У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Попович О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 23 липня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 27
серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору дарування 3/4 частки
домоволодіння, скасування державної
реєстрації права власності, визнання
права власності на 4/6 частки
домоволодіння та 4/6 частки земельних
ділянок; за зустрічним позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про визнання права
власності на спадкове майно,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 24
березня 2014 року було задоволено
частково позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 про визнання недійсним договору
дарування 3/4 частки домоволодіння,
скасування державної реєстрації права
власності, визнання права власності на
4/6 частки домоволодіння та 4/6 частки
земельних ділянок.

У липні 2014 року ОСОБА_2 подала заяву про
перегляд рішення Долинського
районного суду Івано-Франківської
області від 24 березня 2014 року у
зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 23
липня 2014 року, залишеною без змін
ухвалою апеляційного
Івано-Франківської області від 27
серпня 2014 року, в задоволені заяви
ОСОБА_2 про перегляд рішення
Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 24
березня 2014 року, відмовлено.

У касаційній скарзі скаржник,
посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати ухвалу Долинського
районного суду Івано-Франківської
області від 23 липня 2014 року, ухвалу
апеляційного суду Івано-Франківської
області від 27 серпня 2014 року та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК
України підставами для касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу,
ознайомившись із змістом оскаржуваних
судових рішень, у відкритті
касаційного провадження слід
відмовити, оскільки касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного
провадження, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 23 липня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 27
серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору дарування 3/4 частки
домоволодіння, скасування державної
реєстрації права власності, визнання
права власності на 4/6 частки
домоволодіння та 4/6 частки земельних
ділянок; за зустрічним позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про визнання права
власності на спадкове майно, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я
О.В. Попович