У х в а л а

іменем україни

17 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.

суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_1, третя особа - служба у справах
дітей Кам'янка-Бузької
райдержадміністрації, про звернення
стягнення та виселення, зустрічним
позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк», третя особа -
приватний нотаріус Кам'янка-Бузького
районного нотаріального округу ОСОБА_2,
про визнання договору іпотеки
припиненим, за касаційною скаргою
ОСОБА_3, який діє від імені публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк», на рішення
Кам'янка-Бузького районного суду
Львівської області від 26 грудня 2013 року
та рішення апеляційного суду
Львівської області від 4 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
указаним позовом. Зазначало, що 26
червня 2008 року між сторонами укладено
кредитний договір, за умовами якого
відповідач отримала кредит у розмірі 20
151,68 дол. США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 15 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 26 червня 2028 року. На
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором було укладено
договір іпотеки, згідно якого
відповідач передала в іпотеку нерухоме
майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1. У
зв'язку з тим що ОСОБА_4 зобов'язання за
кредитним договором не виконує,
просило задовольнити позов.

ОСОБА_1 звернулася до суду із
зустрічним позовом. Зазначала, що
предметом укладеного між нею та ПАТ КБ
«ПриватБанк» 26 червня 2008 року
договору іпотеки квартири, відповідно
до п. 1, є надання нею в іпотеку
нерухомого майна, а саме: квартири
АДРЕСА_1. 21 грудня 2010 року кредит був
повністю погашений, в тому числі
відсотки, що підтверджується випискою
по кредиту від 14 листопада 2012 року №
320254. Однак відповідач не виконує своїх
зобов'язань по договору іпотеки та
відмовляється надати контрольні цифри
для зняття заборони, мотивуючи це
заборгованістю. Посилаючись на
наведене, просила задовольнити
зустрічний позов.

Рішенням Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 26 грудня
2013 року у задоволенні позовів
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 4 липня 2014 року рішення суду
першої інстанції в частині відмови у
задоволенні зустрічного позову
скасовано і ухвалено нове рішення про
його задоволення. Визнано договір
іпотеки квартири АДРЕСА_1 від 26 червня
2008 року припиненим. Вирішено питання
про стягнення судових витрат. У іншій
частині рішення суду залишено без змін.

ОСОБА_3, який діє від імені ПАТ КБ
«ПриватБанк», звернувся до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із касаційною скаргою, в якій
просить скасувати оскаржувані рішення,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, передати справу
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи скарги про неправильне
застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення судових рішень без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3, який діє від
імені публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк», відхилити.

Рішення Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 26 грудня 2013
року та рішення апеляційного суду
Львівської області від 4 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Наумчук Судді:Т.Л.
Ізмайлова Г.І. Мостова