АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Головуючий у 1-й інстанції - Макаренко
Доповідач - Пікуль А.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
Пікуль А.А.

суддів
Невідомої Т.О.

СоколовоїВ.В.

при секретарі
Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Мухи Павла
Валерійовича в інтересах Товариства з
обмеженою відповідальністю "Вердикт
Фінанс" на рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 23 вересня 2014
року у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Вердикт
Фінанс" до ОСОБА_4 про звернення
стягнення на предмет застави шляхом
його продажу від імені боржника,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 23 вересня 2014
року задоволено частково позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вердикт Фінанс" до
ОСОБА_4 про звернення стягнення на
предмет застави шляхом його продажу
від імені боржника.

Суд в рахунок погашення заборгованості
за договором про надання споживчого
кредиту та заставу транспортного
засобу №0 від 9 лютого 2007 року
звернув стягнення на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вердикт Фінанс" на
предмет застави - автомобіль Chevrolet Aveo,
номер кузова НОМЕР_1, рік випуску 2007,
державний номерний знак НОМЕР_2, який
належить ОСОБА_4 на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу
транспортного засобу №214141-115 від 2
лютого 2007 року, що підтверджується
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3 від 7
лютого 2007 року, виданого УДАІ ГУ МВС
України у м. Києві, шляхом продажу
вказаного автомобіля та укладенні від
імені ОСОБА_4 з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вердикт Фінанс"
договору купівлі-продажу з іншою
особою покупцем (в особі
уповноваженого представника ТОВ
"Вердикт Фінанс").

Суд надав (визнав) право ТОВ "Вердикт
Фінанс" (в особі його уповноваженого
представника) підписувати від імені
ОСОБА_4 договір купівлі-продажу
вказаного автомобіля під час його
укладання з іншою особою покупцем, а
також право вчиняти від імені ОСОБА_4
усі дії, необхідні для зняття вказаного
автомобіля з обліку за місцем
звернення у одному із Центрів надання
послуг, пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів, в тому числі
повноваження на звернення із письмовою
заявою про зняття з обліку, на
звернення із письмовою заявою на
видачу нового свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
замість втраченого або викраденого, на
отримання акту огляду вказаного
автомобіля, на отримання нового
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, на підпис
зазначених заяв, на пред'явлення
вказаного автомобіля для огляду.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог (про витребування у відповідача
та передання у володіння позивачу:
автомобіля; комплекту ключів від
зазначеного транспортного засобу;
свідоцтва про реєстрацію вказаного
транспортного засобу; номерних знаків)
суд відмовив.

Не погодившись з рішенням суду в
частині відмови у задоволенні позовної
вимоги про витребування у відповідача
та передання у володіння позивачу:
автомобіля; комплекту ключів від
зазначеного транспортного засобу;
свідоцтва про реєстрацію вказаного
транспортного засобу; номерних знаків,
ТОВ "Вердикт Фінанс" через свого
представника МухуП.В. подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до постановлення
незаконного та необґрунтованого
рішення, просить рішення суду змінити
не передаючи справи на новий розгляд,
задовольнивши позовні вимоги ТОВ
"Вердикт Фінанс" у повному обсязі. (а.с.
126-133).

Рішення суду в частині задоволення
позовних вимог ТОВ "Вердикт Фінанс" у
апеляційному порядку не оскаржується,
а тому у цій частині не перевіряється.

Судові повістки та телеграфне
повідомлення, направлені судом ОСОБА_4
за місцем його реєстрації (а.с.31),
повернулися без вручення, що,
враховуючи відсутність заяви ОСОБА_4.
про зміну місця проживання та
положення ч.1 ст. 77 ЦПК, також є належним
повідомленням указаної особи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А.,
пояснення представника позивача,
Загуменної А.В., яка підтримала подану
апеляційну скаргу та просила суд її
задовольнити, з'ясувавши обставини
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія приходить
до висновку про те, що апеляційну
скаргу слід задовольнити з таких
підстав.

При ухваленні рішення суд першої
інстанції вважав встановленими
наступні обставини.

9 лютого 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк»
(найменування змінене на ПАТ
«Укрсиббанк»; правонаступником за
договором факторингу є ТОВ «Вердикт
Фінанс») та ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір №0, згідно з
яким АКІБ «Укрсиббанк» надав кредит
ОСОБА_4 в розмірі 17 518 доларів США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 16,50% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 09 лютого
2014 року.

Позивач зобов'язання за кредитним
договором №0 від 9 лютого 2007 року
перед відповідачем виконав в повному
обсязі, а саме надав кредитні кошти у
розмірі 17 518 доларів США, що
підтверджується відповідними та
наявними в матеріалах справи
квитанціями та заявою відповідача на
видачу вказаних коштів.

Відповідно до п. 1.2.2. кредитного
договору позичальник зобов'язується
повернути суму кредиту та сплатити
проценти, комісії штрафи та інші
платежі згідно умов договору на
рахунок 315 в АКІБ «Укрсиббанк».

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору
у забезпечення виконання в повному
обсязі усіх грошових зобов'язань
позичальник передає в заставу, а банк
приймає наступне рухоме майно, а саме
транспортний засіб автомобіль марки
CHEVROLET, модель: Aveo, рік випуску 2007, тип: ТЗ:
Легковий седан, № кузова/шасі: НОМЕР_1,
реєстраційний номер: НОМЕР_2, що
належить на праві власності ОСОБА_4

На виконання умов договору позивач
надіслав 1 липня 2013 року відповідачу
повідомлення №9075308_01.07.2013 про порушення
забезпеченого обтяженням зобов'язання,
яке виконано відповідачем так і не
було.

