У х в а л а

17 листопада 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Ткачука О.С.

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,
Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 червня 2014 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про
стягнення вартості безпідставно
набутого майна,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом про стягнення вартості
безпідставно набутого майна,
посилаючись на те, що 30 березня 2002 року
між нею та ОСОБА_4 укладено та
нотаріально посвідчено угоду про
завдаток, за умовами якої позивач
передала ОСОБА_5 завдаток у розмірі 2 500
грн в рахунок належних з неї 3 750 грн по
договору купівлі-продажу житлового
будинку АДРЕСА_1. Одержавши завдаток,
ОСОБА_5 зобов'язався оформити договір
купівлі-продажу вказаного будинку до 1
вересня 2002 року. Разом з тим, договір
купівлі-продажу будинку не оформив. У
2005 році ОСОБА_5 помер. У 2011 році, під час
розгляду іншої цивільної справи,
позивач дізналась, що власником Ѕ
частини спірного будинку є ОСОБА_2

З 23 квітня 2002 року позивач
зареєстрована у спірному будинку і
фактично проживає у ньому на даний час,
за час проживання здійснила ряд
невід'ємних поліпшень у зв'язку із чим
просила стягнути з відповідача Ѕ
частину вартості цих поліпшень в сумі 45
000 грн.

Рішенням Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 26 березня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської
області від 28 травня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 червня 2014 року
ОСОБА_1 відмовлено у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою на вказані рішення судів
першої та апеляційної інстанцій з
підстав, передбачених п. 5 ч. 4 ст. 328
ЦПК України.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_1 про перегляд даного рішення
суду касаційної інстанції в порядку,
визначеному главою 3 розділу 5 ЦПК
України.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1
посилається на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, зокрема ст.ст. 1212,
1213 ЦК України, що в свою чергу, потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Дослідивши подані заявником
матеріали колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

В обґрунтування своєї позиції щодо
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 червня 2014 року, про перегляд
якої ставиться питання, та ухвалу
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 квітня 2014 року у справі за
позовом про стягнення вартості
безпідставно набутого майна, за
зустрічним позовом про зобов'язання
привести будинок у попередній стан.

Зі змісту поданої копії рішення суду
касаційної інстанції, на яке
посилається заявник в обґрунтування
заяви не вбачається наявність
неоднакового застосування судом норм
матеріального права у правовідносинах,
подібних, вирішеним у даній цивільній
справі.

Під подібними правовідносинами слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин з метою з`ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

В даному випадку, зі змісту
зазначеного вище рішення, не
вбачається тотожність підстав позову
та фактичних обставин, встановлених
судом у іншій справі, ніж встановлені у
даному спорі.

Враховуючи наведене, у допуску справи
до провадження Верховного Суду України
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 354, 355, 356, 360 ЦПК
України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про
стягнення вартості безпідставно
набутого майна, за заявою ОСОБА_1 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 червня 2014 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачуксудді В.С.
Висоцька М.К. Гримич О.В. Умнова
І.М. Фаловська