Номер провадження: 22-ц/785/8275/14
Головуючий у першій інстанції Гура А.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого судді:
Погорєлової С.О.

суддів: Сидоренко І.П.,
Цюри Т.В.

при секретарі Швець
В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
начальника відділу освіти Кодимської
районної державної адміністрації
Одеської області на рішення
Кодимського районного суду Одеської
області від 28 липня 2014 року у справі за
позовом відділу освіти Кодимської
районної державної адміністрації
Одеської області до ОСОБА_2, третя особа
- ОСОБА_3 про стягнення зайво
нарахованої та виплаченої заробітної
плати,-

встановила:

Представник позивача звернувся до
відповідача із позовом про стягнення
зайво нарахованої та виплаченої
заробітної плати у розмірі 10 412,24
гривень (а. с. 1-3).

В обґрунтування позову посилався на те,
що відповідно до наказу
Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
с. Івашків від 06 вересня 2002 року № 50,
ОСОБА_3 прийнята на посаду медичної
сестри з 02.09.2002 року, на 0,5 ставки за
сумісництвом, в цей же час ОСОБА_3
працювала за основним місцем роботи на
фельдшеро-акушерському пункті с.
Івашків на посаді медичної сестри.
Наказом Загальноосвітньої школи І-ІІІ
ступенів с. Івашків від 30.08.2013 року №
23-К, була звільнена з посади з 30.08.2013
року. Наказом Загальноосвітньої школи
І-ІІІ ступенів с. Івашків від 30.08.2013 року
№ 24-К призначено ОСОБА_3 на посаду
медичної сестри (0,5 ставки) з 02.09.2013 року.

Спеціалістами Балтської міжрайонної
фінансової інспекції було проведено
ревізію та складено акт від 27.12.2013 року
№ 720-61/6 ревізії
фінансово-господарської діяльності
Відділу освіти Кодимської районної
державної адміністрації за період з
01.07.2011 року по 31.08.2013 року та виявлено
порушення ст. 102 Кодексу Законів про
працю України, п.2 положення «Про роботу
за сумісництвом працівників державних
підприємств, установ і організацій»,
затвердженої Міністерством праці
України, Міністерством юстиції України
та Міністерством фінансів України від
28.06.1993 року № 43, відповідно до якого
праця сумісникам оплачується за
фактично виконану роботу у вільний від
основної роботи час.

Однак, відділом освіти проведено зайве
нарахування та виплату заробітної
плати в сумі 12 707,15 гривень та проведено
зайве нарахування до державних
цільових фондів на суму 4 612,70 гривень,
що разом складає 17 319,85 гривень за
фактично невідпрацьований час
зовнішньому суміснику. Внаслідок
накладки робочого часу по основній
роботі в КЗ «Івашківський НВК
«Загальноосвітня школа І - III ступенів -
ДНЗ» ОСОБА_3 зайво нараховано та
виплачено заробітну плату за 2011-2013 роки
в сумі 10 412,24 гривень. Також, в акті
зазначено що відповідне порушення
допущено директором школи, який
затверджував графіки роботи та який
несвоєчасно витребував графіки роботи
сумісників за основним місцем роботи,
та підписував табелі обліку робочого
часу.

17.03.2014 року Відділом освіти Кодимської
районної державної адміністрації було
надано лист директору Івашківського
НВК «ЗОШ І-ІІІ ст.» ОСОБА_2 з вимогою
вжиття заходів по поверненню коштів, на
що директором школи та медичною
сестрою були надані заперечливі
пояснення.

Рішенням Кодимського районного суду
Одеської області від 28 липня 2014 року у
задоволенні позову відділу освіти
Кодимської районної державної
адміністрації Одеської області -
відмовлено (а. с. 48-50).

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати рішення, ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити у
повному обсязі, посилаючись на його
необґрунтованість, неповне з`ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права (а. с. 54-56).

Заслухавши суддю -
доповідача, доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
начальника відділу освіти Кодимської
районної державної адміністрації
Одеської області підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні позову посилався на те, що
обставини, викладені у акті ревізії,
спростовані показами свідків, згідно
яких медична сестра ОСОБА_3 працювала в
Івашківському НВК «ЗШ І - ІІ ст. ДНЗ»
відповідно до графіку роботи, фактів не
з'явлення на робочому місці з боку
ОСОБА_3 не було. Доказів того, що
заробітна плата зайве нараховувалась і
виплачувалась, позивачем не надано.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 21 КЗпП України,
працівник має право укласти трудовий
договір одночасно на декількох
підприємствах, в установах,
організаціях; за трудовим договором
працівник зобов'язується виконувати
роботу, визначену цим договором, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважена ним особа
зобов'язується виплачувати йому
заробітну плату і забезпечити умови
праці, необхідні для виконання роботи.
Частиною 1 ст. 94 КЗпП України
передбачено, що заробітна плата - це
винагорода, яку власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу. Це
ж саме передбачено і ч. 1 ст. 1 Закону
України "Про оплату праці". Жодна норма
права не містить заборони
підприємству, установі, організації, в
якій працівник працює за сумісництвом,
нараховувати й виплачувати такому
працівникові заробітну плату за
фактично виконану ним роботу.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції про
відсутність доказів невиконання
ОСОБА_3 своїх службових обов'язків як в
Івашківському НВК «ЗШ І - ІІ ст. ДНЗ» так
і в у фельдшерсько-акушерському пункті
в с. Івашків, і відповідно, зайвого
нарахування заробітної плати, проте,
повністю погодитись з таким висновком
суду не можна, оскільки він зроблений з
порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 26 ЦПК України у справах
позовного провадження особами, які
беруть участь у справі, є сторони, треті
особи, представники сторін та третіх
осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦПК України здатність
особисто здійснювати цивільні
процесуальні права та виконувати свої
обов'язки в суді (цивільна процесуальна
дієздатність) мають фізичні особи, які
досягли повноліття, а також юридичні
особи.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України
сторонами в цивільному процесі є
позивач і відповідач. Позивачем і
відповідачем можуть бути фізичні і
юридичні особи, а також держава.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволення позову відділу освіти
Кодимської районної державної
адміністрації Одеської області до
ОСОБА_2, суд першої інстанції, не
врахував, що позивач - Відділ освіти
Кодимської районної державної
адміністрації Одеської області є
структурним підрозділом Кодимської
районної державної адміністрації,
підпорядковується голові районної
державної адміністрації, департаменту
освіти і науки Одеської обласної
державної адміністрації та не є
юридичною особою.

Таким чином, при визначенні
процесуального положення сторін суд не
з'ясував належним чином зміст і
характер правовідносин, що виникли, і
не врахував, що цивільні процесуальні
правовідносини можуть виникнути
тільки між носіями цивільних
процесуальних прав і обов'язків у
цивільному процесі, сторонами в якому є
особи (позивачі, відповідачі),
матеріально-правовий спір між якими є
предметом розгляду і вирішення судом
(стаття 30 ЦПК України).

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309,
ст. ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу відділу освіти
Кодимської районної державної
адміністрації Одеської області -
задовольнити частково.

Рішення Кодимського районного суду
Одеської області від 28 липня 2014 року
змінити в мотивувальній частині з
підстав, викладених у даному рішенні
апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Погорєлова С.О.

Судді
Цюра Т.В.

Сидоренко І.П.