АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Головуючий у 1 й інстанції -
Шевцова Т.В. Доповідач - Романюк М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої
В.Ю.

суддів
Свистунової О.В., Ремеза В.А.

при секретарі
Бондаренко В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Дніпровського
відділу ДВС Дніпродзержинського
міського управління юстиції

на ухвалу Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська від 07 травня 2014
року по справі

за поданням начальника Дніпровського
відділу ДВС Дніпродзержинського
міського управління юстиції Кабаченко
І.М. про встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду за межі
України боржнику ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпровського районного
суду м. Дніпродзержинська від 07 травня
2014 року в задоволенні подання
державного виконавця Дніпровського
відділу ДВС Дніпродзержинського
міського управління юстиції (далі -
державний виконавець) про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржнику ОСОБА_3 було
відмовлено.

В апеляційній скарзі відділ
державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції, посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати ухвалу постановити нову,
якою задовольнити подання державного
виконавця.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а ухвала суду -
залишенню без змін з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд
першої інстанції виходив з
недоведеності заявником обставин, що
підтверджують вжиття ним всіх заходів
примусового виконання рішення суду,
факту умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань та вчинення боржником
дій, які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення суду, перетинання
боржником кордону України за час
виконання рішення суду або його
безпідставної неявки на виклики
державного виконавця.

Колегія суддів з такими висновками
погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишити територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

З урахуванням вимог ст. 377-1 ЦПК України,
п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок
виїзду і в'їзду в Україну громадян
України», п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» саме
державний виконавець зобов'язаний
довести навмисне або інше свідоме
невиконання боржником рішення суду.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується, що 01 грудня 2008
року державним виконавцем відкрито
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа виконавчого
листа № 2-2019, виданого 15 липня 2004 року
Заводським районним судом м.
Дніпродзержинська про стягнення
аліментів з ОСОБА_3 (а.с.4,5).

Заборгованість по сплаті аліментів
згідно розрахунку, складеного
державним виконавцем, станом на 28
березня 2014 року становить -39278,48 грн.
(а.с.3).

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання.

Наявність заборгованості по сплаті
аліментів, на яку як на підставу
скасування ухвали суду посилається
апелянт, за відсутності доказів
належного сповіщення боржника про
відкриття виконавчого провадження,
попередження про кримінальну
відповідальність за ухилення від
сплати аліментів, а також доказів, які б
свідчили про те, що боржник вчиняє дії,
які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення суду, що він
ухиляється від виконання своїх
боргових зобов'язань та що за час
виконання рішення виїжджав за межі
України, що призвело до виникнення
заборгованості, або безпідставно не
з'являвся на виклики державного
виконавця, які він отримував, не може
свідчити про умисне ухилення від
виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги про
незаконність ухвали суду, порушення
норм матеріального та процесуального
права не можуть бути взяті до уваги,
оскільки зазначені доводи не
спростовують висновки суду про
відсутність підстав для обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України, розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Дніпровського
відділу ДВС Дніпродзержинського
міського управління юстиції -
відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного
суду м. Дніпродзержинська від 07 травня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді