Справа № 740/3708/14
Провадження № 2/740/1192/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Ніжинський міськрайонний суд
Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Ковальової Т.Г.,
при секретарях - Кононяко С.А., Єцкало
з участю представника позивача -
відповідачки ОСОБА_2,
представника відповідача - адвоката
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про відшкодування завданої
Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому просить
стягнути з ОСОБА_2 на його користь
завдану матеріальну шкоду в сумі 5 550
грн. 00 коп. та 2 000 грн. моральної шкоди,
заподіяні відповідачкою пошкодженням
В обгрунтування позовних вимог він
посилається на те, що йому на праві
приватної власності на підставі
договору купівлі-продажу від 26 грудня
2006 року належить житловий будинок
АДРЕСА_1, а присадибна земельна ділянка
площею 0,25 га для належить йому на
підставі свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 16 липня 2014 року.
В сусідньому будинку АДРЕСА_2 мешкає
відповідачка ОСОБА_2, з якою близько
двох років між ними тривають неприязні
відносини із-за межової лінії між
їхніми господарствами.
Він вимушений був неодноразово
звертатися до провоохоронних органів з
приводу неправомірних дій з боку
відповідачки, які проявлялися в тому,
що ОСОБА_2 спочатку почала будувати
паркан на його земельній ділянці,
потім, не погоджуючись з рішенням
земельної комісії Безуглівської
сільської ради Ніжинського району,
яким була визначена межова лінія,
повиймала кілочки з мотузкою, чим
зруйнувала межову лінію.
06 листопада 2013 року близько 17 години
ОСОБА_2 пошкодила його дерев'яний
паркан, який був збудований біля сараю
на відстані близько 1 метра довжиною 12
метрів і висотою 1,5 метрів, а саме:
розпиляла його та вийняла шість
дерев'яних та один металевий стовпи.
Між стіною сараю та парканом був
побудований навіс, де зберігалися
дрова, які ОСОБА_2 розкидала та
пошкодила вісім листів шиферу, що
Продовжуючи свої протиправні дії,
ОСОБА_2 розпиляла загорожу, де
збегігався перегній розміром 4 м х 2 м та
з двох сторін розміром 4 м х 1 м.
З даного приводу він звернувся до
Безуглівської сільської ради і 15
листопада 2013 року було створено
комісію по розгляду заяв, якою після
обстеження було складено акт про
виявлені вищезазначені пошкодження.
З приводу вказаних пошкоджень він був
вимушений звернутися до
правоохоронних органів і йому було
надіслано висновок дільничого
інспектора міліції Ніжинського MB УМВС
України №3490 від 25.11.2013 року, де
зазначено, що ОСОБА_2 в присутності
голови Безуглівської сільської ради
відмовилася надавати письмове
пояснення, усно повідомивши, що вчинила
вищевказані дії, так як вважає, що даний
дерев'яний паркан був розташований на
її території. Аналогічна відповідь
йому надійшла з Ніжинського MB УМВС
України в Чернігівській області від 28
Той факт, що пошкодження були вчинені
саме ОСОБА_2, не заперечувала і сама
відповідачка, коли надавала усні
пояснення працівникам міліції.
Для визначення вартості завданих йому
збитків він був вимушений звернутися
до приватного підприємства "Агентство
по експертній оцінці майна "Дисконт -К".
Відповідно до висновку звіту про
оцінку майна: споруд огорожі №1, №2 та
споруди навіса, розташованих за
адресою: АДРЕСА_1, від 13.08.2014 року, було
визначено, що споруди складаються з
дерев'яних елементів, які прийшли в
непридатний стан (деформовані) і для
вторинного використання в якості
будівельних матеріалів непридатні.
Вартість завданого збитку споруди
огорожі № 1 складає 1677 грн., огорожі № 2 -
складає 1547 грн. та навісу - 2326 грн., а
всього вартість суми збитків становить
Крім того, неправомірними та
протиправними діями з боку
відповідачки йому було завдано і
моральну шкоду, яка полягає у
страждання від знищення та пошкодження
