У Х В А Л А

Іменем України

31.10.2014 року Франківський районний суд
м.Львова в складі:

Головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Гимон І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_1 на
постанову старшого державного
виконавця Франківського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в порядку ст. 383 ЦПК України,
оскаржив до суду постанову державного
виконавця Франківського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Дудар В.О. від 17.04.2014р. про
накладення арешту на все належне йому
майно. Свої доводи мотивує тим, що
згідно судового наказу № 465/1987/13-ц від
06.03.2013р. виданого Франківським районним
судом м.Львова зобов'язаний сплачувати
на користь ЛКП «Магістральне»
заборгованість за житлово-комунальні
послуги в сумі 13 123,64 грн. Вважає, що
постанова державного виконавця є
незаконною та підлягає скасуванню,
оскільки при винесенні вищезгаданої
постанови державний виконавець
зобов'язаний був встановити строк
вилучення майна та подальшої його
реалізації, чого зроблено не було.
Окрім цього, накладаючи арешт на
квартиру державний виконавець
попередньо не надав йому можливість
визначити на яке майно необхідно в
першу чергу звертати стягнення.

В судове засідання скаржник та
державний виконавець Франківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції не з'явились, не повідомили про
причини неявки, хоча належно
повідомлені про час та місце слухання
справи, наслідки неявки. Суд вважає за
можливе справу слухати у їх
відсутності.

Перевіривши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
скарги слід відмовити, виходячи із
наступного.

Згідно ст. 383 ЦПК України учасники
виконавчого провадження та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до суду із
скаргою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавоїслужби під час
виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Як встановлено в судовому засіданні, у
Франківському відділі Державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції перебуває
виконавче провадження ВП № 42597425 за
судовим наказом Франківського
районного суду м. Львова № 2н/465/261/13
виданим 07.05.2013 р. про стягнення з ОСОБА_1
на користь ЛКП «Магістральне» 13 123,64
грн. боргу та 114,70 грн. судового збору.

Відповідно до ст.25 ч.2 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець вправі одночасно з
винесенням постанови про відкриття
виконавчого провадження винести
постанову і про арешт майна боржника.

17.04.2014р. постановою старшого державного
виконавця Франківського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції на все належне ОСОБА_1 майно
накладено арешт та оголошено заборону
на його відчуження.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України
«Про виконавчне провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст.27 ч.1 Закону України «Про
виконавчне провадження» у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Ч.1, 2 ст.57 Закону України «Про
виконавчне провадження» передбачено,
що арешт майна боржника
застосовується для забезпечення
реального виконання рішення. Арешт на
майно боржника може накладатися
державним виконавцем шляхом винесення
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

Аналіз вищенаведених норм Закону
України «Про виконавче провадження» в
сукупності з дослідженими судом
матеріалами виконавчого провадження
по якому подано скаргу дає підстави
суду дійти висновку, що процесуальних
порушень при виконанні судового
наказу № 465/1987/13-ц від виданого
Франківським районним судом м. Львова
допущено не було, оскаржувана
постанова є законною, винесеною на
підставі Закону України "Про виконавче
провадження".

Посилання скаржника на протиправність
дій суб'єктів оскарження є надуманими
і такими, що не ґрунтуються на вимогах
чинного законодавства.

Керуючись ст. ст.383-389 ЦПК України, на
підставі Закону України «Про
виконавче провадження» , суд ,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на
постанову старшого державного
виконавця Франківського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя С. М. Дзеньдзюра