За встановлених обставин суд першої
інстанції дійшов висновку про
наявність правових підстав для
задоволення позовної заяви в частині
звернення стягнення на предмет
застави, а також визначення способу
реалізації предмету заставити.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог про витребування у відповідача
та передання у володіння позивачу:
автомобіля; комплекту ключів від
зазначеного транспортного засобу;
свідоцтва про реєстрацію вказаного
транспортного засобу; номерних знаків,
районний суд вважав їх передчасними,
оскільки норма Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", на яку
посилається позивач, передбачає такі
дії по вилученню лише у разі
невиконання боржником вимоги щодо
передачі предмета застави в порядку
виконання звернення стягнення на
майно, яким той фактично володіє.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що висновки районного суду щодо
відсутності правових підстав для
задоволення позовних вимог про
витребування у відповідача та
передання у володіння позивачу:
автомобіля; комплекту ключів від
зазначеного транспортного засобу;
свідоцтва про реєстрацію вказаного
транспортного засобу; номерних знаків,
не відповідають фактичним обставинам
справи та положенням матеріального
закону. Судом невірно застосовані до
спірних правовідносин положення
Закону України "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень"
(далі - Закон).

Указані обставини, ураховуючи
положення ст. 309 ЦПК України, дають суду
апеляційної інстанції для скасування
рішення в частині вирішення позовних
вимог про витребування у відповідача
та передання у володіння позивачу:
автомобіля; комплекту ключів від
зазначеного транспортного засобу;
свідоцтва про реєстрацію вказаного
транспортного засобу; номерних знаків,
та ухвалення нового рішення про
задоволення цієї частини позову
виходячи з наступного.

За правилом п.2 ч.1 ст. 26 Закону обтяжувач
має право на власний розсуд обрати у
якості одного можливих позасудових
способів звернення стягнення на
предмет забезпечувального обтяження
продаж обтяжувачем предмета
забезпечувального обтяження шляхом
укладення договору купівлі-продажу з
іншою особою-покупцем або на публічних
торгах.

Обтяжував, який має намір звернути
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження в
позасудовому порядку, зобов'язаний
надіслати боржнику та іншим
обтяжувачам, на користь яких
встановлено зареєстроване обтяження,
письмове повідомлення про порушення
забезпеченого обтяженням зобов'язання.
Повідомлення серед іншого повинно
містити вимогу до боржника виконати
порушене зобов'язання або передати
предмет забезпечувального обтяження у
володіння обтяжувачу протягом 30 днів з
моменту реєстрації в Державному
реєстрі відомостей про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження (ст. 27
Закону).

Якщо протягом 30 днів з моменту
реєстрації в Державному реєстрі
відомостей про звернення стягнення на
предмет забезпечувального обтяження
зобов'язання боржника, виконання якого
забезпечене обтяженням, залишається
невиконаним і в разі якщо предмет
забезпечувального обтяження
знаходиться у володінні боржника,
останній зобов'язаний на вимогу
обтяжувача негайно передати предмет
обтяження володіння обтяжувавча. Якщо
боржник, у володінні якого знаходиться
предмет забезпечувального обтяження,
не виконує обов'язок щодо передачі
предмета забезпечувального обтяження
у володіння обтяжувача, звернення
стягнення здійснюється на підставі
рішення суду (ст. 28 Закону).

У даному конкретному випадку з
матеріалів справи вбачається, що 1
липня 2013 року ОСОБА_4 була направлена
вимога сплатити всю суму
заборгованості достроково разом зі
сплатою процентів та штрафних санкцій
на користь нового кредитора ТОВ
«Вердикт Фінанс» або у порядку Закону
України "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень"
передати предмет застави у володіння
ТОВ «Вердикт Фінанс» разом із
комплектом ключів від автомобіля,
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу, оформити на
представника ТОВ «Вердикт Фінанс»
довіреність із наданням усіх
необхідних для зняття ТЗ з обліку
повноважень для подальшої реалізації.

Доказів того, що ОСОБА_4 виконав вимогу
ТОВ «Вердикт Фінанс» про передачу
предмета застави, суду не надано.

В цій частині представник позивача
пояснив, що сума заборгованості не
сплачена, вимога обтяжувала про
передачу предмета застави разом із
приналежностями до нього та
документами не виконана.

Ураховуючи вищенаведені положення
Закону стосовно вказаних обставин
даної справи, суд приходить до висновку
про наявність правових підстав для
задоволення позовних вимог ТОВ
«Вердикт Фінанс» про витребування у
відповідача та передання у володіння
позивачу: автомобіля; комплекту ключів
від зазначеного транспортного засобу;
свідоцтва про реєстрацію вказаного
транспортного засобу; номерних знаків.

Керуючись ст.303, 307-309, 313-316 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Мухи Павла
Валерійовича в інтересах Товариства з
обмеженою відповідальністю "Вердикт
Фінанс" задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 23 вересня 2014 року в частині
вирішення позовних вимог про
витребування у відповідача та
передання у володіння позивачу:
автомобіля; комплекту ключів від
зазначеного транспортного засобу;
свідоцтва про реєстрацію вказаного
транспортного засобу; номерних знаків,
скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення про
задоволення заявленого позову.

Витребувати у ОСОБА_4 та передати у
володіння Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вердикт Фінанс"
транспортний засіб: CHEVROLET, модель: Aveo,
рік випуску 2007, тип: ТЗ: Легковий седан,
№ кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний
номер: НОМЕР_2, разом з комплектом
ключів від цього транспортного засобу,
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу та номерними
знаками.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А.
Пікуль

Судді: Т.О.
Невідома

В.В.
Соколова