Номер провадження: 22-ц/785/9185/14
Головуючий у першій інстанції Гандзій
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого: Артеменка І.А.,

суддів: Суворова В.О.,

Черевка П.М.,

при секретарі: Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Східно - Український банк
«ГРАНТ» на ухвалу Овідіопольського
районного суду Одеської області від 02
жовтня 2014 року по справі за заявою
Публічного акціонерного товариства
«Східно - Український банк «ГРАНТ» про
зміну способу виконання рішення
Овідіополського районного суду
Одеської області від 05 вересня 2013 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Східно -
Український банк «ГРАНТ» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи - Приватне
підприємство «Ажио-Плюс», Шоста
одеська державна нотаріальна контора
про зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення заборгованості за кредитом
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки,-

встановила:

Публічне акціонерне товариство
«Східно - Український банк «ГРАНТ»
(далі Банк) звернулося до суду з заявою
про зміну способу виконання рішення
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 05 вересня 2013 року
про звернення стягнення на предмети
іпотеки шляхом передачі права
власності на них Банку.

Свої вимоги Банк обґрунтовує тим, що
рішенням Овідіопольського районного
суду Одеської області від 05 вересня 2013
року частково задоволено позов
Публічного акціонерного товариства
«Східно - Український банк «ГРАНТ» та в
рахунок погашення заборгованості ПП
«Ажио-Плюс» за кредитним договором від
19.08.2010 року у розмірі 753677,83 доларів США
звернуто стягнення на предмети
іпотеки: належні померлій, ІНФОРМАЦІЯ_1,
іпотекодавцю ОСОБА_6 земельну ділянку
площею 0,15 га та розташований на ній
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом продажу цих предметів
іпотеки з прилюдних торгів за
початковою ціною на рівні не нижчому
від звичайної ціни на ці види майна,
визначеній на підставі оцінки суб'єкта
оціночної діяльності під час
проведення виконавчих дій.

Зазначене рішення набрало законної
сили, але не виконано, тому Банк
звернувся до суду з заявою, в якій
просив змінити спосіб виконання
рішення шляхом визнання за Банком
права власності на предмети іпотеки.

Ухвалою Овідіопольського районного
суду Одеської області від 02 жовтня 2014
року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою
суду, Публічне акціонерне товариство
«Східно - Український банк «ГРАНТ»
подало до суду апеляційну скаргу, в
якій просить ухвалу суду скасувати,
ухвалити по справі нову ухвалу, якою
заяву Банку про зміну способу
виконання рішення суду задовольнити у
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст ухвали, яка оскаржена,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватись перевірка
ухвали, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів приходить до висновку про
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

За правилами ч. 2 п. 2 ст. 307 ЦПК України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд має право скасувати
ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відмовляючи Публічному акціонерному
товариству «Східно - Український банк
«ГРАНТ» у задоволенні заяви про зміну
способу виконання рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що на стадії
виконання рішення суд не може
застосувати інший спосіб правового
захисту стягувача ніж той, що
передбачений рішенням суду. У іншому
випадку це означало б зміну суті
рішення суду та застосування іншого
способу правового захисту позивача без
дотримання належної судової процедури
розгляду відповідних позовних вимог,
що є неприпустимим.

Але колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 17
січня 2014 року ПАТ «Східно-Український
банк «Грант» звернувся до суду з заявою
про зміну способу виконання рішення
суду, посилаючись на те, що 03.12.2013 року
головним державним виконавцем ВПВР
УДВС ГУЮ в Одеській області Кравцем
О.В., на підставі ст. 26 п. 8 ЗУ «Про
виконавче провадження» були винесені
постанови ВП № 41043005, ВП № 41042753 та ВП №
41043597 про відмову у відкритті
виконавчого провадження у зв'язку з
тим, що у резолютивній частині
виконавчих документів вказано про
звернення стягнення на нерухоме майно,
яке належить ОСОБА_6, в той час, як в
графі «найменування боржника» -
боржниками у виконавчих документах
зазначені ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
тобто, на думку державного виконавця, з
резолютивної частини рішення
неможливо встановити кому належить
майно - предмет іпотеки, на яке
необхідно звернути стягнення, а також,
що у виконавчих листах невизначений
порядок примусового стягнення
заборгованості, а саме у доларах США.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, ст. 36 ЗУ
«Про виконавче провадження» за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення, за заявою
державного виконавця або за заявою
сторони суд, який видав виконавчий
документ, у десятиденний строк
розглядає питання про відстрочку або
розстрочку виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення в судовому засіданні
з викликом сторін і у виняткових
випадках може відстрочити або
розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

При цьому під зміною способу виконання
рішення слід розуміти прийняття судом
нових заходів для його реалізації в
разі неможливості його виконання
раніше встановленим способом.

