Справа № 379/1526/14 Головуючий у І
інстанції Потеряйко С.А.Провадження №
22-ц/780/7027/14 Доповідач у 2
інстанції Ігнатченко Н.В.Категорія 58
УХВАЛА

Іменем України

16 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко
Н.В.,

суддів : Поліщука М.А.,
Малорода О.І.,

при секретарі : Лопатюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Таращанського районного суду
Київської області від 4 листопада 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Таращанської філії по експлуатації
газового господарства публічного
акціонерного товариства «Київоблгаз»,
публічного акціонерного товариства
«Київоблгаз», ОСОБА_3 про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
відновити газопостачання до житлового
будинку, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи
його тим, що в червні 2013 року він подав
письмову заяву до Ставищенської
дільниці газового господарства із
проханням припинити газопостачання на
два місяці до його житлового будинку,
який розташований по АДРЕСА_1, так як
його сусід ОСОБА_3 мав намір здійснити
реконструкцію свого житлового будинку.
На неодноразові звернення позивача,
відповідач повідомив, що
газопостачання можливо відновити лише
при виготовленні нової проектної
документації газопостачання, оскільки
підземний газопровід, який йде до його
будинку пошкоджено. Позивач вважає, що
такі дії Таращанської ФЕГГ ПАТ
«Київоблгаз» неправомірними та такими,
що порушують норми Закону України «Про
захист прав споживачів». Також в
порушення Правил надання населенню
послуг з газопостачання, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 2246 від 9 грудня 1999 року, відповідач
незаконно та безпричинно тривалий час
не відновлює газопостачання до будинку
позивача, не зважаючи не те, що останній
не вчиняв будь-яких дій щодо порушення
договору про газопостачання.

У зв'язку з викладеним ОСОБА_2 просив
суд визнати дії Таращанської ФЕГГ ПАТ
«Київоблгаз» щодо відмови у
відновленні постачання природного
газу до житлового будинку по АДРЕСА_1
неправомірними з 15 серпня 2013 року та
зобов'язати відповідача усунути
перешкоди у користуванні природним
газом шляхом відновлення
газопостачання до його будинку.

Рішенням Таращанського районного суду
Київської області від 4 листопада 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 19
листопада 2014 року позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить його
скасувати, з мотивів порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначено, що судом проігноровано факт
довготривалих договірних відносин, які
регулюються укладеним договором
газопостачання та діючим
законодавством. Позивач вважає, що
ввідні та внутрішні газопроводи до
житлового будинку не є власністю
господаря, і повинні технічно
обслугуватися постачальником газу.
Вказує, що зроблені судом висновки про
механічне пошкодження газопроводу не
відповідають обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права рішення суду без
змін. Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Так судом першої інстанції
встановлено, що в серпні 1995 року ХМЦ НТУ
«Обрій» Ставищенська філія виготовила
проект по газифікації будинку АДРЕСА_1
на ім'я ОСОБА_4 і проект газифікації
будинку по АДРЕСА_1, ОСОБА_2 Згідно
даного проекту, ввідний газопровід
прокладався до будинку АДРЕСА_1, а від
нього прокладався ввідний надземний
газопровід. Проте, за заявою та згодою
ОСОБА_4, в зв'язку з економією коштів, в
проект було внесено зміни: замість
надземного ввідного газопроводу було
замінено та прокладено підземний
газопровід, який проходив по
присадибній ділянці ОСОБА_4 і далі по
земельній ділянці ОСОБА_2

Роботи по газифікації вказаних
житлових будинків Таращанська ФЕГГ
виконала згідно проекту в період з 11
жовтня по 13 жовтня 1995 року, тому було
відкрито особові рахунки на абонентів
ОСОБА_4 та ОСОБА_2

У відповідності договору № 70731 від 23
травня 2011 року Таращанської ФЕГГ ПАТ
«Київоблгаз» взяла на себе
зобов'язання надавати ОСОБА_2 послуги з
газопостачанню житлового будинку.

На підставі договору купівлі-продажу
від 11 квітня 2013 року ОСОБА_3 став
власником житлового будинку по
АДРЕСА_1, з яким 15 квітня 2013 року
Таращанська ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз»
уклала договір про надання послуг з
газопостачання № 732.

