Справа № 2-1047/11
Провадження № 6/177/417/14
У Х В А Л А

Іменем України

04.12.2014 Криворізький районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Приміч Г. І.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у судовому засіданні в м.
Кривому Розі подання державного
виконавця відділу ДВС Криворізького
РУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_1
про тимчасове обмеження боржника
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
до виконання його аліментних
зобов’язань на користь ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

04.12.2014 року державний виконавець
відділу ДВС Криворізького РУЮ
Дніпропетровської області ОСОБА_1
звернулася до суду з поданням про
тимчасове обмеження особи (боржника)
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за
межі України до моменту фактичного
виконання ним аліментних зобов’язань,
згідно рішення Криворізького
районного суду Дніпропетровської
області від 10.10.2011 року, про стягнення
аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у
розмірі 1/4 частини від усіх видів його
доходів, але не менш ніж 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку на утримання
малолітньої дитини – сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування подання вказувала, на
те що на виконанні у державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Криворізького
районного управління юстиції
Дніпропетровської області,
знаходиться виконавче провадження № 903
по примусовому виконанню виконавчого
листа № 2-1047 від 10.10.2011 року, виданого
Криворізьким районним судом
Дніпропетровської області про
стягнення аліментів з ОСОБА_2
Виконавче провадження відкрито 13.01.2014
року.

Боржник є громадянином України,
добровільно рішення суду не виконує,
кошти на утримання дитини не сплачує.
Факт несплати коштів підтверджується
матеріалами виконавчого провадження, а
саме: довідкою-розрахунком про
заборгованість за несплату аліментів,
дохід з якого можна провести утримання
не отримує.

Заборгованість по сплаті аліментів
згідно складеного розрахунку станом на
01.12.2014 року, становить 8309,79 грн.

Боржник неодноразово викликався до
відділу ДВС для сплати заборгованості
попереджався про кримінальну
відповідальність за ст. 164 КК України,
але заходи, щодо відшкодування
заборгованості не вживає, що свідчить
про те, що боржник ухиляється від
сплати аліментів.

В результаті вжитих заходів
встановлено відсутність майна, на яке
можна звернути стягнення органами
державної виконавчої служби.

Державний виконавець Озімок Т.А. до
початку розгляду справи надала до суду
заяву, в якій підтримала подання у
повному обсязі та просила його
задовольнити, також просила розглянути
справу за її відсутності.

Розгляд даного подання, відповідно до
ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, здійснюється
негайно, без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб
за участю державного виконавця.

В зв’язку з тим, що сторони правом на
участь в судовому засіданні не
скористалися, відповідно до ч. 2 ст. 197
ЦПК України, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Розглянувши вказане подання,
дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що подання
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до п. 2 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в’їзду
в Україну громадян України»
передбачено, як підставу для
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон, наявність невиконаних
зобов’язань, але лише до моменту
виконання зобов’язань, або
розв’язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення
зобов’язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України.

Відповідно до ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим

Законом заходів для примусового
виконання рішень, неупереджено,

своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст. 74 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
заборгованості по аліментам понад 3
місяці може бути звернено стягнення на
майно боржника, а відповідно до ч.10
вказаної статті Закону – за наявності
заборгованості по аліментам у розмірі,
що сукупно перевищує суму відповідних
платежів за 6 місяців, державний
виконавець звертається до
правоохоронних органів.

Пунктом 18 частини 3 ст. 11 ЗУ «Про
виконавче провадження», встановлено,
що державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов’язань, покладених на
нього рішенням звертатись до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника – фізичної особи
або керівника боржника – юридичної
особи за межі України, - до виконання
зобов’язань за рішенням.

В рішенні Європейського Суду з прав
людини у справі Півень проти України,
яке є джерелом права в Україні, суд
дійшов висновку, що відповідно до
українського законодавства саме на
державній виконавчій службі лежить
обов’язок належно, у повному обсязі і
без затримок виконувати рішення суду,
що передбачає вжиття всіх необхідних
заходів, які передбачені законом і
повинні привести до виконання рішення.

З пояснювальної записки ОСОБА_2, від
11.02.2014 року, вбачається, що він не
відмовляється сплачувати аліменти і
зобов’язується сплачувати борг
кожного місяці, але в супереч цьому, як
вбачається з розрахунку
заборгованості ОСОБА_2, складеного за
виконавчим листом № 2-1047 від 10.10.2011 року
про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини
доходу, загальна сума заборгованості
зі сплати аліментів станом на 01.12.2014
року склала 8309,79 грн., з яких боржник
жодного разу нічого не сплатив.

Як видно з матеріалів подання,
державний виконавець вживала заходів
щодо погашення боргу боржником, а саме
на виконання виконавчих дій надано
інформаційні довідки з ДАІ, реєстру
прав власності на нерухоме майно від
27.01.2014 року, з Державного ощадного
банку від 06.02.2014 року, з Пенсійного
фонду України від 04.02.2014 року,
Центрально-Міського районного відділу
від 04.11.2014 року, з яких вбачається, що
транспортні засоби, нерухоме майно,
рахунки в банку у боржника відсутні, на
обліку в Пенсійному фонді України не
перебуває, закордонний паспорт не
отримував.

Як вбачається з акту державного
виконавця від 08 червня 2014 року,
складеного в присутності понятих, було
встановлено, що майно яке б належало
боржнику на праві приватної власності
на яке можливо звернути стягнення
відсутнє.

З попередження державного виконавця
від 10.07.2014 року, вбачається, що ОСОБА_2
було 10.07.2014 року надіслано повідомлення
про необхідність сплати суми боргу, яке
боржник особисто отримав 07.08.2014 року, що
підтверджується його особистим
підписом у поштовому повідомленні, але
ніяк на нього не відреагував. Також
аналогічне попередження державного
виконавця було надіслано боржникові
03.11.2014 року.

На підставі викладеного та керуючись п.
2 ст. 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в’їзду в Україну
громадян України», Законом України
«Про виконавче провадження», ст. 377-1
ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити подання державного
виконавця відділу ДВС Криворізького
РУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_1
про тимчасове обмеження боржника
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
до виконання його аліментних
зобов’язань на користь ОСОБА_3 у
розмірі 1/4 частини від усіх видів його
доходів, але не менш ніж 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку на утримання
малолітньої дитини – сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3

Тимчасово обмежити громадянина
України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, у
праві виїзду за межі України до моменту
фактичного виконання зобов’язань,
згідно рішення Криворізького
районного суду Дніпропетровської
області від 10.10.2011 року про стягнення
аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у
розмірі 1/4 частини від усіх видів його
доходів, але не менш ніж 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку на утримання
малолітньої дитини – сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 5 (п’яти) днів з дня її
отримання.

Суддя:

ОСОБА_5