Згідно зі ст. 11 ЗУ «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії,
здійснювати заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом, розглядати заяви сторін та
інших учасників виконавчого
провадження і їхні клопотання.
Державний виконавець в процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, зокрема: проводити перевірку
виконання боржниками рішень, що
підлягають виконанню відповідно до
цього Закону, а також звертатися до
суду, який видав виконавчий документ,
із заявою про роз'яснення рішення, про
видачу дубліката виконавчого
документа, про встановлення чи зміну
порядку і способу виконання, про
відстрочку та розстрочку виконання
рішення, накладати стягнення у вигляді
штрафу на фізичних, юридичних та
посадових осіб у випадках,
передбачених законом, здійснювати інші
повноваження, передбачені цим Законом
та іншими законами.

Статтею 12 вказаного Закону
передбачено, що боржник зобов'язаний
утримуватися від вчинення дій, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення. Особи, які беруть
участь у виконавчому провадженні,
зобов'язані сумлінно користуватися
усіма наданими їм правами з метою
забезпечення своєчасного та в повному
обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішення спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», право вибору
способу судового захисту,
передбаченого законом або договором
(дострокове стягнення кредиту,
стягнення заборгованості, у тому числі
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави, одночасне заявлення
відповідних вимог у разі, якщо
позичальник є відмінним від особи
іпотекодавця (майновий поручитель),
одночасне заявлення вимог про
стягнення заборгованості з
позичальника з вимогами про стягнення
заборгованості, шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки/застави,
належні іпотекодавцю, який не є
позичальником, розірвання кредитного
договору, набуття права власності на
предмет іпотеки тощо) - належить
виключно позивачеві.

Крім того, п. 39 зазначеної Постанови
передбачено, що з урахуванням положень
ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку»
- іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання. У зв'язку з
наведеним суди мають виходити з того,
що з урахуванням цих норм права не
виключається можливість звернення
стягнення на предмет іпотеки в такий
спосіб і набуття іпотекодержателем
права власності на нього за рішенням
суду, оскільки цими нормами
передбачено задоволення вимог
іпотекодержателя шляхом набуття права
власності на предмет іпотеки, яке
ототожнюється зі способом звернення
стягнення, якщо його передбачено
договором. Тому в разі встановлення
такого способу звернення стягнення на
предмет іпотеки в договорі
іпотекодержатель на підставі частини
другої статті 16 ЦК має право вимагати
застосування його судом.

З аналізу зазначених вимог Закону та
роз'яснень Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ можливо зробити висновок, що
позивач має право на стадії виконання
рішення, звертатися до суду з
вищезазначеною заявою про зміну
способу його виконання, оскільки
поняття зміни способу виконання
рішення випливає зі 16 ЦК України, в якій
йдеться про можливі способи захисту
цивільних прав та інтересів.

При цьому, всупереч твердження в ухвалі
суду першої інстанції, суть судового
рішення не змінюється та залишається
такою ж- звернення стягнення на предмет
іпотеки, змінюється лише спосіб його
реалізації, тобто спосіб виконання.

Також колегія суддів звертає увагу, що
п.п. 17, 18 нотаріально-посвідченого
договору іпотеки від 25.08.2010 року,
укладеного між іпотекодержателем ПАТ
«Східно-Український банк «Грант» та
іпотекодавцем ОСОБА_6, як майновим
поручителем по зобов'язаннями ПП
«Ажио-Плюс» (т.1, а.с.22-28), безпосередньо
п. 17.1 встановлений такий спосіб
звернення стягнення на предмет
іпотеки, як передача іпотекодержателю
ПАТ «Східно-Український банк «Грант»
права власності на вищевказані
предмети іпотеки в рахунок виконання
забезпечених іпотекою зобов'язань в
порядку, встановленому ст. 37 Закону
України «Про іпотеку».