його майна відповідачкою з урахуванням
того, що йому було складно побудувати
пошкоджені споруди, оскільки він є
інвалідом першої групи з дитинства.
Через завдану шкоду в нього сильні
душевне та емоційне хвилювання, він
втратив спокій, постійно хвилюється
через те, що потрібні кошти на
відновлення його пошкодженого майна, і
завдану моральну шкоду він оцінює в
розмірі 2 000 гривень.
Представник позивача - адвокат ОСОБА_1 в
судовому засіданні підтримала позов за
вищевикладених обставин.
Відповідачка в судовому засіданні не
визнала позов, посилаючись на те, що
вона не пошкоджувала споруди
відповідача, хоча між ними існує спір
про межову лінію, і всі звинувачення
ОСОБА_4 безпідставні.
Представник відповідачки - адвокат
ОСОБА_3 в судовому засіданні не визнав
позов у зв*язку з його недоведеністю,
посилаючись на те, що висновок судової
будівельно-технічної експертизи від
28.11.2014 року необхідно відхилити у
зв*язку з його необрунтованістю, а
також, на його думку, ОСОБА_2 як інвалід
другої групи за станом здоров*я
неспроможна спричинити зазначені
пошкодження майна позивача.
Допитана в судовому
засіданні свідок ОСОБА_5 показала, що
вона була присутня, коли до позивачки
приїжджав представник сільської ради.
Вона вважає, що ОСОБА_2 не була
зацікавлена у тому, щоб знести огорожу.
Крім того, вона бачила, що шифер лежав
на дровах ОСОБА_4, паркан був
розвалений, а деякі дошки були
Допитаний в судовому
засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що він
бачив витягнуті стовпчики та розпиляні
дошки, обпиляні обришетніки та те, що
шифер упав. На місце виїжджав дільничий
інспектор. Особисто він не бачив, хто це
зробив, а на його думку, для того, щоб це
зробити, необхідна чоловіча сила і
підпиляти стовпчики міг ОСОБА_4
Допитаний у судовому
засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що він
знайомий з ОСОБА_2 два роки, інколи
допомагає їй по господарству. Він бачив
розваляний паркан, але цього зробити
жінка фізично не могла. ОСОБА_2 ніколи
не казала, що бере на себе
відповідальність за звалену огорожу.
Свідок ОСОБА_8 у судовому
засіданні показав, що він як експерт
виїжджав на місце та проводив оцінку
завданих позивачу збитків. Паркан
дійсно був пошкоджений. ОСОБА_2
відмовилася давати письмові пояснення,
а лише пояснила, що паркан знаходився
на її території. Виявлені були
розкидані дрова, зламана огорожа,
пошкоджений паркан. Він знає, що є
свідок, який бачив як ОСОБА_2 шкодила
паркан. Він виїжджав на місце шість раз.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
показав, що він як дільничний інспектор
міліції за заявою ОСОБА_4 про
пошкодження його паркана виїжджав на
Свідок ОСОБА_10 в судовому
засіданні показав, що він працює
вчителем фізичної культури, проживає
по- сусідству з ОСОБА_4 і в листопаді 2013
року у другій половині дня він
перебував на городі та бачив як ОСОБА_2
шкодила забор ОСОБА_4 Вона була не сама,
а разом з чоловіком чи сином. Він сказав
своїй дружині, а вона про це повідомила
Дослідивши усі докази по справі та
оцінивши їх відповідно до ст.212 ЦПК
України за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з таких
Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.
Статтею 10 ЦПК України
передбачено, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін, які мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, що передбачено і ч.1
статті 60 Цивільно-процесуального
кодексу України, а відповідно до ч.4 ст.60
вказаного кодексу доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно договору купівлі-продажу від 26
грудня 2006 року житловий будинок
буд.АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 на праві
приватної власності і відповідно до
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у приватній власності
ОСОБА_4 перебуває і земельна ділянка
площею 0,25 га (а.с.9,13).

