Ухвала17 листопада 2014 року
м. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:головуючого
Штелик С.П., суддів:
Дем'яносова М.В., Коротуна В.М.,
Попович О.В.,
Ступак О.В.,розглянувши заяву ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 червня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Приватного
акціонерного товариства
«Фармацевтична фірма «Дарниця», Сьомої
київської державної нотаріальної
контори в особі Головного управління
юстиції у м. Києві про визнання
зобов'язань припиненими у зв'язку з їх
повним виконанням, зобов'язання
вчинити певні дії; за зустрічним
позовом Приватного акціонерного
товариства «Фармацевтична фірма
«Дарниця» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за договором
купівлі-продажу, в с т а н о в и л
а: У липні 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулись до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що 5 листопада 1997
року між Закритим акціонерним
товариством «Фармацевтична фірма
«Дарниця», правонаступником якого є
Приватне акціонерне товариство
«Фармацевтична фірма «Дарниця» (далі -
ПрАТ «ФФ «Дарниця»), та ними було
укладено договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1. Відповідно до умов
цього договору продаж квартири
здійснено за 61 463 грн. Вказану суму вони
зобов'язались сплатити продавцю
протягом 14 років з моменту укладення
договору. Умовами договору
встановлено, що до виплати повної
вартості квартири на неї накладається
заборона відчуження, а після повної
сплати вартості квартири продавець
письмово повідомляє про це нотаріальну
контору. Зазначали, що вони в повному
обсязі достроково сплатили вартість
квартири, проте
ПрАТ «ФФ «Дарниця» відмовляється
виконати свої зобов'язання за
договором, що унеможливлює зняття
заборони на відчуження квартири та
порушує їх право власності. Позивачі
просили визнати їх зобов'язання за
договором припиненими у зв'язку з їх
повним виконанням та зобов'язати ПрАТ
«ФФ «Дарниця» письмово повідомити
Сьому київську державну нотаріальну
контору про сплату повної вартості
квартири та зобов'язати її зняти
заборону на відчуження спірної
квартири. У жовтні 2013 року ПрАТ «ФФ
«Дарниця» звернулось до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
відповідно до умов договору
купівлі-продажу від 5 листопада 1997 року
продаж квартири здійснено за 61 463 грн,
що на момент здійснення операції
складало 32 780 доларів США, що
відповідало офіційному курсу гривні до
долара США. Отже, під умовними
одиницями в даному договорі сторони
мали на увазі саме долар США, а належним
належним виконанням зобов'язань ОСОБА_4
та ОСОБА_5 за договором
купівлі-продажу є сплата ними саме
такої суми в гривнях, яка
розраховується за офіційним курсом
Національного банку України долара США
до гривні на день подачі позову до суду.
Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не
виконали свої зобов'язання за вказаним
договором в повному обсязі, утворилась
заборгованість у розмірі 14
080 доларів США, що еквівалентно 112 499 грн
20 коп. Також ОСОБА_4 та ОСОБА_5
відповідно до ст. 625 ЦК України мають
сплатити три проценти річних від
простроченої суми за період з 5
листопада 2011 року по 30 вересня 2013 року у
розмірі 803 долари 13 центів США, що
еквівалентно 6 417 грн. Ураховуючи
наведене, ПрАТ «ФФ «Дарниця» просило
стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5
вказані суми заборгованості та три
відсотки річних за прострочення
виконання зобов'язань за договором.
Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 22 листопада 2013 року
позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено
частково. Визнано припиненим
зобов'язання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перед
ПрАТ «ФФ «Дарниця», яке
виникло на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 5
листопада 1997 року, у зв'язку зі сплатою
ними повної вартості квартири АДРЕСА_1
у сумі 61 463 грн. Зобов'язано ПрАТ «ФФ
«Дарниця» письмово повідомити Сьому
київську державну нотаріальну контору
про повне виконання ОСОБА_4 та ОСОБА_5
зобов'язань з оплати вартості квартири
АДРЕСА_1. У решті позову ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 відмовлено. У зустрічному
позові ПрАТ «ФФ «Дарниця» відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат. Рішенням апеляційного суду м.
Києва від 14 травня 2014 року рішення суду
першої інстанції скасовано та ухвалено
нове рішення. У задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено.
Зустрічний позов ПрАТ
«ФФ «Дарниця» задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПрАТ «ФФ
«Дарниця» заборгованість у розмірі 112
499 грн 20 коп., що еквівалентно 14 080
доларів США, та три проценти річних від
простроченої суми за період з 5
листопада 2011 року по 30 вересня 2013 року у
розмірі 803 долари 13 центів США, що
згідно з курсом Національного банку
України становить 6 417 грн, а також 1 189
грн 16 коп. судового збору. Ухвалою
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 червня 2014 року касаційна
скарга ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилена.
Рішення апеляційного суду м. Києва від
14 травня 2014 року залишено без змін. До
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
перегляд Верховним Судом України
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 червня 2014 року з підстав
порушення судом касаційної інстанції
норм процесуального права, а саме:
положень ст. ст. 61, 122, 223 ЦПК України.
Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом. Відповідно до роз'яснень,
викладених у п. 5 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України», встановлений статтею 355 ЦПК
перелік підстав для подання заяви про
перегляд Верховним Судом України
судових рішень у цивільних справах є
вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає. Неоднакове застосування норм
процесуального права не може бути
підставою для подання заяви про
перегляд судових рішень Верховним
Судом України згідно з пунктом 1
частини першої статті 355 ЦПК.
Враховуючи наведене, слід відмовити
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у допуску справи до
провадження Верховного Суду України.
Керуючись статтею 355 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,- у х в а л и л а:У допуску справи за
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Приватного
акціонерного товариства
«Фармацевтична фірма «Дарниця», Сьомої
київської державної нотаріальної
контори в особі Головного управління
юстиції у м. Києві про визнання
зобов'язань припиненими у зв'язку з їх
повним виконанням, зобов'язання
вчинити певні дії; за зустрічним
позовом Приватного акціонерного
товариства «Фармацевтична фірма
«Дарниця» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за договором
купівлі-продажу, за заявою ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 червня 2014 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.Ухвала оскарженню не
підлягає. Головуючий
С.П. Штелик

Судді:
М.В. Дем'яносов

В.М. Коротун

О.В. Попович

О.В. Ступак