Провадження № 2/331/1750/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2014 р.
м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у
складі:

головуючого - судді Світлицької В.М.

при секретарі Богач А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Запоріжжя
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що 31.10.2011 р. між
банком та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 002-23011-311011, згідно
з умовами якого позивач надав
відповідачу ОСОБА_1 кредит у сумі 4563, 76
грн. на придбання певного майна/послуг
зі сплатою 0,01 % в рік. Відповідач
ОСОБА_1 припинив виконання умов
кредитного договору, не виконує взяті
на себе зобов'язання за кредитним
договором щодо повернення суми
кредиту та сплати відсотків.
Посилаючись на зазначені обставини,
просить суд стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 4563, 94 грн. та судові витрати.

В судове засідання представник ПАТ
«Дельта Банк» не з'явився, надав суду
заяву, в якій просить розглядати справи
за його відсутністю, позов
задовольнити у повному обсязі,
стягнути з відповідача заборгованість
за кредитним договором у 4563, 94 грн. та
судові витрати. За клопотанням
представника позивача, суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
розгляду повідомлявся належним чином,
причину неявки суду не повідомив,
заперечень не надав.

Розглянувши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги ПАТ «Дельта
Банк» підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 31.10.2008 р. між
банком та ОСОБА_1 укладено кредитний
договір № 002-23011-311011, за яким банк надав
ОСОБА_1 кредит у сумі 4563, 46, що
підтверджується меморіальним ордером
№ 39563045 від 01.11.2011 року та
рахунок-фактура № СФСНВ- від
31.10.2011 року. Відповідач ОСОБА_1
зобов'язався повернути кредит та
сплатити відсотки, виходячи зі ставки
0,01 % за рік, винагороди та комісії за
користування кредитними коштами в
строки та в порядку, встановлених
кредитним договором.

Відповідно до п. 2.1. кредитного договору
№ 002-23011-31101 від 31.10.2008 р. моментом
надання банком кредиту є день
здійснення операції за допомогою
картки або день утримання платежів за
умови відсутності на рахунку власних
коштів держателя.

Згідно з п. 2.3. кредитного договору №
002-23011-31101 від 31.10.2008 р. за користуванням
кредитом позичальник сплачує
кредитору проценти, виходячи зі ставки
0,01 % річних.

Згідно з п.2.9. кредитного договору №
002-23011-31101 від 31.10.2008 р. починаючи з
місяця, що слідує за місяцем, в якому
наданий кредит, позичальник щомісячно
не пізніше 31 числа кожного місяця
зараховує на рахунок кредитора,
зазначений в п.2.11 цього договору,
рівними частинами суму грошових
коштів, яка включає заборгованість за
кредитом, заборгованість по сплаті
процентів та плати по обслуговування
кредитної заборгованості, у розмірі 508,
00 грн., у відповідності до графіку
платежів, наведеному у додатку № 1 до
цього договору, який є його невід'ємною
частиною.

Відповідно до умов договору, банк у
випадку порушення позичальником
строків сплати передбачених договором
платежів більше ніж на 1 місяць має
право вимагати від позичальника
дострокового повернення кредиту в
повному обсязі та сплати процентів за
його користування.

Відповідно до статті 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 509 ЦК
України зазначений договір є підставою
виникнення зобов'язань.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в термін передбачений
договором, одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається, боржник не звільняється
від відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання, якщо інше не
встановлено договором чи законом; якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання,
у разі порушення зобов'язання боржник
повинен відшкодувати збитки.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не
виконує взяті на себе зобов'язання за
кредитним договором, та допустив
заборгованість по кредиту, чим порушує
умови договору, припинив погашення
кредиту та процентів в порядку і
строки, передбачені договором, і станом
на 07.04.2014 р. утворилася
заборгованість за кредитним
договором у розмірі 4563, 94 грн. , а тому
повинен нести відповідальність,
передбачену договором.

На підставі викладеного, дослідивши
надані ПАТ «Дельта Банк» письмові
докази, суд перевіривши правильність
розрахунків ПАТ «Дельта Банк»,
приходить до висновку, що позовні
вимоги банку є обґрунтованими
стягненню з відповідача на користь
банка підлягає сума у розмірі 4563,94 грн.,
що складається з заборгованості за
кредитом у розмірі 4563,76 грн.,
заборгованості за відсотками у розмірі
0,18 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Уклавши з банком кредитний договір та
отримавши суму у загальному розмірі
4563,94 грн., відповідач
ОСОБА_1 у відповідності з умовами
договору зобов'язався здійснювати
повернення кредиту та сплачувати
проценти за користування кредитними
коштами.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
підлягають задоволенню і позовні
вимоги про стягнення з відповідача на
користь банку понесені ним судові
витрати.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59,60, 88, 208, 209, 212,
214-215, 224 - 226, 292, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором у 4563,94 грн., що
складається з заборгованості за
кредитом у розмірі 4563,76 грн.,
заборгованості за комісіями у розмірі
0,18 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» судовій збір у розмірі
243, 60 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
В. М.
Світлицька