АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3121/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 43,46 Кузьменко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Вініченко Б. Б. УХВАЛА
11 грудня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоВініченка Б. Б.суддівХрапка
В. Д. , Дмитренка М. І. при
секретаріВосколович Ж.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу ДНЗ «Черкаського професійного
ліцею» на рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 12
листопада 2014 року у цивільній справі за
позовом Черкаського професійного
ліцею до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя
особа: орган опіки та піклування та
усиновлення дітей Черкаської міської
ради, про визнання осіб такими, що
втратили право на користування в
житловому приміщенні, -
в с т а н о в и л а :
У вересні 2014 року Черкаський
професійний ліцей звернувся до суду із
В обґрунтування позовних вимог
вказував, що в оперативному управлінні
Черкаського професійного ліцею
знаходиться учнівський гуртожиток,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1.
У зв'язку з наявністю в учнівському
гуртожитку вільних кімнат
адміністрація ліцею 23 лютого 2005 року
надала ОСОБА_6 дозвіл, щодо надання
останньому житлової площі та
реєстрації в гуртожитку, передавши
йому в користування житлове
приміщення, яке складається з кімнат
НОМЕР_1. Разом з відповідачем у
вищезазначених кімнатах зареєстровані
ОСОБА_7, дружина відповідача та ОСОБА_8,
На даний час ОСОБА_6 та члени його
родини зареєстровані в кімнатах НОМЕР_1
гуртожитку, але не проживають в них з
лютого 2013 року, про що свідчать
матеріали перевірки відносно
проживання в гуртожитку
вищезазначених осіб, проведеної
уповноваженими особами Соснівського
РВ м. Черкаси та акт обстеження кімнат
НОМЕР_1 учнівського гуртожитку від 04
серпня 2014 року, проведеного
адміністрацією навчального закладу.
Позивач зазначає, що відповідачі
зареєстровані у вказаних кімнатах,
проте не користуючись житловим
приміщенням учнівського гуртожитку,
відповідачі перешкоджають заселенню
учнів в гуртожиток Черкаського
професійного ліцею. Інших можливостей
на забезпечення дітей житлом
навчальний заклад не має, оскільки є
державною установою і додаткових
коштів для забезпечення житлом
державою не виділяється.
На підставі вищевикладеного, позивач
просив суд визнати ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 такими, що втратили право на
користування кімнатами НОМЕР_1
учнівського гуртожитку Черкаського
професійного ліцею, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, судові витрати
покласти на відповідача.
Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 12 листопада 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, ДНЗ «Черкаський
професійний ліцей», посилаючись на те,
що суд при вирішенні спору неправильно
застосував норми матеріального та
процесуального права, просив вказане
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким позов ДНЗ «Черкаський професійний
ліцей» задовольнити, судові витрати
покласти на відповідача.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення суду відповідає
даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач не
довів обставини, на які посилався
позивач як на підставу своїх позовних
вимог, зокрема, що вже більше строку,
встановленого законодавством,
відповідачі відсутні за вказаною
адресою, що є підставою для визнання їх
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з такого.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом.

Статтею 72 ЖК України встановлено, що
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.ст. 6, 127 Кодексу жилі будинки і
жилі приміщення призначаються для
постійного проживання громадян, а
також для використання у встановленому
порядку як службових жилих приміщень і
гуртожитків. Гуртожитки можуть
використовуватись для проживання
робітників, службовців, студентів,
учнів, а також інших громадян у період
роботи або навчання.

Положення вищевказаних норм
законодавства щодо відсутності осіб,
які мають право користування жилим
приміщенням державного або
громадського житлового фонду та
правила про збереження за відсутньою
особою права на жиле приміщення слід
застосовувати і в разі тимчасової
відсутності у гуртожитку особи, якій у
ньому надавалася жила площа (за
відсутності підстав для виселення).

Виходячи з положень ст. 71 ЖК України та
роз'яснень, що містяться в п.п. 10 і 11
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 12 квітня 1985 року №2 "Про
деякі питання, що виникають в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України", право користування жилим
приміщенням при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї зберігається протягом шести
місяців або інших строків,
передбачених цією статтею. В разі
відсутності цих осіб понад встановлені
строки з поважних причин (перебування у
відрядженні, внаслідок неправомірної
поведінки інших членів сім'ї тощо) цей
строк може бути продовжений судом.

Порядок надання жилої площі в
гуртожитку підприємства, правила
користування гуртожитками та їх
утримання регулюються Примірним
положенням про гуртожиток, яке
затверджене Радою Міністрів УРСР від 3
червня 1986 року № 208.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
комплекс будівель та споруд ДНЗ
«Черкаський професійний ліцей» за
адресою АДРЕСА_1 знаходиться в
управління Міністерства освіти і науки
України.

Як вбачається із довідки про склад
сім'ї, виданої у серпні 2014 року, у
кімнатах гуртожитку НОМЕР_1
зареєстрований ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8

Актом обстеження кім. НОМЕР_1
учнівського гуртожитку від 04 серпня 2014
року підтверджено, що відповідачі у
кімнатах не проживають.

Згідно з актом опитування сусідів
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 від 17 червня 2014
року громадяни відповідачі у
вищевказаних кімнатах за адресою
АДРЕСА_1, не проживають, але зазначені
помешкання періодично відвідують.

З пояснень сусідів ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, родина ОСОБА_8
періодично з'являється за вказаною
адресою, спілкується із сусідами, раз
на тиждень прибирає поверх.

До того ж, позивачем визнається факт
зберігання у вказаних кімнатах
особистих речей відповідачів та сплата
останніми комунальних послуг, що
свідчить про використання
відповідачами вказаних кімнат у
особистих цілях.

Таким чином, зібраними у справі
доказами спростовані доводи позивача
щодо відсутності відповідачів за
місцем їх реєстрації понад шість
місяців, а надані позивачем докази у
сукупності із іншими матеріалами
справи не є достатніми для висновку про
те, що відповідачі за вказаною адресою
не проживають.

Посилання апелянта в апеляційній
скарзі на відсутність трудових
відносин між ОСОБА_6 із закладом освіти
та права на проживання в учнівському
гуртожитку не є підставою для захисту
права позивача шляхом визнання осіб
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням внаслідок
відсутності цих особи понад
встановлені строки.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1 ст.308, ст.ст.
313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ДНЗ «Черкаського
професійного ліцею» - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 12 листопада 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий :

Судді :