Справа № 599/1857/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"12" грудня 2014 р.

Суддя Зборівського районного суду
Іваницький О.Р.

при секретарі
Сеньківській З.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Зборові справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи
служби в справах дітей Зборівської РДА
про визначення місця проживання
дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом
про визначення місця проживання
неповнолітньої дитини. Позивачка
посилається на те, що 14 серпня 2002 року
між нею та відповідачем було
зареєстровано шлюб, який розірвано 06
червня 2007 року. В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1
народилась дочка ОСОБА_3, яка проживає
разом з нею. Батько ОСОБА_2 чинить
перешкоди у вихованні дитини, в зв'язку
з чим просить прийняти відповідне
рішення.

Представник позивачки позовні вимоги
підтримала та зіслалась на обставини,
викладені в позові.

Представник служби у справах дітей не
заперечує проти задоволення позову.

Відповідач, будучи повідомленим, в
судове засідання не з'явився, проте суд
вважає, що є достатньо доказів для
слухання справи в його відсутності.

Суд заслухавши пояснення представника
позивачки, третьої сторони, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 14 серпня 2002 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
зареєстровано шлюб, який розірвано 06
червня 2007 року. В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1
народилась дочка ОСОБА_3, яка проживає
разом з матір'ю.

Відповідно до ст. 161 СК України, якщо
мати та батько, які проживають
окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким
із них буде проживати малолітня дитина,
спір між ними може вирішуватись
судом. При вирішенні спору щодо
місця проживання дитини суд бере до
уваги ставлення батьків до виконання
своїх батьківських обов'язків,
особисту прихильність дитини до
кожного з них, вік дитини, стан її
здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення.

За змістом статей 150, 155 Сімейного
кодексу України, здійснюючи свої права
та виконуючи обов'язки, батьки повинні
передусім дбати про інтереси дитини,
батьківські права не можуть
здійснюватись усупереч інтересам
дитини.

Згідно п. 1 ст. 9 Конвенції про права
дитини від 20 листопада 1989 року
держави-учасниці забезпечують те, щоб
дитина не розлучалася з батьками
всупереч їх бажанню, за винятком
випадків, коли компетентні органи
згідно з судовим рішенням, визначають
відповідно до застосовуваного закону і
процедур, що таке розлучення необхідне
в якнайкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у
тому чи іншому випадку, наприклад, коли
батьки проживають роздільно і
необхідно прийняти рішення щодо місця
проживання дитини.

Пунктом 6 Декларації прав дитини,
прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20
листопада 1959 року, проголошено, що
малолітня дитина не повинна, крім тих
випадків, коли є виняткові обставини,
бути розлучена із своєю матір'ю.

При таких обставинах, суд вважає, що
слід визначити постійне проживання
дочки ОСОБА_3 разом з матір'ю, яка
забезпечує дитині необхідні умови для
її проживання навчання, виховання та
розвитку.

Керуючись ст.ст. 10,60,210 ЦПК України,
ст.ст. 150,155,161 СК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір'ю
ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Тернопільської
області протягом 10 днів через
Зборівський районний суд.

Суддя підпис
Копія вірно

Суддя Зборівського

районного суду
Іваницький О.Р.