Справа № 182/3559/14-ц
Провадження № 2/0182/2510/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.12.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі
головуючого судді - Рунчевої О.В., за
участю секретаря Снєгульської В.М.,
представників позивача - ОСОБА_1,
ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4,
представника третьої особи - ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Нікополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_7,
ОСОБА_8, третя особа: Служба у справах
дітей Нікопольської міської ради про
вселення та усунення перешкод у
користуванні житловим будинком шляхом
виселення, суд ,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом, остаточно
уточнивши свої вимоги 03 грудня 2014 року
(а.с.69-70) та просив суд усунути йому
перешкоди в користуванні житло вим
будинком з надвірними спорудами
АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_3 та її
малолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 з житлового
будинку АДРЕСА_1;

вселити його до житлового будинку
АДРЕСА_1;

зобов'язати відповідачку передати
йому ключі від спірного житлового
будинку.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що йому на праві
приватної власності на підставі
рішення Нікопольського міськрайон
ного суду від 25 квітня 2012 року належить
7/8 частин житлового будинку АДРЕСА_1.

На підставі рішення Нікопольського
міськрайонного суду від 26 вересня 2013
року ОСОБА_9 15 квітня 2014 року був
примусово виселений з належного йому
будинку, але пе ред тим, як приїхав
судовий виконавець, до спірного
житлового будинку прийшла дру жина
ОСОБА_9- ОСОБА_3 з двома малолітніми
дітьми - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2. У зв'язку з тим, що ОСОБА_3
та її діти не були зазначені у
виконавчому документі, державний
судовий вико навець не мав права
виселяти їх зі спірного будинку. При
виселенні ОСОБА_9 зі спірного будинку
він не був присутнім, оскільки
останнім часом став себе погано
почувати із-за нескінченних судових
процесів.

При виселенні ОСОБА_9 була присутня
ОСОБА_2, що діяла на підставі його
доручення.

Відповідачка відібрала у ОСОБА_2 ключі
від будинку, коли з двору пішли су дові
виконавці. До теперішнього часу він не
може потрапити до будинку та
користуватись належним йому майном. В
будинку відсутнє світло, вода,
опалення.

Діти відповідачки приходять до неї
тільки вечорами. Якщо він знаходиться
на подвір'ї спірного житлового будинку,
вони усі втрьох обзивають його
нецензурною лайкою та він вимушений
одразу виходити за калитку. За будинком
він може дивитись лише з двору, коли їх
немає вдома.

Відповідачка також перешкоджає йому
користуватись городом. Вона скорчувала
виноград, знищила усі квіти. Він нічого
не може посадити та виростити на
присадибній ділянці.

Відповідачка не має права власності
на житловий будинок АДРЕСА_1, тому вона
з дітьми користується ним без
відповідної правової підстави.

Відповідно ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Він являється законним власником 7/8
частин житлового будинку АДРЕСА_1.
Право власності на цей житловий
будинок не припинено, державна реєст
рація не оспорена і не скасована. Він
своєї згоди на вселення відповідачки з
дітьми не надавав, вони не є членом його
родини.

Зареєстрована відповідачка з дітьми
за адресою: АДРЕСА_2.

Таким чином, ОСОБА_3 разом зі своїми
дітьми проживають у належному йому
будинку без достатньої правової
підстави, перешкоджають його вселенню
до цього будинку.

В добровільному порядку вирішити
питання про виселення ОСОБА_3 з малолі
тніми ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з будинку
АДРЕСА_1 неможливо, тому він зі свого
боку, вимушений звертатися до суду з
цим позовом.

Представники позивача ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримали
позовні вимоги ОСОБА_6 та просили їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги
ОСОБА_6 не визнала та суду показала, що в
житловий будинок АДРЕСА_1 вона зі своїм
чоловіком ОСОБА_9 та з дітьми вселилися
за згодою ОСОБА_6, який після оформлення
права власності на спадкове майно у
вигляді даного будинку, зобов'язався
нотаріально посвідчити з ними договір
купівлі-продажу спірного будинку за
ціною 13 000 доларів США. До того ж 21
листопада 2007 року ОСОБА_6 в рахунок
продажу даного будинку взяв у її
чоловіка ОСОБА_9 завдаток в сумі 500
доларів США. Оскільки на той час у
ОСОБА_6 не було правоустановчих
документів на будинок, 11 лютого 2008 року
її чоловік та ОСОБА_6 уклали договір про
завдаток № 2 та наміру купівлі-продажу
нерухомого майна у простій письмовій
формі, відповідно до якого, ОСОБА_6 та її
чоловік - ОСОБА_9 домовились щодо
купівлі-продажу житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1 за 12 500 доларів США.
Даний договір був укладений при ній та
ОСОБА_2, яка на теперішній час є
представником позивача. Після того як
вони за згодою ОСОБА_6 зробили ремонт у
будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_2, яка є
представником ОСОБА_6, відмовилася
продавати будинок за 12 500 доларів США та
пропонувала придбати його за 25 000
доларів США.

15 квітня 2014 року її чоловік ОСОБА_9
був примусово виселений зі спірного
будинку. Вона з дітьми відмовляється
звільнити житловий будинок АДРЕСА_1 до
того часу, поки ОСОБА_6 не компенсує
затрати, понесені ними на ремонт цього
будинку. Крім того зазначила, що вона
дійсно зі своїми малолітніми дітьми
зареєстрована у АДРЕСА_2. Даний будинок
належить її батьку, але у зв'язку з тим,
що батько зловживає спиртними напоями
вона не може проживати за цією адресою
з дітьми, оскільки він постійно вчиняє
сварки, що суперечить інтересам її
малолітніх дітей. Тому просить суд у
позові ОСОБА_6 відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 також
не визнала позовні вимоги ОСОБА_6 та
просила суд в позові ОСОБА_6 відмовити.

Представник Служби у справах дітей
Нікопольської міської ради ОСОБА_5
просив суд відмовити у задоволенні
позову, оскільки заявлені позовні
вимоги суперечать інтересам
малолітніх дітей.

Заслухавши сторони, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Як встановлено судом, житловий
будинок з надвірними будівлями, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
належав на праві власності ОСОБА_11, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Після її
смерті відкрилась спадщина на вказаний
житловий будинок. Позивач доводиться
сином ОСОБА_11, прийняв спадщину після
її смерті та з 18 грудня 2012 року він є
власником 7/8 частин житлового будинку з
надвірними будівлями, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.4-7). Право власності на спірне майно
зареєстровано за позивачем, що
підтверджується витягом з реєстру прав
власності. Реєстрація права власності
ОСОБА_6 на житловий будинок проведена
на підставі рішення Нікопольського
міськрайонного суду від 25 квітня 2012
року, яке набуло чинності 07 листопада
2012 року (а.с.11). На підставі рішення
Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 26
вересня 2013 року, яке набуло чинності 20
лютого 2014 року чоловік відповідачки
ОСОБА_9 примусово був виселений зі
спірного житлового будинку (а.с.12-14). На
теперішній час у житловому будинку
проживає відповідачка разом зі своїми
малолітніми дітьми, які не є членами
сім'ї позивача ОСОБА_6 та проживають у
спірному будинку без відповідної
правової підстави.

У судовому засіданні також
встановлено, що відповідачки є
постійне місце реєстрації у АДРЕСА_2,
який належить її батьку, у зв'язку з чим,
суд не може взяти до уваги доводи
представника Служби у справах дітей
Нікопольської міської ради про те, що в
разі виселення відповідачки з
малолітніми дітьми зі спірного будинку
будуть порушені інтереси малолітніх
дітей.

Судом також встановлено, що є
вступивше 17 лютого 2014 року в законну
силу судове рішення про стягнення з
ОСОБА_6 на користь чоловіка
відповідачки ОСОБА_9 вартості
ремонтних робіт у спірному будинку.
Тобто причина з якої відповідачка не
виселяється з будинку відпала, у
зв'язку з чим, суд не може прийняти до
уваги доводи ОСОБА_3 стосовного того, що
вона не виселяється з дітьми зі
спірного будинку, оскільки ОСОБА_6 не
компенсував їм затрати понесені на
ремонт спірного будинку.

Згідно до ст. 47 Конституції України
кожен має право на житло. Ніхто не може
бути примусово позбавлений житла
інакше як на підставі закону або за
рішенням суду.

Правові позиці Європейського суду з
прав людини, пункт 1 ст. 8 Конвенції про
захист прав людини та основних свобод
гарантує кожній особі, окрім інших
прав, право на повагу до її житла, що
охоплює, насамперед, право займати
житло, не бути виселеною чи позбавленою
свого житла.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Оскільки ОСОБА_6 є законним власником
7/8 частин житлового будинку з
надвірними будівлями за адресою:
АДРЕСА_1, суд вважає, що ОСОБА_3
проживаючи у спірному будинку з
малолітніми дітьми, протиправно
позбавляє позивача права власності на
спірний житловий будинок та обмежує
його у володінні та користуванні
будинком. Крім того, відповідач чинить
перешкоди позивачу у користуванні
спірним житловим будинком.

За таких обставин, суд вважає позовні
вимоги позивача обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 321, 391 ЦК України, суд,-

В
И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
малолітніх дітей: ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя
особа: Служба у справах дітей
Нікопольської міської ради про
вселення та усунення перешкод у
користуванні житловим будинком шляхом
виселення - задовольнити.

Усунути ОСОБА_6 перешкоди в
користуванні житловим будинком з
надвірними будівлями, що розташований
за адресою: АДРЕСА_1, 7/8 частин якого
належить на праві приватної спільної
часткової власності ОСОБА_6.

Виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та
її малолітніх дітей: ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 із
житлового будинку АДРЕСА_1, 7/8 частин
якого належить ОСОБА_6 на праві
приватної спільної часткової
власності.

Вселити ОСОБА_6 в житловий будинок
АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_3 передати ОСОБА_6
ключі від житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_6 судові витрати у сумі 243 грн. 60
коп. ( двісті сорок три грн. 60 коп.).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги через Нікопольський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. В. Рунчева