13 червня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
Ставишенського ВЕД Таращанської
ФЕГГ«Київоблгаз» із заявою про
тимчасове припинення газопостачання
до його будинку по АДРЕСА_1 в зв'язку з
реконструкцією житлового будинку.

Цього ж дня ОСОБА_2 також звернувся з
відповідною заявою про припинення
газопостачання до його будинку по
АДРЕСА_1, у зв'язку з реконструкцією
житлового будинку ОСОБА_3 та зазначив,
що витрати на підключення
газопостачання слід покласти на ОСОБА_3

14 червня 2013 року Ставищенська ВЕД
припинила газопостачання до вказаних
будинків, оскільки в них загальний
ввідний газопровід, шляхом
встановлення заглушки № 4801584, про що
складено акт № 1453, з яким сторони спору
були ознайомлені.

Як убачається з матеріалів справи, до 27
лютого 2014 року ОСОБА_2 не звертався до
відповідачів із заявами про
відновлення газопостачання до його
житлового будинку, а 4 березня 2014 року,
після його скарги, працівниками
Ставищенської ВЕД було встановлено, що
відновити газопостачання до будинку
АДРЕСА_1 неможливо, так як біля будинку
ОСОБА_3 частково відрізано підземну
частину газопроводу, який проходив по
його земельній ділянці, а частина
підземного газопроводу, яка йшла до
житлового будинку позивача -
залишилася під добудованими
приміщеннями того ж ОСОБА_3

Судом встановлено та не заперечувалося
сторонами, що відповідач ОСОБА_3
відмовляється надавати згоду щодо
проведення газопроводу до житлового
будинку позивача ОСОБА_2 через його
земельну ділянку.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що газопровід
до житлового будинку позивача
порушений шляхом механічного
від'єднання від фланця газової труби і
не складає одне ціле, що є порушенням
проектної документації по проведенню
газопостачання, тому позбавляє
відповідача можливості надавати
послуги з газопостачання.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Відносини між газопостачальним
підприємством та фізичними особами -
споживачами газу регулюються
Правилами надання населенню послуг з
газопостачання, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
№ 2246 від 9 грудня 1999 року (далі -
Правила).

Правила надання населенню послуг з
газопостачання передбачають
постачання газу безперервно з
дотриманням Правил безпеки систем
газопостачання України ( п.3).

Пунктом 6 Правил передбачено, що
газопостачання припиняється у разі:

- проведення планово-профілактичного
обслуговування та/або капітального
ремонту систем газопостачання;

- ліквідації наслідків аварій,
спричинених надзвичайними ситуаціями
техногенного, природного або
екологічного характеру, та проведення
ремонтно-відновних робіт;

- порушення споживачем строків сплати
за надані послуги з газопостачання,
встановлених в абзаці п'ятнадцятому
пункту 10 та у пункті 17 цих Правил;
самовільного використання газу
споживачем;

- самовільного підключення газових
приладів і пристроїв споживача до
системи газопостачання;

- зривання або пошкодження пломб на
запірних пристроях, засувках на вводі в
будинок, пошкодження або зняття
інвентарних заглушок тощо;

- порушення споживачем Правил безпеки
систем газопостачання, що створює
загрозу виникнення аварійної ситуації;

- подання споживачем письмової заяви
про припинення газопостачання;

- відмови споживача від встановлення
лічильника газу з ініціативи і за кошти
газопостачального підприємства.

У зазначених випадках газорозподільне
підприємство зобов'язане
поінформувати споживача про причини і
строки припинення газопостачання, а
газопостачальне підприємство -
здійснити протягом одного місяця
перерахунок оплати послуг, що
надавалися споживачеві. Про припинення
газопостачання складається акт у двох
примірниках, один з яких залишається у
споживача.

В розділі 3 Правил безпеки систем
газопостачання, затверджених наказом
№ 254 від 1 жовтня 1997 року Державним
комітетом України по нагляду за
охороною праці, зареєстрованих в
Мінюсті 15 травня 1998 року за № 318/2758
передбачено, що ввідні та внутрішні
газопроводи до житлових будинків є
власністю їх господарів та роботи з
будівництв газопроводів
газорегуляторних пунктів та інших
об'єктів систем газопостачання міст,
селищ і сільський населених пунктів
повинні провадитись згідно із
затвердженим проектом газопостачання
населеного пункту, а також за наявності
організації, на яку покладено
технічний нагляд і приймання робіт, а в
подальшому - і експлуатацію газового
господарства цього населеного пункту.

Проектна документація на будівництво
(п.1.1.2) повинна відповідати вимогам ДБНА
2.2-3-97, СНиП 2.04.08-87, СНиП 3.05.02-88, ГОСТ 9.602-89,
цим Правилам, іншим нормативним актам
та додатковим вимогам до обладнання
систем і об'єктів газопостачання,
викладеним у додатку 1.

Проектна документація до затвердження
замовником повинна бути погоджена з
підприємством газового господарства
щодо її відповідності виданим
технічним умовам на проектування, а
також повинна пройти експертизу в
експертно-технічних центрах
Держнаглядохоронпраці України
відповідно до чинного законодавства.

Враховуючи викладене слід дійти
висновку, що відновити газопостачання
до житлового будинку позивача можливо
лише в разі виготовлення ним окремого
проекту газифікації, оскільки власник
сусіднього будинку ОСОБА_3, по
земельній ділянці якого проходив
газопровід до будинку ОСОБА_2
відмовляється надавати дозвіл на
врізку газу та просив виготовити для
нього навий проект газифікації його
будинку.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України передбачено,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України визначає вичерпний
перелік способів захисту цивільних
прав та інтересів. Під способами
захисту суб'єктивних цивільних прав
розуміють закріплені законом
матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на порушника.

З матеріалів справи вбачається та
підтверджено поясненнями сторін, що
Таращанська ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз»
ніяким чином не відмовляється
виконувати зобов'язання за договором
про надавання послуг з газопостачанню,
а з огляду на те, що проектна частина
спільного ввідного газопроводу і
частина ввідного газопроводу, що
належить позивачу, опинились в
прибудові до будинку АДРЕСА_1 при його
реконструкції, без нової проектної
документації відповідач не має права і
змоги виконувати будь-які роботи на
ввідних газопроводах.

Отже, спір про поновлення
газопостачання між ОСОБА_2 та
Таращанською ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз»
фактично не виник, лише існує механізм
здійснення такого поновлення, а тому
враховуючи положення ст. 3 ЦПК України,
підстав вважати, що відповідачем були
порушені, невизнані або оспорювалися
права позивача на отримання послуг
газопостачання немає.

Позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 в
суді першої пред'явлено не було, хоча
поновити газопостачання до будинку
позивача неможливо у зв'язку з тим, що
той, після перебудови будинку АДРЕСА_1
та розроблення нового проекту
газопостачання, не надає дозволу на
врізку дворового газопроводу,
мотивуючи відсутністю обмежень та
обтяжень у користуванні нерухомим
майном, в тому числі сервітутів.

Таким чином, встановивши ту обставину,
що питання відновлення газопостачання
до житлового будинку позивача можливе
після завершення робіт по
реконструкції системи газопостачання
будинку відповідача ОСОБА_3 чи за умови
виготовлення окремого проекту на
газопостачання будинку АДРЕСА_1, що
надасть можливість безперервно
надавити послуги з природного газу для
побутових потреб, з гарантованим
рівнем надійності, безпеки, якості та
величиною тиску, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що
зобов'язання Таращанської ФЕГГ ПАТ
«Київоблгаз» відновити постачання
газу в даному випадку на узгоджуються з
приписами закону.

Разом з тим посилання в апеляційній
скарзі на те, що виготовлення нового
проекту газопостачання та роботи по
його відновленню повинні проводитися
за рахунок коштів виконавця (ПАТ
«Київоблгаз») не приймаються до уваги
судової колегії як необгрунтовані,
оскільки договір про надання населенню
послуг з газопостачання та відповідні
Правила не містять такого зобов'язання
виконавця, безоплатно здійснюється
лише періодичне технічне
обслуговування внутрішньобудинкових
систем газопостачання.

Інші докази та обставини, на які
посилається апелянт в апеляційній
скарзі були предметом дослідження
судом першої інстанції та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом були дотримані
норми матеріального та процесуального
права.

Відповідно до п. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307-308, 313 - 315, 316, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Таращанського районного суду
Київської області від 4 листопада 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий

Судді: