Справа № 359/8769/14-ц Головуючий у І
інстанції Кабанячий Ю.В.Провадження №
22-ц/780/6061/14 Доповідач у 2
інстанції КашперськаКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

04 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Кашперської
Т.Ц.,

суддів
Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Бориспільського міськрайонного
суду Київської області від 11 вересня 2014
року у справі за заявою ОСОБА_1 про
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню, по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Комерційний Банк
«Євробанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, третя
особа Комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційна контора № 1»,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення,

заслухавши доповідь судді, перевіривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із заявою про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню. Заявлені вимоги мотивував
тим, що рішенням Апеляційного суду
Київської області від 22 лютого 2013 року
скасовано рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 01 червня 2012 року і ухвалено нове,
яким частково задоволено вимоги ПАТ
«Євробанк», звернено стягнення на
предмет іпотеки у вигляді квартири за
адресою: АДРЕСА_1, в рахунок погашення
боргу ОСОБА_2 перед ПАТ «Євробанк» за
договором кредиту № С-291 від 08 липня 2011
року в розмірі 409330,95 грн. Предмет
іпотеки перебуває у власності
іпотекодавців ОСОБА_2, ОСОБА_1, підлягає
реалізації шляхом проведення
прилюдних торгів. На виконання рішення
Бориспільським міськрайонним судом
Київської області видано виконавчий
лист № 2/1005/741 про звернення стягнення
на предмет іпотеки у вигляді квартири,
в якому зазначено, що боржником ПАТ
«Євробанк» є ОСОБА_1, що не відповідає
рішенню апеляційного суду, яким
встановлено, що боржником по
кредитному договору є саме ОСОБА_2, а
ОСОБА_1 є майновим поручителем. Також
судом визначено порядок реалізації
предмету іпотеки як цілісного об'єкта
нерухомості, без поділу на частини між
співвласниками вказаного майна. Крім
того, суд для унеможливлення
подвійного стягнення мав зазначити в
резолютивній частині рішення лише про
звернення стягнення на предмет іпотеки
із зазначенням суми заборгованості за
кредитним договором, а сам розрахунок
суми заборгованості має наводитись у
мотивувальній частині рішення. На
підставі вищевикладеного просив
визнати виконавчий лист № 2/1005/741,
виданий 19 березня 2013 року
Бориспільським міськрайонним судом
Київської області таким, що не підлягає
виконанню.

Ухвалою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 11 вересня 2014 року в задоволенні
заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого
листа таким, що не підлягає виконанню,
відмовлено.

Відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення та
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати
ухвалу Бориспільського міськрайонного
суду Київської області від 11 вересня 2014
року та постановити нову ухвалу, якою
задовольнити заяву про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні заяви
про визнання виконавчого листа таким,
що не підлягає виконанню, суд першої
інстанції виходив з того, що вказані
заявником обставини не містять
підстав, передбачених ст. 369 ЦПК України
для визнання виконавчого листа таким,
що не підлягає виконанню.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів,
оскільки вони відповідають змісту
позовних вимог та вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи,
рішенням Апеляційного суду Київської
області від 21 лютого 2013 року частково
задоволено позов ПАТ КБ «Євробанк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_1, треті особи КП
«Житлово-експлуатаційна контора № 1»,
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
кредитним договором, звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення. В рахунок погашення боргу
ОСОБА_2 перед ПАТ «Євробанк» за
договором кредиту № С-291 від 08 липня 2011
року в розмірі 409330,95 грн. звернуто
стягнення на предмет іпотеки у вигляді
квартири АДРЕСА_1, зазначену в договорі
іпотеки від 08 липня 2011 року. Предмет
іпотеки у вигляді квартири АДРЕСА_1
підлягає реалізації шляхом проведення
прилюдних торгів відповідно до
процедури, передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження» за
початковою ціною на рівні, не нижчому
за звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

Бориспільським міськрайонним судом
Київської області на примусове
виконання даного рішення видано
виконавчі листи на кожного із
відповідачів, де боржниками зазначено
відповідно ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 369 ЦПК України,
суд, який видав виконавчий лист, може за
заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом. Суд
ухвалою вносить виправлення до
виконавчого листа, а у разі якщо його
було видано помилково або якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, суд визнає виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково.

Отже, закон передбачає можливість
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню, якщо він виданий
компетентним судом і є належним
виконавчим документом, однак наявними
є обставини, які виключають
необхідність проведення виконавчих
дій за цим виконавчим документом.

Разом із тим, із матеріалів справи не
вбачається, що такі обставини існують.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження», у виконавчому
документі зазначаються: назва і дата
видачі документа, найменування органу,
прізвище та ініціали посадової особи,
що його видали; дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
повне найменування (для юридичних осіб)
або ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;
резолютивна частина рішення; дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання. У
разі якщо рішення ухвалено на користь
кількох позивачів або проти кількох
відповідачів, а також якщо належить
передати майно, що перебуває в кількох
місцях, у виконавчому документі
зазначаються один боржник та один
стягувач, а також визначається, в якій
частині необхідно виконати таке
рішення, або зазначається, що обов'язок
чи право стягнення є солідарним.

Оскільки в рішенні суду і виданих
виконавчих листах не зазначено
солідарного обов'язку відповідачів, а
також не встановлено певних часток
виконання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своїх
зобов'язань при продажі предмету
іпотеки з публічних торгів, то рішення
суду підлягає виконанню боржниками у
рівних частках. У результаті цього у
відповідності до вимог Закону України
«Про виконавче провадження» судом
видано виконавчі листи відповідно до
кількості боржників, один з яких на
заявника ОСОБА_1, зміст виконавчих
листів відповідає змісту рішення суду.

Виконавче провадження за виконавчим
листом, виданим на боржника ОСОБА_1,
відкрито відповідно до вимог Закону
України «Про виконавче провадження»,
тому суд першої інстанції обґрунтовано
дійшов висновку, що підстав для
визнання виконавчого листа таким, що
підлягає виконанню, немає.

Доводи апеляційної скарги щодо
помилкового стягнення судом
заборгованості за кредитним договором
та одночасного звернення стягнення на
предмет іпотеки колегія суддів
відхиляє, оскільки вони стосуються не
правильності оформлення виконавчого
листа, а змісту самого рішення, яке
переглядалося в апеляційному та
касаційному порядку та набрало
законної сили.

Судом першої інстанції визначено
характер спірних правовідносин, вірно
застосовано положення ч. 4 ст. 369 ЦПК
України та обґрунтовано відмовлено у
задоволенні заяви про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не можуть бути підставою
для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що ухвала суду
першої інстанції постановлена із
дотриманням вимог закону і не може бути
скасована з підстав, що викладені в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного
суду Київської області від 11 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Кашперська Т.Ц.

Судді:
Фінагєєв В.О.

Яворський М.А.