Провадження № 2/202/5563/2014
28 листопада 2014 року
Індустріальний районний суд м.
у складі: головуючого судді - Мороз В.П.
при секретареві - Гармаш
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи - Дніпропетровська міська рада,
Шоста дніпропетровська державна
нотаріальна контора, про визнання
У листопаді 2014 року позивачка
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи - Дніпропетровська
міська рада, Шоста дніпропетровська
державна нотаріальна контора про
визнання права власності на
В обґрунтування своїх уточнених
позовних вимог позивачка просила суд
визнати за нею право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1.
Позивачка у судовому засіданні позов
підтримала, на його задоволенні
наполягала, посилаючись на обставини,
Відповідачі у судове засідання 28.11.2014
року не з'явилися, в попередніх судових
засіданнях позовні вимоги визнавали в
повному обсязі. Суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
Представник Дніпропетровської міської
ради у судове засідання не з'явився, про
час і місце його проведення
повідомлявся належним чином, причину
неявки суду не повідомив.
Представник ШДДНК у судове засідання
не з'явився, про час і місце його
проведення повідомлявся належним
чином, причину неявки суду не
Вислухавши пояснення позивачки,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
Судом встановлено, що рішенням
виконавчого комітету
Амур-Нижньодніпровської районної ради
депутатів трудящих м. Дніпропетровська
№ 17 від 24 липня 1956 року «Об
отводегражданамземельных участков для
индивидуальногожилстроительства»,
було вирішено: «предоставить право
индивидуальногожилстроительства на
земельномучастке: …№1718 ОСОБА_4 в
АДРЕСА_2 за счет нарезки новой площадью
472 кв.м.». В судовому засіданні також
було встановлено, що адресу
домоволодіння було змінено на: АДРЕСА_1.
Після виконання будівництва житлового
будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_5 було замовлено
в КП «Дніпропетровському міжміському
бюро технічної інвентаризації»
технічний паспорт на будинок. За життя
ОСОБА_5 право власності на будинок
АДРЕСА_1 зареєстровано не було.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними братом і
сестрою та являються рідними дітьми
ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом
про народження, виданого
Індустріальним відділом реєстрації
актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області від 03.07.2007 року та свідоцтвом
про народження, виданого
Індустріальним відділом реєстрації
актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управлінням юстиції Дніпропетровської
області від 03.07.2007 року. У їхнього
батька ОСОБА_6 була бабуся, ОСОБА_7, їхня
прабабуся. Всі вищевказані родинні
відносини підтверджуються свідоцтвами
В 1971 році ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було
побудовано житловий будинок АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помирає ОСОБА_5. Після
його смерті відкрилася спадщина на
його майно, а саме на вищевказаний
житловий будинок. Його дружина, ОСОБА_7,
її дочка, ОСОБА_8, їхня бабуся і їхній
батько, ОСОБА_6, у спадщину не вступали і
житловий будинок на своє ім'я жоден з
них не переоформляли належним чином.
Однак всі вищеперераховані особи були
зареєстровані у даному домоволодінні,
а тому спадщину, у вигляді житлового
будинку АДРЕСА_1, отримували по факту
Внаслідок смерті матері, ОСОБА_9, та
батька, ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
року, неповнолітні, ОСОБА_3 і ОСОБА_2,
залишилися без батьківського
Рішенням виконавчого комітету
Індустріальної районної у місті
Дніпропетровську ради від 19.12.2008 року
№833 неповнолітнім на той час наданий
статус дітей-сиріт.

Згідно розпорядження
Катеринопільської районної державної
адміністрації Черкаської області від
24.12.2008 року №286, гр. ОСОБА_10 був
призначений піклувальником над
неповнолітніми на той час.

05.03.2009 року піклувальник, ОСОБА_10, від
імені та в інтересах неповнолітніх-
ОСОБА_3. та ОСОБА_2 звернувся з заявою до
Шостої державної нотаріальної контори
м. Дніпропетровська щодо здійснення в
інтересах неповнолітніх права на
спадкування домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_9 та ОСОБА_6.

