СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/6580/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2014 року Самарський районній
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Румянцева О.П.

при секретарі
Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики. В обґрунтування
своїх позовних вимог позивач
посилається на те, що ОСОБА_2 звернулась
до нього в лютому 2012 року надати їй у
борг суму у розмірі 55500 грн. 03.03.2012 року
між сторонами було укладено договір,
відповідно до якого відповідач
зобов'язувалась повернути кошти у
строк до 03.08.2013 року, крім цього
відповідачкою було надано відповідну
розписку. Через три місяці відповідач
повторно звернулась до позивача та
просила надати у борг суму у розмірі 28000
грн. 25.06.2012 року між сторонами було
укладено договір, відповідно до якого
відповідач зобов'язувалась повернути
борг у строк до 25.06.2013 року і також
надала відповідну розписку. Усього
відповідачка має повернути суму у
розмірі 83500 грн. в період з 25.06.2013 року по
03.08.2013 року. Відповідач в обумовлений
строк борг не повернула, відповідні
прохання позивача ігнорує. Позивач
просить суд увалити рішення яким
стягнути з відповідача суму боргу у
розмірі 83500 грн., проценти індексу
інфляції - 10326 грн., 3% річних - 2752,60 грн., а
всього 96578,60 грн., а також витрати по
справі у розмірі 965,79 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явилася, надіслала на
адресу суду заяву, в якій позовні
вимоги підтримала в повному обсязі та
просила розглянути справу за її
відсутності.

Відповідач в судове засідання на
слухання по справі не з'явилася, про час
та місце розгляду справи повідомлялася
належним чином, причини неявки суду не
відомі, у зв'язку з чим суд вважає
можливим розглянути справу у
відсутність відповідача згідно
положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за
правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК
України та винести по справі заочне
рішення.

Беручи до уваги письмові пояснення
позивача, дослідивши письмові
матеріали справи в їх сукупності, суд
приходить до висновку про необхідність
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено,
що 03 березня 2012 року між позивачем
ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було
укладено договір позики, відповідно до
якого відповідач отримала суму у
розмірі 55500 грн. та зобов'язувалась її
повернути у строк до 03.08.2013 року, крім
того відповідачем було написано
відповідну розписку (а.с. 6, 8).

25 червня 2012 року між позивачем ОСОБА_1
та відповідачем ОСОБА_2 було укладено
договір позики, відповідно до якого
відповідач отримала суму у розмірі 28000
грн. та зобов'язувалась її повернути у
строк до 25.08.2013 року, крім того
відповідачем було написано відповідну
розписку (а.с. 7, 9).

В силу п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема є договори й інші
правочини.

Змістом ст.1047 ЦК України встановлено,
що на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

У відповідності до ч.1 ст.530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України
встановлено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

У відповідності до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

В силу ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконанням ним грошового
зобов'язання.

Так, в обумовлений строк відповідачем
не було повернуто борг у загальному
розмірі 83500 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника відсотків від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором чи законом. Якщо договором не
встановлений розмір відсотків, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки НБУ.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три відсотки річних від
прострочено суми, якщо інший розмір
відсотків не встановлений договором чи
законом.

Таким чином, розрахунок 3% річних
розраховується за формулою Х= С*3*Д/100, що
за двома договорами в цифровому
значенні має наступний вигляд:

1. 55500/365*3*388/100=1769,92 грн.;

2. 28000/365*3*427/100=982,68 грн.

Згідно рекомендацій ВСУ №62-97 від 03.04.1997
року сукупний індекс інфляції
вираховується за формулою: ІІс=(ІІ
1/100)*(ІІ 2/100)*(ІІ 3/100)*…(ІІ Z/100), що за двома
договорами у цифровому значенні має
такий вигляд:

1.(0,993*1,000*1,004*1,002*1,005*1,002*1,006*1,002*1,006*1,022*1,033*,10
38*1,010*1,004=1,124, т.ч. індекс інфляції на
останній місць прострочення становить
1,124, тобто 55500*1,124=62382 грн.;

2.(0,999*0,993*1,000*1,004*1,002*1,005*1,002*1,006*1,022*1,033*1,038*1,0
10*1,004=1,123, т.ч. індекс інфляції на
останній місяць прострочення
становить 1,123, тобто 28000*1,123=31444 грн.

Таким чином, враховуючи вищенаведене з
відповідача підлягає стягненню сума
боргу за договором позики у розмірі 83500
грн., 3 відсотки річних - 2752,60 грн., а
також відсотки індексу інфляції у
розмірі 10362 грн.

Враховуючи вище приведені обставини,
яким встановлено наявність між
сторонами відносин, суд приходить до
висновку про необхідність
задовольнити позовні вимоги позивача у
повному обсязі, стягнувши заявлену
суму грошових коштів та відсотків з
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 11, 524, 526, 530, 533, 625, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК
України, ст.ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-61, 79, 88, 169, 208,
209, 212-215, 218, 224-225 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_2) суму боргу
за договором позики у розмірі 83500 грн.,
відсотки індексу інфляції - 10326 грн., 3%
річних - 2752,60 грн. та судовий збір у
розмірі, а всього 97544,39 грн. (дев'яносто
сім тисяч п'ятсот сорок чотири грн.
тридцять дев'ять коп.).

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Суддя
О.П.Румянцев