Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2014 р.
Справа153/1820/14

Ямпільський районний суд Вінницької
області

у складі головуючого судді Гаврилюк
Т.В.

за участю секретаря судового засідання
Шарко Л.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Ямпільського
районного суду Вінницької області у
місті Ямпіль Вінницької області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про поділ спільного майна
подружжя при розірванні шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із
даним позовом. Вказала, що із 13 січня 1982
року вона перебувала у шлюбі із ОСОБА_3
За рішенням суду шлюб між ними було
розірвано, про що зроблено відповідний
актовий запис №176 від 14 грудня 2005 року.
За час спільного проживання вони
побудували за спільні кошти будинок із
господарськими спорудами, що
розміщений по АДРЕСА_1. Свідоцтво про
право власності на вказаний будинок
було видано 25 серпня 1987 року на ім'я
відповідача. Зазначила, що із часу
розірвання шлюбу вона постійно
проживала та проживає у даному будинку.
Чоловік має іншу сім'ю та проживає за
іншою адресою. Декілька днів тому вона
дізналась про те, що відповідач має
намір продати будинок, в якому вона
проживає і який належить їм на праві
спільної сумісної власності. У
добровільному порядку на розподіл
домоволодіння у рівних частинах
відповідач не погоджується. Тому вона
змушена звернутись до суду із даним
позовом та просити суд постановити
рішення, яким визнати за нею право
власності на ? частину домоволодіння
(житлового будинку та господарських
споруд) розміщеного по АДРЕСА_1,
здійснити розподіл домоволодіння у
натурі, а також стягнути понесені нею
витрати.

У судовому засіданні під час дачі
пояснення позивач ОСОБА_1 вказала, що на
даний час вона проживає біля сина. У
спірному домоволодінні проживає їх із
відповідачем спільна донька, яка
виганяє її із будинку.

Представник позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги
підтримав у повному об'ємі, просить суд
їх задовольнити. Що стосується
заявленого відповідачем спливу строку
позовної давності вказав, що у суду
немає підстав для застосування спливу
строків позовної давності, так як строк
застосовується з часу коли особа
дізналася про порушення свого права.

Відповідач ОСОБА_3 заявлені
позовні вимоги не визнав. Вказав, що
позивачем пропущено строк позовної
давності із зверненням до суду із даним
позовом, так як шлюб вони розірвали
більше восьми років тому. Зазначив, що
спірний будинок він заповів спільній
із позивачкою дочці ОСОБА_5. Не згідний
на поділ майна. Вказав, що немає наміру
продавати будинок, так як будинок він
заповів у 2013 році доньці.

Судом встановленні такі
обставини та визначені відповідно до
них правовідносини:

Із досліджених письмових доказів
- копії паспорта позивача та Свідоцтва
про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1
виданого 11 грудня 2012 року судом
встановлено, що сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі із 13 січня 1982
року по 14 грудня 2005 року. Із Свідоцтва
на право власності на житловий будинок
виданого 25 серпня 1987 року судом
встановлено, що ОСОБА_3 є власником
житлового будинку із по господарськими
спорудами, який розташований по
АДРЕСА_1. Із довідки вих..№1255 від 21.11.2014
року та виписок вих..№1184 від 03.11.2014 року
виданих виконкомом Великокісницької
сільської ради Ямпільського району
Вінницької області судом встановлено,
що позивач та відповідач зареєстровані
у спірному житловому будинку. Із
заповіту від 09 грудня 2013 року судом
встановлено, що відповідач ОСОБА_3 на
випадок своєї смерті усе своє майно, де
б воно не було і з чого б воно не
складалось, у тому числі все те, що буде
належати йому на день смерті і на що він
матиме право за законом, заповів своїй
дочці ОСОБА_5.

Із показань свідка ОСОБА_6 даних
ним у судовому засіданні судом
встановлено, що він є сином позивача та
відповідача. Із батьком він перебуває у
неприязних стосунках. Зазначив, що
будинок батьки будували разом, він
також вносив певний вклад у
будівництво будинку, так як був
достатньо дорослий. Вказав, що батько
залишив матір ще за десять років до
розірвання шлюбу.

Із показань свідка ОСОБА_7 даних
нею у судовому засіданні судом
встановлено, що вона є рідною сестрою
позивачки. Після закінчення восьми
класів вона доглядала сина позивача та
відповідача біля одного року, так як
позивач працювала, оскільки їм
необхідні були кошти на будівництво
будинку. Зазначила, що позивач із
відповідачем разом заробляли кошти на
будівництво будинку.

Відповідно ч.1 ст.60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Відповідно ч.2 ст.60 СК України
вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно ст.63 СК України
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Тобто, із врахуванням вище
викладеного, житловий будинок із
господарськими спорудами, що
розташований по АДРЕСА_1 є об'єктом
права спільної сумісної власності
позивача та відповідача.

Відповідно ч.1 ст.69 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу. Тобто, позивач та
відповідач мають право на поділ
житлового будинку та по господарських
споруд, що розташовані по АДРЕСА_1.

Відповідно ч.1 ст.70 СК України у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором. Тобто, позивач має право на ?
частки майна - житлового будинку із по
господарськими спорудами, які
розташовані по АДРЕСА_1.

Відповідно ч.1 ст.71 СК України
майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Тобто, позивач має
право на поділ житлового будинку із по
господарськими спорудами, які
розташовані по АДРЕСА_1.

При дачі пояснень позивачем
вказано, що вона дізналася про те, що
відповідач має намір продати будинок,
однак доказів того, що вона нещодавно
дізналася про порушення свого права
суду не надано.

Сторонам роз'яснені права та
обов'язки щодо подання доказів у
розумінні ст.ст.10, 11 ЦПК України, однак
позивач ОСОБА_1 та її представник ними
не скористалися (не надано доказів
того, коли саме позивач дізналася про
порушення свого права), і тому суд
приймає рішення на основі досліджених
доказів, що є у матеріалах даної
цивільної справи.

Відповідно ч.2 ст.72 СК України до
вимоги про поділ майна, заявленої після
розірвання шлюбу, застосовується
позовна давність у три роки.

Оскільки шлюб між сторонами
розірвано 14 грудня 2005 року, а до спірних
правовідносин застосовується позовна
давність у три роки, тому суд приходить
до висновку про сплив позовної
давності із зверненням до суду за
захистом порушеного права.

Відповідно ч.3 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно ч.4 ст.267 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки позивачем пропущено
строк звернення до суду із даним
позовом, відповідачем заявлено вимогу
про застосування спливу позовної
давності, тому суд приходить до
висновку, що хоча позивач і має право на
захист свого порушеного права, однак
сплив термін позовної давності, і тому
суд має підстави для відмови у
задоволенні заявлених позовних вимог у
зв'язку із спливом позовної давності.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 58, 60, 62, 63, 64,
212, 213, 214, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст.60, 63,
69, 70, 71, 72 СК України, ст.267 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заявлених позовних
вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя при
розірванні шлюбу - відмовити у зв'язку
із спливом позовної давності.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги через Ямпільський
районний суд Вінницької області. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий Т.В. Гаврилюк