Єдиний унікальний номер 341/1826/14-ц
Номер провадження 2/341/731/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року Галицький районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гаполяка
Т.В.

секретарів Томин Л.В.,
Цимбалістої О.В.

в м. Галичі, в залі суду, у відкритому
судовому засіданні розглянувши
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Галицького
районного суду Івано-Франківської
області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
та просить суд стягнути з відповідачів
на його користь 1 650 грн. завданої
матеріальної шкоди та 10 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди. В
обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що 04 серпня 2014 року
між ним та відповідачами виник
конфлікт. В ході конфлікту відповідач
ОСОБА_2 відром нанесла удари його
корові, яку він поганяв на пасовище
громадською дорогою попри подвір'я
відповідачів. Відповідачем ОСОБА_3
нанесено йому удари, внаслідок чого
йому спричинено тілесні ушкодження та
заподіяно фізичний біль. Внаслідок
ударів корова втратила теля, відтак
йому завдано матеріальну шкоди, яку
визначає в розмірі 1650 грн., з яких 1500
грн. - вартість втраченого теляти та 150
грн. - вартість послуг по запліднення
корови. Також внаслідок знищення його
майна, завдання тілесних ушкоджень та
фізичного болю завдану моральну шкоду,
яку він оцінює в розмірі 10 000 грн.
Зазначив, що між ним та відповідачами
наявні неприязні відносини, оскільки в
2003 році ОСОБА_2 заподіяла тілесні
ушкодження його дружині і з такої на
користь його дружини стягнуто моральну
шкоду.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав, просив такий задовольнити.
Надав пояснення, аналогічні викладеним
в позовній заяві. Додатково пояснив, що
через похилий вік та вечірній час не
звертався до медичного закладу за
медичною допомогою після побиття
ОСОБА_3 Теля корова втратила за
декілька днів після конфлікту під час
випасання. На даний час корова не
здатна до запліднення, відтак ним
здійснюється лікування такої. Також
зазначив, що відповідачем ОСОБА_2
вчинено наклеп на нього про заподіяння
їй тілесних ушкоджень. ОСОБА_2 він не
бив, висновки проведеної
судово-медичної експертизи є
надуманими, такими що не відповідають
дійсним обставинам, оскільки ОСОБА_2 є
цілком здоровою, кримінальне
провадження розслідуване за заявою
ОСОБА_2 про її побиття є сфабриковане та
його не стосується, оскільки
обвинувачується зовсім інша особа -
ОСОБА_1, а його прізвище ОСОБА_6.

Відповідач ОСОБА_2 позов заперечила.
Пояснила, що обставини викладені в
позовній заяві ОСОБА_1 є надуманим,
оскільки 04 серпня 2014 року не було
жодного конфлікту між ними. Конфлік між
ними мав місце 07 серпня 2014 року на її
подвір'ї в с. Залуква, Галицького р-ну,
Івано-Франківської обл. Цього дня
ввечері до неї зателефонував чоловік
ОСОБА_3 та попросив відкрити ворота,
оскільки він повертається додому. Вона
відкрила ворота та повернулась в
будинок. Через вікно побачила, що на
подвір'я зайшла одна корова ОСОБА_1 та
топче квіти в квітнику. Друга була на
дорозі. Вона вийшовши з будинку взяла
віник та почала наганяти корову. На
подвір'я зайшов ОСОБА_7, який мав косу.
Між ними виник конфлікт в ході якого
ОСОБА_1 наніс їй удари рукою по тілу та
мав намір заподіяти удар косою, однак
цьому перешкодив чоловік ОСОБА_3, який
повернувся додому. Після цього
забравши корову ОСОБА_1 пішов. На
наступний день вона звернулась в
Галицький РВ УМВС України з заявою
приватного обвинувачення, проходила
курс лікування в Галицькій ЦРЛ. Корові
удари вона не наносила.

Відповідач ОСОБА_3 позов заперечив.
Пояснив, що обставини викладені в
позовній заяві ОСОБА_1 є надуманим,
оскільки 04 серпня 2014 року не було
жодного конфлікту між ними. Конфлік між
ними мав місце 07 серпня 2014 року.
Повернувшись додому побачив, він на
своєму подвір'ї в с. Залуква, Галицького
р-ну, Івано-Франківської обл. Побачив як
ОСОБА_1 наносить удари по тілу його
дружині ОСОБА_2 та замахнувся нанести
удар наявною в нього косою, однак він
перешкодив, схопивши косу рукою. Після
цього ОСОБА_1 забрав корову та залишив
подвір'я. ОСОБА_1 він ударів не наносив.

Представник відповідачів адвокат
ОСОБА_8 позов заперечив, просив в
задоволенні такого відмовити.

Допитаний як свідок ОСОБА_9 в суді
пояснив, що він працює на посаді
слідчого Галицького РВ УМВС України в
Івано-Франківській обл. і ним
здійснюється досудове розслідування
кримінального провадження у формі
приватного обвинувачення за заявою
ОСОБА_2 про обвинувачення ОСОБА_6 у
заподіянні їй тілесних ушкоджень.

Допитана як свідок ОСОБА_10 пояснила, що
вона працює судово-медичним експертом
і нею проводилась судово-медична
експертиза тяжкості тілесних
ушкоджень ОСОБА_2 За результатами такої
складено висновок. При проведенні
експертизи брались до уваги первинні
медичні документи, результати
обстеження ОСОБА_2 Вона як експерт може
дати відповіді на питання щодо
тяжкості тілесних ушкоджень, давність
таких, механізм утворення. Відповідь на
питання хто саме заподіяв тілесні
ушкодження вона надати не може і це
питання слідства.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідачів, їх представника, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
встановлює наступні факти, події та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 22 ЦК України,
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: втрати, яких особа зазнала
у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Для відшкодування шкоди за правилами
ст. 1166 ЦК України, необхідно довести
такі факти:

- неправомірність поведінки особи;

- наявність шкоди;

- причинний зв'язок між
протиправною поведінкою та шкодою, що є
обов'язковою умовою відповідальності
та виражається в тому, що шкода має
виступати об'єктивним наслідком
поведінки завдавача шкоди;

- вина завдавача шкоди, за
виключенням випадків, коли в силу
прямої вказівки закону обов'язок
відшкодування завданої шкоди
покладається на відповідальну особу
незалежно від вини.

Наявність всіх вищезазначених умов є
обов'язковим для прийняття судом
рішення про відшкодування завданої
шкоди.

Суб'єктом відшкодування шкоди
відповідно до коментованої статті є
особа, яка її завдала.

Положення статті 1166 ЦК України,
визначають принцип вини заподіювача
шкоди, однак наявність факту
заподіяння шкоди, наявність факту
неправомірної поведінки завдавача
шкоди, причинно наслідковий зв'язок між
діями та наслідками повинен бути
доведений.

Компенсація моральної шкоди
здійснюється за наявності всіх
загальних умов відповідальності за
завдання шкоди, а саме: протиправної
поведінки, моральної шкоди, причинного
зв'язку між протиправною поведінкою та
завданою моральною шкодою та вини
заподіювача шкоди.

Позивачем не доведено факту заподіяння
шкоди (матеріальної чи моральної),
наявність факту неправомірної
поведінки відповідачів, а саме не
доведено ті обставини, на які він
посилається як на підставу своїх вимог,
відтак в позові слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України,
ст. ст. 10, 11, 58, 60, 62, 63, 64, 212-215, 294 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Рішення підлягає оскарженню.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:Т. В. Гаполяк