________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/833/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2014 року

Київський районний суд міста Одеси у
складі:

головуючого - судді Літвінової І. А.,

секретар судового засідання -
Монастирська Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8,
Київська районна адміністрація
Одеської міської ради, Реєстраційна
служба Головного управління юстиції в
Одеській області про виділ майна з
спільної часткової власності,

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2013 року ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
виділ майна з спільної часткової
власності.

У процесі слухання справи
позивачі уточнили свої позовні вимоги,
та згідно з уточненою позовною заявою
від 13.10.2014 року, позивачі просять
ухвалити рішення, яким: виділити з
спільної часткової власності ? частину
домоволодіння по АДРЕСА_1, що належить у
рівних частках ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
визнати у рівних частках право
власності за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною
площею 110,3 кв.м, у тому числі житловою -
67,9 кв.м., підсобною - 42,4 кв.м.,
розташований на земельній ділянці
площею 253,5 кв.м., а також припинити право
спільної часткової власності на ?
частину домоволодіння по АДРЕСА_1, що
належить у рівних частках позивачам.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 вказують, що на
підставі рішення суду вони є
власниками частини домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1. Частки позивачів є
рівними. Житловий будинок з надвірними
спорудами за цією адресою,
розташований на земельній ділянці
площею 1983 кв.м., яка знаходиться у
сумісному користуванні позивачів та
відповідачів. Вказана земельна ділянка
виділена їм під забудову рішенням
виконавчого комітету міської ради. На
земельні ділянці, яка перебуває у їх
фактичному користуванні, позивачі у
2006-2007 рр. провели будівельні роботи
щодо реконструкції ? частки
домоволодіння. Після реконструкції ця
частка складається з житлового будинку
загальною площею 110,3 кв.м, у тому числі:
житловою - 67,9 кв.м., підсобною - 42,4 кв.м.
Після завершення реконструкції
реконструйована частина домоволодіння
прийнята в експлуатацію у
встановленому порядку. Для отримання
свідоцтва про право власності на
прийняту у експлуатацію
реконструйовану частку домоволодіння,
позивачі звернулися до відповідачів з
проханням надати згоду на перерахунок
ідеальних часток, але відповідачі їм у
цьому відмовили, у зв'язку із чим
позивачі не можуть отримати свідоцтво
про право власності на реконструйовану
частку домоволодіння. Обмеження права
позивачів на виділ своєї частки у
спільній власності у житловому будинку
стало приводом для звернення до суду.

Під час розгляду справи, судом, у якості
третіх осіб, до участі у справі
притягнуті ОСОБА_8 та ОСОБА_7, як інші
співвласники домоволодіння АДРЕСА_1, а
також Реєстраційна служба Головного
управління юстиції в Одеській області,
на права та обов'язки якої може
вплинути рішення суду у разі
задоволення вимог позивачів. Про
розгляд вказаної цивільної справи
судом сповіщено Одеську міську раду,
Комунальне підприємство «Бюро
технічної інвентаризації» Одеської
міської ради, Управління архітектури
та містобудування Одеської міської
ради, Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області й Київську районну
адміністрацію Одеської міської ради.
За своєю заявою Київську районну
адміністрацію Одеської міської ради
допущено до участі у справі в якості
третьої особи. Від інших осіб згод на
вступ у справу в якості третіх осіб до
суду не надходило, у зв'язку із чим
справа розглянута без їх участі.

Позивачі, відповідачі та треті особи
ОСОБА_8, ОСОБА_7 та представник
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції в Одеській області
в судове засідання не з'явились,
надавши до суду заяви про розгляд
справи у їх відсутності. При цьому
позивачі та представник позивачів
позов підтримали, а відповідачі та
представник відповідачів вказали у
заяві про відсутність заперечень проти
його задоволення. Треті особи ОСОБА_8 та
ОСОБА_7 на минулих судових засіданнях
також надали заяву про визнання позову.

Інші треті особи своє ставлення до
позову не висловили.

Представник Київської районної
адміністрації Одеської міської ради
причини неявки в судове засідання суду
не повідомив.

З'ясувавши обставини справи та
безпосередньо дослідивши та оцінивши
наявні у ній докази, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як
співвласники домоволодіння АДРЕСА_1
звернулись до Київського районного
суду м. Одеси з позовом про виділ майна
з спільної часткової власності. Ним у
рівних частках належить на підставі
рішення Київського районного суду м.
Одеси від 01.11.2004 року 1/4 частина
домоволодіння що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Право власності на
вказану частку домоволодіння
зареєстровано за позивачами у
Комунальному підприємстві «Одеське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації об'єктів нерухомості».

У користуванні позивачів в
домоволодінні АДРЕСА_1 знаходяться
наступні приміщення: літ. Б - кімнати 1-1,
1-6 житловою площею 31,12 кв.м.; коридор 1-5;
ванна - ІІІ; веранда - ІІ; погреб та
горищне приміщення.

Житловий будинок з надвірними
спорудами по АДРЕСА_1, розташований на
земельні ділянці, яка знаходиться у
користуванні сторін на підставі
Рішення виконавчого комітету Одеської
міської ради депутатів трудящих від
19.01.1955 № 21 «Про результати обміру
земель по будівельному кварталу № 98 м.
Одеси», яким за домоволодінням АДРЕСА_1
було закріплено земельну ділянку,
площею 1983 кв.м. під забудову.

На вказаній земельній ділянці,
позивачі у 2006-2007 рр. провели будівельні
роботи щодо реконструкції ? частки
домоволодіння. Після реконструкції ?
частка домоволодіння по АДРЕСА_1
складається з житлового будинку літ
«Б» загальною площею 110,3 кв.м, у тому
числі житловою - 67,9 кв.м., підсобною - 42,4
кв.м.

Актом державної приймальної комісії
про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта від
18.12.2008, реконструйована ? частина
домоволодіння прийнята до
експлуатації.

Рішенням Виконкому Одеської міськради
№ 692 від 24.06.2009 затверджено Акт
державної приймальної комісії від
18.12.2008.

Відповідно до п.п.3.1, 3.2, 3.3 Наказу
Міністерства з питань комунального
господарства України від 18.06.2007 № 55
«Про затвердження Інструкції щодо
проведення поділу, виділу та
розрахунку часток об'єктів нерухомого
майна» перерахунок ідеальних часток
виконується за заявами усіх
співвласників об'єктів нерухомого
майна.

Для отримання свідоцтва про право
власності на прийняту в експлуатацію
реконструйовану ? частку
домоволодіння, позивачі звернулись до
відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з
проханням надати згоду на перерахунок
ідеальних часток у домоволодінні по
АДРЕСА_1. Відповідачі їм відмовили у
цьому.

У зв'язку з відсутністю згоди
відповідачів на перерахунок ідеальних
часток у домоволодінні позивачі
позбавлені можливості отримати
свідоцтво про право власності на
належну їм реконструйовану ? частку
вказаного домоволодіння.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦК України,
співвласник житлового будинку, іншої
будівлі, споруди може зробити у
встановленому законом порядку за свій
розрахунок добудову (прибудову) без
згоди інших співвласників, якщо це не
порушує їхніх прав.

Така добудова (прибудова) є власністю
співвласника який її зробив, і не
змінює розміру часток у праві спільної
часткової власності.

Судом встановлено, що проведеною
позивачами реконструкцією ? частини
домоволодіння не порушені права третіх
осіб. Вказане підтверджується Актом
державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта, у відповідності
до якого - будівля відповідає діючим
будівельним, архітектурним та
санітарним нормам та правилам.41.

Позивачі вказують, що у їх фактичному
користуванні знаходиться земельна
ділянка, межі якої обкреслені огорожею.
Сформований на теперішній час порядок
користування земельною ділянкою
підтверджується технічним паспортом
на індивідуальний житловий будинок.

Позивачі користуються окремим входом
на земельну ділянку, яка знаходиться у
їх користуванні, їх частина
домоволодіння обладнана самостійними
мережами водо-, електро- та
газопостачання, розташована на
відокремленій земельній ділянці, має
самостійний вхід (в'їзд) з вулиці
Толбухіна і технічно уявляє собою
самостійний об'єкт нерухомості.

Позивачі мають намір виділити належну
їм частину домоволодіння в окремий
об'єкт нерухомості, на що відповідачі
відмовлялися надати їм відповідну
згоду.

Згідно з ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Судом у справі була призначена судова
будівельно-технічна експертиза,
проведення якої було доручено судовому
експерту Рапачу Костянтину
Васильовичу. Висновком експерта
встановлена технічна можливість
виділу у самостійний житловий будинок
житлової частки у домоволодінні по
АДРЕСА_1, що належить позивачам.
Експертним дослідженням підтверджено,
що ? частка житлового будинку, що
належить позивачам, розташована на
земельній ділянці, яка знаходиться у їх
фактичному користуванні та площа якої
дорівнює 253,5 кв.м.

Оцінивши докази, надані позивачами та
встановлені при розгляді справи
обставини, враховуючи сукупність
положень діючих норм права, суд вважає,
що підстави для задоволення позовних
вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 є
достатніми.

Право власності - це сукупність
правових норм, які регулюють і
закріплюють суспільні відносини, що
виникають з присвоєнням матеріальних
благ громадянами, юридичними особами
та державою, які надають названим
суб'єктам рівні права та обов'язки з
володіння, користування і
розпорядження майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України,
право власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження майном.

Статтею 356 ЦК України встановлено, що
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

За положеннями ст. 319 ЦК України,
власник майна володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд та має право вчиняти
щодо свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону, та має право
самостійно розпорядитися своєю
часткою у праві спільної часткової
власності (ст.361 ЦК України).

У відповідності до ст. 364 Цивільного
кодексу України, співвласник має право
на виділ в натурі частки із майна, яке
знаходиться в спільній частковій
власності, в тому разі якщо річ, згідно
зі статтею 183 Цивільного кодексу
України, є подільною.

Статтею 367 ЦК України, визначено - майно,
що є у спільній частковій власності,
може бути поділене в натурі між
співвласниками за домовленістю між
ними. У разі поділу спільного майна між
співвласниками право спільної
часткової власності на нього
припиняється.

За правилами ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Судом враховується, що характерною
ознакою права власності є його
непорушність. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Право власності - це закріплена за
власником можливість у межах, що
допускають законом, володіти,
користуватися й розпоряджатися майном
за своїм розсудом й у своєму інтересі.

Під цивільно-правовим захистом права
власності розуміється сукупність
передбачених цивільним законодавством
засобів, які застосовуються у зв'язку
зі зробленими проти цих прав
порушеннями і спрямованих на
відновлення чи захист майнових
інтересів їхніх власників.

Засадничим принципом у сфері захисту
права власності є положення про те, що
держава забезпечує рівний захист всіх
суб'єктів права власності (ст. 13
Конституції України). Всі форми
власності проголошені рівними, а
відтак охороняються та захищаються
державою без надання, переваг одній
перед іншою. Конституційні норми, у
яких закріплені права й інтереси
власників, виступають основою для
деталізації їх у галузевому
законодавстві, регулювання всіх
аспектів їх дій і для визначення
юридичних гарантій реалізації.
Цивільні права є частиною
конституційних прав і тому
конституційне положення про те, що
громадяни мають рівні конституційні
права і волі і рівні перед законом (ст. 24
Конституції України) повною мірою
відноситься до цивільних прав. Ніхто не
може бути безпідставно обмежений цих у
правах.

Стаття 55 Конституції гарантує судовий
захист прав і свобод людини і
громадянина.

На підставі викладеного, керуючись,
ст.ст. 60, 316-319, 364, 367, 392 ЦК України, ст. ст.
11, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Виділити з спільної часткової
власності ? частину домоволодіння по
АДРЕСА_1, що належить у рівних частках
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та складається з
житлового будинку літ. «Б» загальною
площею 110,3 кв.м, у тому числі житловою -
67,9 кв.м., підсобною - 42,4 кв.м.; огорожі;
мостіння, розташоване на земельній
ділянці площею 253,5 кв.м. у самостійний
житловий будинок з надвірними
спорудами.

Визнати у рівних частках право
власності за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
житловий будинок по АДРЕСА_1, загальною
площею 110,3 кв.м, у тому числі житловою -
67,9 кв.м., підсобною - 42,4 кв.м.,
розташований на земельній ділянці
площею 253,5 кв.м.

Припинити право спільної часткової
власності на ? частину домоволодіння по
АДРЕСА_1, що належить у рівних частках
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та складається з
житлового будинку літ. «Б» загальною
площею 110,3 кв.м, у тому числі житловою -
67,9 кв.м., підсобною - 42,4 кв.м.; огорожі;
мостіння, розташоване на земельній
ділянці площею 253,5 кв.м.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через Київський
районний суд м. Одеси шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Літвінова І. А.