Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №283/2896/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Забродського М.І.,
Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання
Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення
боргу, за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на
заочне рішення Малинського районного
суду Житомирської області від 07
листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
(надалі - Банк) звернувся до суду даним
позовом. Просив стягнути з ОСОБА_1 на
користь Банку заборгованість у розмірі
10 241,53 грн. за кредитним договором та
понесені судові витрати.

Зазначав, що 18 березня 2004 року між
Банком та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № ZRRWRK00211413,
відповідно до якого відповідач отримав
кредит у розмірі 585 грн. на термін по
17.03.2005 року зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24,00% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Відповідач зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконував.
У зв'язку з чим станом на 05.09.2014 року
утворилась заборгованість на суму 10241,53
грн., яка складається з наступного:

280,46 грн. - заборгованість за кредитом; 2
492 грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 7 469,07 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань.

Заочним рішення Малинського районного
суду Житомирської області від 07
листопада 2014 року в задоволенні позову
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено у
зв'язку зі спливом строку позовної
давності.

Не погодившись з рішенням суду ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» подав апеляційну скаргу.
Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити їх
позов.

Вважає, що рішення підлягає скасуванню
у зв'язку з невідповідністю висновків
суду обставинам справи та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права. Зокрема вказує,
що суд має право застосовувати
наслідки спливу строку позовної
давності тільки у разі якщо подається
заява про застосування строку позовної
давності. Відповідач не порушував
питання про застосування строку
позовної давності і взагалі не приймав
участі при розгляді даної справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК
України колегія суддів визнає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 257, ч. ч. 3,4 ст.
267 ЦК України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
та застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

За правилами ч.1 ст. 259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін.

Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Частиною 5 статті 261 ЦК України також
передбачено, що за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

Судом встановлено, що 18 березня 2004 року
між сторонами був укладений кредитний
договір, відповідно до якого ОСОБА_1
наданий кредит в сумі 585 грн., зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24,0 % річних, строком по 17
березня 2005 року.

Відповідач належним чином не виконував
передбачені договором умови щодо
своєчасного погашення кредиту,
відсотків та сплати комісійних
нарахувань. Згідно розрахунку наданого
позивачем відповідач має
заборгованість по кредиту.

Відповідно до ст.ст. 1054, 526 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти (
кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.
Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного судочинства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Тому позов слід вважати обгрунтованим.

Проте, матеріали справи свідчать, що
позивач звернувся до суду з даним
позовом 03 жовтня 2014 року, тобто з
пропуском передбаченого законом
строку позовної давності (а.с. 2-3, 15).

Відтак, суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову з вказаних підстав.

Доводи позивача викладені в
апеляційній скарзі про те, що
відповідач не порушував питання про
застосування строку позовної давності
є безпідставними, оскільки такі доводи
спростовуються заявою позивача,
викладеною за текстом позовної заяви,
де останній просив відмовити у
задоволенні позову у зв'язку з
пропуском строку позовної давності
(а.с.3 на звороті).

Інші доводи апеляційної скарги на
правильність ухваленого рішення не
впливають.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, є необґрунтованими та
такими, що не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом норм матеріального
права і порушення
норм процесуального права, які
передбачені нормами ЦПК України як
підстави для скасування рішень.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам закону і підстави
для його зміни або скасування та
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів апеляційного
суду, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Заочне рішення Малинського районного
суду Житомирської області від 07
листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
його проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді