Справа № 2/9060/10 Головуючий у І
інстанції Кошель Л.М.Провадження №
22-ц/780/6533/14 Доповідач у 2
інстанції МалородКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

16 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого Малорода О.І.

суддів: Ігнатченко Н.В., Поліщука М.А.,

при секретарі Лопатюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Київ цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 16 січня 2014 року в
справі за заявою Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та кредит» про поновлення
строку для пред'явлення виконавчого
листа до виконання, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року банк звернувся до суду
із заявою та просив поновити
пропущений строк для пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Мотивував тим, що рішенням суду від 06
січня 2010 року, що вступило в законну
силу 16 січня 2010 року, з відповідачки
стягнено на користь позивача борг у
загальному розмірі 25 980 грн. 38 коп.

Вказував, що 31 березня 2011 року
звернувся до суду із заявою про видачу
виконавчого листа, який йому було
видано 05 березня 2012 року.

Зазначав, що у вказаному виконавчому
листі було неправильно вказано дату
пред'явлення листа до виконання і тому
банк був позбавлений можливості
звернутися до виконавчої служби із
вказаним листом, так як виконавчий лист
містив помилку.

Також зазначав, що звернувся до суду із
заявою про виправлення описки, проте
ухвалою суду від 21 грудня 2012 року було
відмовлено у задоволенні вказаної
заяви, зазначена ухвала набрала
законної сили 21 січня 2013 року - тобто
після спливу строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання.

Ухвалою суду першої інстанції заяву
позивача задоволено та поновлено строк
для пред'явлення виконавчого листа до
виконання.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
відповідачка подала апеляційну скаргу,
в якій просить зазначену ухвалу
скасувати та поставити нову про
відмову в задоволенні заяви позивача.

Мотивує тим, що судом першої інстанції
належним чином не досліджено та не
перевірено посилань позивача в заяві
та поважності причин пропуску строку
для пред'явлення виконавчого листа до
виконання, не надано докази, а вона про
розгляд справи не повідомлялась і не
мала можливості надати свої
заперечення.

Апеляційну скаргу слід задовільнити
частково.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 06 січня 2010 року позов ПАТ «Банк
«Фінанси та кредит» було задоволено та
стягнено із ОСОБА_1 на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
у загальному розмірі 25 604 грн. 34 коп. та
376 грн., всього - 25 980 грн. 38 коп.

Вказане рішення набрало законної сили
16 січня 2010 року.

05 березня 2012 року Білоцерківським
міськрайонним судом Київської області
було видано позивачу виконавчий лист, в
якому зазначено строк пред'явлення до
виконання - до 16 січня 2013 року.

Задовольняючи заяву позивача, суд
першої інстанції керувався
положеннями ст. 371 ч. 1, 2 ЦПК України, та
виходив з того, що строк для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання був пропущений позивачем з
поважних причин.

Проте колегія не погоджується з
висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України
«Про виконавче провадження» /в
редакції, чинній на час видачі
виконавчого листа/ виконавчі документи
можуть бути пред'явлені до виконання
протягом року з наступного дня після
набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
стягувач, який пропустив строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, має право звернутися із
заявою про поновлення строку
пред'явлення до суду, який видав
виконавчий документ, або до суду за
місцем виконання.

Частиною 1 ст. 371 ЦПК України
передбачено, що стягувачам, які
пропустили строк для пред'явлення
виконавчого документа до виконання з
причин, визнаних судом поважними,
пропущений строк може бути поновлено.

З матеріалів справи вбачається, що
виконавчий лист був виданий позивачу 05
березня 2012 року (а.с. 56).

У виконавчому листі визначено строк
пред'явлення до виконання - до 16 січня
2013 року.

Тобто фактично, позивач мав право
звернутися до виконавчої служби з
виконавчим листом для виконання у
строк з 05 березня 2012 року до 16 січня 2013
року.

Проте, у зазначений період позивач не
скористався своїм правом на звернення
виконавчого листа до виконання.

Відповідно суд не з'ясував, які
об'єктивні та непереборні обставини
перешкоджали позивачу своєчасно
звернутися до виконавчої служби.
Наведені обставини мають важливе
значення для вирішення справи.
Обставини, які перешкоджали вчасному
зверненню до виконання виконавчого
документу повинні підтверджуватись
доказами.

Крім того заява про поновлення строку
розглянута без належного повідомлення
боржника /відповідачки/, що не
відповідає положенням ст.. 371 ЦПК
України.

Вказані порушення норм процесуального
права призвели до того, що суд не в
повному обсязі з'ясував обставини
справи, зокрема, суд не вирішив питання
про наявність чи відсутність поважних
причин пропуску строку заявником для
пред'явлення до виконання виконавчих
листів.

Відповідно до ст. 311 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої, якщо
останній порушив порядок, встановлений
для його вирішення.

За таких обставин колегія приходить до
висновку, що ухвала суду підлягає
скасуванню, а справа направленню до
суду першої інстанції на новий розгляд
для вирішення питання про поновлення
строку з дотриманням при розгляді
справи норм процесуального
законодавства.

Керуючись ст. 311, 315 ЦПК України колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу задовільнити
частково.

Ухвалу Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 16 січня 2014 року скасувати і
передати питання про поновлення строку
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: