеві АФГ «Агро» у визначений
договором строк не поставило.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що неналежне виконання продавцем ПСП
агрофірма «Лан» зобов'язань за
договором поставки від 04 квітня 2014 року
підтверджене доказами, виходячи із
встановлених ст. 526 ЦК України
загальних умов виконання зобов'язання
і передбаченого ст. 629 ЦК України
принципу обов'язковості договору, з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як поручителів, які
несуть солідарну відповідальність з
боржником у разі невиконання умов
договору, на користь АФГ «Агро»
підлягає стягненню заборгованість за
договором поставки в розмірі 118 300 грн.,
штраф у розмірі 100% від вартості
непоставленого товару в сумі 118 300 грн.,
а також пеня за період з 04.04.2014 року по
14.10.2014 року, яка складає 22 950,20 грн.
(а.с.42,50-51,66).

Визнання відповідачами пред'явленого
позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, суд вважає доведеними
обґрунтування позову, а позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки позовні вимоги АФГ «Агро»
підлягають задоволенню, суд в порядку
ст. 88 ЦПК України має підстави для
стягнення з відповідачів на користь
позивача понесених останнім судових
витрат в сумі 3 654 грн., а саме, в межах
суми сплаченого судового збору при
пред'явленні позову до суду (а.с.1).

На підставі ст. ст. 526, 554, 629, 712 ЦК
України, керуючись ст. ст. 3, 7, 8, 10, 11, 130,
174, 213, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2 на користь
Асоціації фермерських господарств
«Агро» (р/р №2890 в ПАТ «Укрсоцбанк»
м. Київ, МФО банку 300023, ідентифікаційний
код за ) суму боргу за
договорами поставки, що складає 1 701 328, 49
грн. (один мільйон сімсот одна тисяча
триста двадцять вісім гривен сорок
дев'ять копійок), а також суму понесених
судових витрат в розмірі 3 654 грн. (три
тисячі шістсот п'ятдесят чотири
гривні).

Копію рішення направити сторонам.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
протягом 10 днів з моменту його
проголошення.

Суддя
підпис Д.О.
Каряка

З оригіналом згідно: суддя
Д.О.
Каряка

09.12.2014