Шостою дніпропетровською державною
нотаріальною конторою в листі вих. № 412
від 24.04.2009 року зазначено, що видати
свідоцтво про право на спадщину на
домоволодіння в АДРЕСА_1 після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_6,
неможливо у зв'язку з тим, що згідно
відповіді КП «Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» від 32.03.2009 року за № 3815
реєстрація права власності на
зазначене домоволодіння не
проводилось.

24 березня 2012 року фактичні спадкоємці
домоволодіння АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, продали зазначене
домоволодіння ОСОБА_1, про що власноруч
написали розписку у присутності
свідків, в якій зазначили, що вони як
спадкоємці відмовились від будинку і
отримали за продаж будинку від ОСОБА_1
гроші у розмірі 24 000 гривень. Відразу
після цього ОСОБА_1 вселилась у
домоволодіння, так як зазначене
домоволодіння вона не збиралась
переоформляти на себе, а з часом
будинок занехаявся і щоб він повністю
не зруйнувався за ним треба було
доглядати.

Таким чином, ОСОБА_1 стала мешкати в
зазначеному домоволодінні з 2012 року і
по теперішній час. Вона добросовісно,
відкрито і безперервно володіє
зазначеним домоволодінням. Крім того,
провела ремонт у середині
домоволодіння. Таким чином, вона,
уклавши договір з ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
повністю сплативши всі платежі за
купівлю зазначеного домоволодіння,
сплачуючи по теперішній час комунальні
платежі, не маючи ніякої
заборгованості, провівши необхідні
ремонтні роботи та доглядаючи за
земельною ділянкою, тобто фактично є
його власником на протязі більше двох
років, не має ніяких
правовстановлюючих документів на це і
відповідно не має законних підстав на
розпорядження вказаним майном.

Згідно ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Згідно ч.5 ст.11 ЦК України, у випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства, цивільні права та
обов?язки можуть виникати з рішення
суду.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.205 ЦК України, правочин
може вчинятися усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом.

Згідно ч.2 ст.205 ЦК України, правочин, для
якого законом не
встановленаобовязковаписьмова форма,
вважається вчиненим, якщо поведінка
сторін засвідчує їхню волю до настання
відповідних правових наслідків.

Згідно ч.2 ст.328 ЦК України, право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.220 ЦК України, у випадку,
якщо сторони домовились щодо істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухиляється від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою. Власник або інша
заінтересована особа мають право
звернутися до суду за забезпеченням
прав власності, пов'язаних з усуненням
перешкод, які заважають власнику або
іншому титульному володільцеві
здійснювати в повній мірі та
беззаперечно свої права володіння та
розпорядження майном.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ч.І та ч.2 ст. 319 Цивільного
кодексу України, власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд та має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб
в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 319 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215,
218, 224 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи - Дніпропетровської
міської ради, Шоста дніпропетровська
державна нотаріальна контора про
визнання права власності -
задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право
власності на домоволодіння, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (літ. А-1
- житловий будинок, який складається з
кв. № 1 загальною площею - 22,4 кв.м, з яких:
коридор - загальною площею - 7,6 кв.м;
житлова - 14,8 кв.м.; кв. № 2 загальною
площею - 34,1 кв.м, з яких: коридор - 8,5 кв.м,
прихожа - 14,8 кв.м, житлова - 5,5 кв.м,
житлова - 5,3 кв.м), літ. Ж - літня кухня
(площа основи 16,3 кв.м), літ. Г - сарай
(площа основи - 6,4 кв.м), літ. Д - убиральня
(площа основи 1,0 кв.м), Е - убиральня
(площа основи 1,0 кв.м), № 1 -7 - споруди), що
розташоване на земельній ділянці
загальною площею - 472 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -
денний строк з дня проголошення
апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя:
В.П. Мороз