АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 531/1907/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3570/14
Головуючий у 1-й інстанції Попов М.С.
Доповідач Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року м. Полтава Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

головуючого судді: Пікуля В.П.,

суддів: Панченка О.О., Прядкіної О.В.,

при секретарі:Лимар О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційну
скаргу Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
«Полтаватеплоенерго» на ухвалу
Карлівського районного суду
Полтавської області від 17 жовтня 2014
року

у справі за заявою Полтавського
обласного комунального виробничого
підприємства теплового господарства
«Полтаватеплоенерго» про видачу
судового наказу про стягнення
заборгованості за послуги
теплопостачання із ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року Полтавське обласне
комунальне виробниче підприємство
теплового господарства
«Полтаватеплоенерго» (далі ПОКВПТГ
«Полтаватеплоенерго») звернулося до
суду з заявою про видачу судового
наказу про стягнення заборгованості за
послуги теплопостачання із ОСОБА_2, в
якій просило стягнути з відповідачки
на користь заявника заборгованості за
послуги теплопостачання з урахуванням
індексу інфляції та 3% річних в сумі 7467,
23 грн.

Ухвалою судді Карлівського районного
суду Полтавської області від 17 жовтня
2014 року відмовлено у прийнятті заяви
про видачу судового наказу про
стягнення заборгованості за послуги
теплопостачання із ОСОБА_2.

Не погодившись з вказаною ухвалою,
ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» подало
апеляційну скаргу, в якій просить
ухвалу скасувати, як таку, що
постановлена судом першої інстанції з
порушенням норм процесуального права,
та направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції, якщо останні порушив
порядок, встановлений для його
вирішення.

Відмовляючи у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, суд першої
інстанції, виходив із того, що вимоги
ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго» про
стягнення заборгованості пред'явленні
з пропуском строку позовної давності,
отже вбачається спір про право.

Проте, з таким висновком суду не можна
погодитися з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України
судовий наказ може бути видано, у разі
якщо заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг,
телекомунікаційних послуг, послуг
телебачення та радіомовлення з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості.

Якщо заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за надані послуги,
судовий наказ може бути видано за
наявності відповідних договорів про
надання таких послуг або інших
письмових доказів, що підтверджують
фактичне надання та отримання таких
послуг. Крім того, заявник має додати
документи, що вказують на правильність
і безспірність розрахунків, а також
застосування тарифів на відповідні
послуги.

Згідно з п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України суддя
відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу, у разі якщо із заяви і
поданих документів вбачається спір про
право.

Наявність спору про право (пункт 2
частини третьої статті 100 ЦПК), яке є
підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу,
вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви. Зокрема,
мають враховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором), із доданих документів
вбачається пропуск позовної давності,
тому така вимога може бути вирішена
лише у позовному провадженні.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Місцевий суд, відмовляючи у прийнятті
заяви про видачу судового наказу,
виходив з того, що заявник просив
стягнути заборгованість за період поза
межами строку позовної давності,
зокрема, з березня 2011 року.

Однак дані, які б свідчили, що боржники
заперечували проти стягнення
заборгованості у зв'язку з пропуском
строку позовної давності відсутні.

Ураховуючи наведене, посилання суду на
те, що в цьому випадку існує спір про
право з приводу дотримання строків
позовної давності є необґрунтованим.

Строк позовної давності
застосовується лише в разі відповідної
заяви боржника і при відсутності його
заперечень з цього приводу не може бути
підставою для відмови в прийнятті
заяви про видачу судового наказу.

Таким чином, оскільки судом першої
інстанції допущено порушення норм
процесуального права при вирішенні
питання щодо прийняття заяви про
видачу судового наказу, ухвала суду
підлягає скасуванню із направленням
матеріалів про видачу судового наказу
до суду першої інстанції для вирішення
питання про відкриття наказного
провадження.

Керуючись ст. 303, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст. 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу Полтавського
обласного комунального виробничого
підприємства теплового господарства
«Полтаватеплоенерго» - задовольнити.

Ухвалу Карлівського районного суду
Полтавської області від 17 жовтня 2014
року - скасувати.

Матеріали заяви Полтавського
обласного комунального виробничого
підприємства теплового господарства
«Полтаватеплоенерго» про видачу
судового наказу про стягнення
заборгованості за послуги
теплопостачання із ОСОБА_2 направити до
Карлівського районного суду
Полтавської області для вирішення
питання про відкриття наказного
провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя:
В.П. Пікуль

Судді: О.О.
Панченко

О.В
Прядкіна

З оригіналом згідно

суддя
В.П. Пікуль