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є суміжними
землекористувачами, межова лінія між
присадибними ділянками яких
відповідно до відповіді сільського
голови зруйнована і для встановлення
межі були запрошені сусіди та
відповідно до п.2 ст.107 ЗК України
кожному користувачу виділена однакова
за розміром частина спірної ділянки і
на встановленій лінії межі були забиті
кілочки та натягнута мотузка (а.с.18).

Факт пошкодження майна позивача
встановлена актом обстеження його
присадибної ділянки від 15.11.2013 року, з
якого вбачається, що біля сараю на
відстані близько 1 м на протязі близько
12 м. був збудований дерев'яний паркан.
Між стіною сараю та парканом були
складені дрова та вкриті шифером. Зі
слів ОСОБА_4 ОСОБА_2 розпиляла паркан,
розкидала дрова, шифер, витягла 6
дерев'яних та 1 металевий стовпи,
розпиляла загорожу з двох сторін 4 м на 1
м, де знаходився перегній 4 м. на 2 м.,
витягла стовпи та розкидала частини
огорожі (а.с.23).

Факт пошкодження майна позивача
підтвердила в судовому засіданні і
відповідачка, але заперечувала свою
причетність до цього.

Суд вважає, що в судовому засіданні
доведена вина відповідачки у завданні
шкоди як дослідженими письмовими
доказами, так і показаннями свідка
ОСОБА_10, який є очевидцем заподіяння
шкоди саме ОСОБА_2 Показання інших
свідків в частині того, що відповідачка
за станом здоров*я не могла пошкодити
майно, суд оцінює критично як їх
припущення.

Згідно ст.1192 ЦК з урахуванням обставин
справи суд за вибором потерпілого може
зобов'язати особу, яка завдала шкоди
майну, відшкодувати її в натурі
(передати річ того ж роду і такої ж
якості, полагодити пошкоджену річ тощо)
або відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі. Розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Із звіту про оцінку майна приватного
підприємства «Агенства по експертній
оцінці майна «Дисконт - К» від 13 серпня
2014 року встановлено, що вартість суми
збитків, завданих спорудам огорожі № 1,
№ 2 та споруді навіса по АДРЕСА_1
становить 5 550 гривень (а.с.24-43).

: споруд огорожі №1, №2 та споруди
навіса, розташованих за адресою:
АДРЕСА_1 ПП «Агенства по експертній
оцінці майна «Дисконт - К» від 13 серпня
2014 року встановлено, що вартість суми
збитків завданих спорудам огорожі № 1,
№ 2 та споруді навіса по АДРЕСА_1
становить 5 550 гривень (а.с.24-43).

З висновку експерта за результатами
проведення судової
будівельно-технічної експертизи №С-326
від 28.11.2014 року вбачається, що розмір
завданої ОСОБА_4 в результаті
руйнування огорожі №1, огорожі №2 та
навісу, враховуючи їх фізичний знос -10 %,
які знаходились в домоволодінні
АДРЕСА_1, становить 5 300 грн. 27 коп.

Факт неодноразового звернення
позивача з приводу неправомірних дій
відповідачки ОСОБА_2 підтверджується
копіями постанов Ніжинського МВ УМВС
від 28 травня 2013 року, 06 листопада 2013
року та 25 листопада 2013 року.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності
її вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України
розмір відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Позивачу заподіяна моральна шкода, яка
виразилися в сильному душевному та
емоційному хвилюванні, втраті спокою.
Компенсацію за заподіяну моральну
шкоду у розмірі 500 грн. суд вважає
достатньою для поновлення психічного
стану позивача після завданих йому
матеріальних збитків.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що з відповідачки необхідно
стягнути на користь позивача завдану
йому матеріальну шкоду в сумі 5 300 грн. 27
коп. та 500 грн. компенсації моральної
шкоди.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з ОСОБА_2
необхідно стягнути на користь позивача
понесені ним витрати витрати на
проведення судової будівель-технічної
експертизи в сумі 2419 грн.20 коп. та 3410
грн.40 коп. витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст.23, 1166, 1167, 1192 ЦК України,
ст.ст.10,11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
відшкодування завданої шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
завдану матеріальну шкоду в сумі 5 300
грн. 27 коп. та 500 грн. моральної шкоди,
понесені ним витрати за проведення
судової будівель-технічної експертизи
в сумі 2419 грн.20 коп. та 3410 грн.40 коп.
витрат на правову допомогу, а всього
стягнути 11 629 (одинадцять тисяч шістсот
двадцять дев*ять) грн.87 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Чернігівської області через
Ніжинський міськрайонний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий
суддя Ковальова Т.Г.