Таким чином, враховуючи безперечне
право стягувача, звертатися до суду з
вказаною заявою про зміну способу
виконання рішення суду, передбаченого
ст. 373 ЦПК України, тобто вільно обирати
спосіб захисту своїх прав, в даному
випадку, на стадії виконання судового
рішення, яке набрало законної сили і
підлягає виконанню у відповідності до
ЗУ «Про виконавче провадження» та ЗУ
«Про іпотеку», колегія суддів дійшла
висновку, що заявник - ПАТ
«Східно-Український банк «Грант» має
право на зміну способу виконання
рішення Овідіопольського районного
суду Одеської області від 05.09.2013 року в
зазначений в заяві спосіб, тому його
заява підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції на усі зазначені
обставини уваги не звернув, що призвело
до винесення необґрунтованої ухвали,
яка підлягає скасуванню з
постановленням по справі нової ухвали
про задоволення заяви стягувача ПАТ
«Східно-Український банк «Грант» про
зміну способу виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 312, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Східно -
Український банк «ГРАНТ» задовольнити.

Ухвалу Овідіопольського районного
суду Одеської області від 02 жовтня 2014
року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою заяву
стягувача Публічного акціонерного
товариства «Східно - Український банк
«Грант» про зміну способу виконання
рішення суду задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 05 вересня 2013 року
по цивільній справі № 2/509/2261/13 за
позовом ПАТ «Східно - Український банк
«Грант» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, за
участі 3-ої особи без самостійних вимог
ПП «Ажио-Плюс» та Шостої одеської
державної нотаріальної контори про
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення заборгованості за кредитом,
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Звернути стягнення на предмет іпотеки
за нотаріально-посвідченим договором
іпотеки від 25.08.2010 року (реєстр. № 4518) та
договором № 1 від 22.07.2011 року про зміну
умов вказаного договору іпотеки
(реєстр. № 4343) посвідчених, приватним
нотаріусом Одеського МНО ОСОБА_7, а
саме: на житловий будинок з
господарчими будівлями, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 та складається в
цілому з житлового будинку з
черепашнику під літ. «А-2, А(1), А(2), а, а(1)»,
загальною площею 517,7 кв.м, житловою
площею 138,1 кв.м, під № 1-6,І споруди, який
належав іпотекодавцю ОСОБА_6, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1, на праві власності на
підставі свідоцтва про право
власності, виданого Виконкомом
Таїровської селищної ради
Овідіопольського району Одеської
області 08.04.2005 року (бланк САА № 033884),
зареєстрованого в Овідіопольському
РБТІ у книзі 4 номер запису 682,
реєстраційний № 10425199, та на земельну
ділянку, площею 0,1500 га за адресою:
АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної
ділянки: :02:008:0828, надану для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель і споруд, яка належала
іпотекодавцю ОСОБА_6, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1, на праві власності на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії I-ОД
№ 071052, виданого Таїровською селищною
радою Овідіопольського району
Одеської області 07.05.2002 р. на підставі
договору купівлі-продажу земельної
ділянки, посвідченого приватним
нотаріусом Овідіопольського РНО
Одеської області 08.04.2002 р., Р№ 1512,
зареєстрованого Таїровською с/р
Овідіопольського району Одеської
області 16.04.2002 р. № ДК-920 та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за ТІ № 1805-18, - шляхом
визнання права власності на вказані
предмети іпотеки за ПАТ «Східно -
Український банк «Грант» за ціною
предмета іпотеки, встановленої на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності на стадії оцінки майна під
час виконання рішення суду, в рахунок
погашення заборгованості ПП
«Ажио-Плюс» перед ПАТ «Східно -
Український банк «Грант» за кредитним
договором № 06/отд-21 від 19.08.2010 року з
додатковими угодами до нього у розмірі
753677,83 доларів США, з яких: 709956,03 доларів
США - заборгованість за кредитом, 42734,56
доларів США - заборгованість по сплаті
процентів за користування кредитними
коштами, 987,24 доларів США - пеня за
прострочення сплати процентів за
користування кредитними коштами.

Ухвала колегії суддів набирає законної
сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня
проголошення до суду касаційної
інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

В.О. Суворов