Справа № 442/4011/13
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/6198/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року
м.Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І.,
Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Брикайло
М.В.,

з участю: представника відповідача -
Драгана В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 12 серпня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» про визнання протиправними
дії та спонукання до вчинення дій,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, скасування акту на
відключення газопостачального
обладнання та зобов»язання
відновлення газопостачання,-

в с т а
н о в и л а:

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 12.08.2014 року
вказаний вище позов залишено без
розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.207 ЦПК
України.

Ухвалу суду оскаржив представник
позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, просить її
скасувати з підстав порушення норм
процесуального права та направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що
на момент звернення у січні 2013 року з
вказаним позовом на розгляді суду не
було іншої справи, а тому наявність
такої справи на сьогоднішній день не
може бути підставою для припинення
розгляду даної справи. На думку
апелянта, суд повинен був врахувати, що
суд касаційної інстанції, скасувавши
судові рішення двох попередніх
інстанцій, направив справу на новий
розгляд. Крім того, зазначає, що їхній
стороні невідомо про існування ще
одної справи, на яку послався суд в
оскаржуваній ухвалі, яка б знаходилась
на розгляді в суді.

В судове засідання позивач та її
представник не з»явилися, про час та
місце розгляду справи були повідомлені
у встановленому процесуальним законом
порядку, що підтверджується поштовими
повідомленнями про вручення їм,
відповідно, 25 та 26 листопада 2014 року
судових повісток (а.с.112, 113), клопотань
про відкладення розгляду справи від
них не надходило, а тому розгляд справи
апеляційним судом проведено у
відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторони відповідача в заперечення
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність та
обґрунтованість оскаржуваної ухвали,
колегія суддів дійшла висновку про
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.207 ЦПК
України, суд постановляє ухвалу про
залишення позовної заяви без розгляду,
якщо спір між тими самими сторонами,
про той самий предмет і з тих самих
підстав розглядається в іншому суді.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_3 без
розгляду, суд першої інстанції виходив
з того, що справи, які знаходяться в
провадженні Дрогобицького
міськрайонного суду з 14.02.2011 року та з
09.12.2013 року, стосуються спору між тими
самими сторонами, про той самий предмет
і з тих самих підстав.

Однак, з таким висновком суду
погодитись не можна, оскільки, як
вбачається з позовної заяви ОСОБА_3, яка
зареєстрована в суді 14.02.2011 року (а.с.77
т.2), її вимоги дещо відрізняються від
тих вимог, які вона заявила у даній
справі, зокрема, щодо розміру майнового
та морального відшкодування, а отже,
предмет спору не є тим самим, як того
вимагає норма п.4 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Крім того, з ухвал суду, постановлених
ще у 2011 році (а.с.78, 80 т.2), які долучені в
підтвердження наявності в провадженні
суду такої справи, не можна безспірно
встановити, що ця справа перебуває у
провадженні суду на даний час.

Обгрунтованими є також доводи апелянта
про те, що провадження у даній справі за
позовною заявою ОСОБА_3 від 23.01.2013 року
відкрито швидше, ніж у справі за її
позовною заявою від 09.12.2013 року (а.с.70-71
т.2), на яку послався суд в оскаржуваній
ухвалі, а тому первісним є розгляд
даної справи, а не тієї, провадження у
якій відкрито лише 09.12.2013 року (а.с.81 т.2).

Крім того, предметом розгляду даної
справи є, зокрема, вимога позивача про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, а у позовній заяві від 09.12.2013 року
- такої вимоги немає, а отже, знову
предмет спору у цих справах не є тим
самим, як того вимагає норма п.4 ч.1 ст.207
ЦПК України.

Таким чином, суд першої інстанції при
вирішенні даного питання порушив
вимоги ст.207 ЦПК України і, за
відсутності для того встановлених
процесуальним законом підстав,
залишив позовну заяву ОСОБА_3 без
розгляду, тому оскаржувана ухвала
підлягає скасуванню з направленням
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.4, 311 ч.1 п.4, 313,
315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 12 серпня 2014
року скасувати, справу направити до
суду першої інстанції для продовження
розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Бойко С.М.

Судді:
Береза В.І.

Штефаніца Ю.Г.