Р І Ш Е Н Н Я І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
ИСправа № 335/10231/14-ц 2/335/2210/2014

31 жовтня 2014 року

місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя в складі: головуючого судді
при секретаріБойка О.Ю. Крижко Я.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до Запорізької
міської ради, третя особа: ОСОБА_4 про
розірвання договору оренди землі, -
встановив: У вересні 2014 року позивач
звернувся до Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя з позовом
Запорізької міської ради в якому
просив розірвати договір оренди землі
за кадастровим номером :05:009:0335 від
26.06.2009 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачем та відповідачем 26.06.2009 року
був укладений договір оренди землі, за
яким приватний підприємець ОСОБА_3
отримав в оренду земельну ділянку за
кадастровим №:05:009:0335. яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Приватного підприємця ОСОБА_3 було
визнано банкротом, відкрито
ліквідаційну процедуру, ухвалою
господарського суду Запорізької
області від 31.05.2011 року було припинено
ФОП ОСОБА_3 В межах здійснення
ліквідаційної процедури належне
Позивачу нерухоме майно, а саме
нежитлова будівля літ. А-4, заг. площею
1624,3 кв.м., що розміщена на спірній
земельній ділянці була відчужена на
підставі договору купівлі-продажу від
12.05.2010 року.

Оскільки договір оренди не був
розірваний за погодженням сторін у
зв'язку з переходом права власності на
об'єкт нерухомості, що на ній
розміщений, позивач вважає, що договір
оренди підлягає розірванню в судовому
порядку.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримала позов у повному
обсязі, просила суд його задовольнити
із зазначених підстав. Представник
відповідача позов заперечила, з
підстав відсутності об'єктивних даних
для його розірвання. Оскільки з
розірванням договору позивач втратить
статус орендаря, вважає, відповідачу
будуть завдані збитки, пов'язані з
поверненням земельної ділянки в
неналежному виді, просила в
задоволенні позову відмовити.

Третя особа належним чином
повідомлялася про час та місце
судового розгляду, проте до суду не
з'явилася, причини неявки не
повідомила, що в свою чергу, не є
перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши пояснення представників
сторін, з'ясувавши фактичні обставини,
що мають значення для справи,
перевіривши їх доказами з огляду на їх
достатність та взаємозв'язок, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом та не оспорюється
сторонами, 26.06.2009 року між Запорізькою
міською радою та приватним підприємцем
ОСОБА_3 був укладений договір землі, за
яким орендарю передана в користування
земельна ділянка загальною площею 0,1790
га за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий
№:05:009:0335 (а.с.7-10). Згідно п.4
Договору, земельна ділянка
передавалася в оренду разом з
адміністративною будівлею орендаря.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 31.05.2011 року у
справі №12/187/09 було припинено
підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_3
(а.с.18). Державна реєстрація припинення
підприємницької діяльності проведена
15.06.2011 року (а.с.17).

В межах здійснення ліквідаційної
процедури належна позивачу нежитлова
будівля А-4, загальною площею 1624,3 кв.м.,
що розташована на земельній ділянці
площею 0,1790 га за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий №:05:009:0335 була
відчужена на підставі договору
купівлі-продажу ОСОБА_4 (а.с.14).

Судом встановлено, що позивач
попередньо 10.11.2011 року звертався до
Запорізької міської ради з клопотанням
припинити договір оренди спірної
земельної ділянки, додатково подавав
на вимогу відповідача документи
пов'язані з орендними правовідносинами
(а.с.36-38), проте договір припинений за
згодою сторін не був.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 ЦК України
серед загальних засад цивільного
законодавства є свобода договору, яка
означає, що сторони є вільними в
укладенні договору, виборі
контрагентів та визначенні умов
договору, тощо (ст.ст. 6, 627 ЦК України).

Згідно з ст.6 ЦК України сторони в
договорі можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

У відповідності до ст.12 ЦК України
особа здійснює свої цивільні права
вільно, на власний розсуд.

Статтею 626 ЦК України визначено, що
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч.1 ст.124 Земельного кодексу
України передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними статтею 122
цього Кодексу, чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки.

Відповідно до ч.1 ст.93 ЗК України та
статті 1 Закону України «Про оренду
землі» від 06.10.1998 року №161-XIV, право
оренди земельної ділянки - це засноване
на договорі строкове платне володіння
і користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Підставами припинення права
користування земельною ділянкою,
відповідно до ч.1 ст.141 ЗК України,
зокрема є добровільна відмова від
права користування земельною ділянкою,
набуття іншою особою права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду,
які розташовані на земельній ділянці.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти,
відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України до
набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Зазначені положення продубльовані і в
ЗУ «Про оренду землі» від 06.10.1998 року
№161-XIV, зокрема відповідно до ч.1 ст.31
цього Закону набуття права власності
на житловий будинок, будівлю або
споруду, що розташовані на орендованій
іншою особою земельній ділянці є
підставою для припинення договору
оренди землі.

Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України, до
особи, яка набула право власності на
житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Відповідно до ч.1 ст.32 ЗУ «Про оренду
землі» від 06.10.1998 року №161-XIV, на вимогу
однієї із сторін договір оренди землі
може бути достроково розірваний за
рішенням суду в разі невиконання
сторонами обов'язків, передбачених
статтями 24 і 25 цього Закону та умовами
договору, в разі випадкового знищення
чи пошкодження об'єкта оренди, яке
істотно перешкоджає передбаченому
договором використанню земельної
ділянки, а також на підставах,
визначених Земельним кодексом України
та іншими законами України.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України,
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

З аналізу зазначених норм вбачається,
що відмова позивача від договору
оренди землі у зв'язку зі зміною
власника об'єкту нерухомості, що на ній
знаходиться, - ґрунтується на законі,
зазначена відмова безпідставно не
прийнята орендодавцем, договір оренди
землі з зазначених підстав підлягає
розірванню, а позов задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 224-233
ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до Запорізької міської
ради про розірвання договору оренди
землі задовольнити.

Розірвати договір оренди землі за
кадастровим номером :05:009:0335 від
26.06.2009 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подання
апеляційної скарги до Апеляційного
суду Запорізької області через
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя протягом десяти днів з дня
його проголошення. У разі якщо рішення
було ухвалено без участі особи, яка
його оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
О.Ю.Бойко