У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Черненко В.А., Лесько А.О.,
Червинської М.Є.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом прокурора
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області в інтересах
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Дніпропетровської
державної районної адміністрації,
треті особи: управління
держземагентства у Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області,
садівниче товариство «Крона», про
скасування рішення та визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку за
касаційною скаргою заступника
прокурора Дніпропетровської області
на рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 27 лютого 2014 року та рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 5 травня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2012 року прокурор
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області звернувся
до суду в інтересах ОСОБА_4 з указаним
позовом, в якому просив скасувати
розпорядження голови
Дніпропетровської РДА від 29 вересня 2009
року, визнати недійсним державний акт
на право власності на землю, виданий
ОСОБА_5, на земельну ділянку № НОМЕР_1 у
садовому товаристві «Крона» (далі - СТ
«Крона»), площею 0,08 га, на території
Новоолександрівської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що
СТ «Крона» було створено у 1986 році
Інститутом технічної механіки НАН і
НКА України. ОСОБА_4 з 1986 року є членом
СТ «Крона» та користувачем земельної
ділянки № НОМЕР_2. У зв'язку з
розширенням території садівничого
товариства, за клопотанням
адміністрації Інституту та
профспілкового комітету, був отриманий
акт на землекористування на 6,0 га
(ділянка № НОМЕР_3). При розробці
генерального плану садівничого
товариства на зазначеній ділянці, вона
була поділена на ділянки площами по 6 та
8 соток. Земельна ділянка № НОМЕР_3
розподілялася по двом спискам на
засіданні профспілки Інституту. Так, в
першому списку було прийнято в члени
садівничого товариства 51 працівник з
виділенням їм нових ділянок, а у
другому - розподіл виділеної земельної
ділянки між НОМЕР_5 членом СТ «Крона»,
по 1/2 частині на новій території для
розширення вже існуючих у них ділянок
на першій території (ділянка № 1).
Відповідно до списку, прийнятих в члени
СТ «Крона» осіб, яким були виділені
ділянки на новій території під №
НОМЕР_4, значиться ОСОБА_4, який з 1992
року є користувачем земельної ділянки
№ НОМЕР_1 площею 0,04 га у СТ «Крона», за
користування якої він сплачував усі
необхідні платежі, у тому числі
членські внески. Зазначав, що ОСОБА_5, на
підставі розпорядження голови
Дніпропетровської
райдержадміністрації від 29 вересня 2009
року, отримала державний акт на право
власності на земельну ділянку № НОМЕР_1
у СТ «Крона» площею 0,08 га, при цьому
вона ніколи не була членом садівничого
товариства і спірна ділянка не
перебувала у її користуванні, що
підтверджується довідкою про членство
в СТ «Крона» від 15 березня 2012 року.
Вказував, що вищезазначене
розпорядження не відповідає фактичним
обставинам та суперечить
законодавству України.

Рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 27
лютого 2014 року у задоволенні позову
прокурора Дніпропетровського району
Дніпропетровської області в інтересах
ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 5 травня
2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову прокурора
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області в інтересах
ОСОБА_4 відмовлено з інших підстав.

У касаційній скарзі заступник
прокурора Дніпропетровської області,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить судові
рішення скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
та обґрунтованість судових рішень в
межах касаційного оскарження, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та ухвалюючи
нове рішення про відмову у задоволенні
позову, правильно встановив характер
спірних правовідносин сторін у справі
та застосував норми матеріального
права, які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням конкретних
обставин справи з дотриманням норм
процесуального права.

Зокрема, апеляційний суд дійшов
вірного висновку про те, що ОСОБА_5
отримала земельну ділянку № НОМЕР_1
площею 0,08 га за рахунок земель
обслуговуючого кооперативу «Садове
товариство «Крона», членом якого вона є
з квітня 2009 року. Крім того, вірно
зазначив про те, що суд першої
інстанції не уточнив позицію позивача
щодо залучення стороною у справі
ОСОБА_6 та обслуговуючого кооперативу
СТ «Крона», не з'ясував, чи є відповідач
належним та фактичні обставини, не
встановив характер правовідносин між
сторонами, не надав роз'яснень
відповідно до вимог закону та зробив
передчасні висновки.

Доводи касаційної скарги та зміст
рішення суду першої інстанції не дають
підстав для висновку про те, що судом
при розгляді справи були допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами
для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора
Дніпропетровської області відхилити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 5 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

А.О. Лесько

М.Є. Червинська