Справа № 136/2343/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"03" грудня 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Мочульської Л. Т.

При секретарі
Белінській С.І.

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Липовець ЦИВІЛЬНУ справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачки про розірвання шлюб який
був зареєстрований 26.07.2007 року відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Липовецького районного управління
юстиції у Вінницькій області, актовий
запис №27. Від даного шлюбу подружжя
дітей не має. Розірвати шлюб через
орган ДРАЦСу відповідачка категорично
відмовилась. Причиною розпаду сім"ї
позивач називає те, що їх шлюбні
відносини з ОСОБА_2 не склались, на
ґрунті чого в сім»ї виникали постійні
сварки та скандали. Неодноразові
спроби налагодити відносини в сім»ї
позитивних результатів не дали.
Сімейні відносини повинні будуватись
на паритетних засадах, на почуттях
взаємної поваги та любові,
взаємодопомоги та підтримки, однак між
позивачем та відповідачкою цього не
має, в результаті чого, позивач вважає,
що він з ОСОБА_2 стали чужими людьми. В
зв'язку з чим подальше спільне
проживання та збереження шлюбу є
неможливим. Крім того, у позивачки та
відповідача на даний час утворились
інші сім»ї, а тому ОСОБА_1 просить суд
розірвати шлюб із відповідачкою.

В судове засідання позивач не з'явився;
суду надав заяву про розгляд справи за
його відсутності. Позов підтримує у
повному обсязі, просить його
задовольнити, не заперечує проти
заочного розгляду справи.

Відповідачка в судове засідання
повторно не з'явилась, хоча належним
чином була повідомлена про час та місце
судового засідання. Про це свідчать
розписки про одержання судових
повісток. Причину неявки суду не
повідомила.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Вирішуючи спір, суд встановив наступні
факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з
26.07.2007 року, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 885
(а.с.4).

Від даного шлюбу подружжя дітей не має.
Крім того, згідно свідоцтва про зміну
прізвища серії НОМЕР_2 від 22.10.2014 року
виданого Липовецьким відділом РАЦС,
ОСОБА_1 змінив своє прізвище на ОСОБА_1.

Позивач не бажає миритися з
відповідачкою, має стійке
волевиявлення, спрямоване на
припинення сімейних відносин і
розірвання шлюбу. Причиною розладу в
сім'ї стало те, що їх шлюбні відносини
не склались, в зв'язку з чим постійно
виникали сварки та скандали. Як
зазначено в позовній заяві та не
спростовано відповідачем,
неодноразові спроби налагодити
відносини в сім»ї позитивних
результатів не дали. Між позивачем та
відповідачкою відсутні почуття
взаємної поваги та любові,
взаємодопомоги та підтримки. Крім того,
у кожного із сторін утворилася інша
сім"я.

Встановленим судом фактам
відповідають сімейні правовідносини,
які регулюються Конституцією
України та Сімейним кодексом України,
Конвенцією про захист прав людини і
основоположних свобод, яка, відповідно
до вимог ч.1 ст.9Конституції України,
ратифікована Законом від 17.07.1997 року
«Про ратифікацію Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року, Першого протоколу та протоколів
№2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною
національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України,
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має
рівні права і обов'язки у шлюбі та
сім'ї.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод встановлено, що кожен із
подружжя у відносинах між собою і в
їхніх відносинах зі своїми дітьми
користується рівними правами та
обов'язками цивільного характеру, що
виникають зі вступу в шлюб, перебування
в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України,
шлюб припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного із
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110
СК України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу та
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них.

Оскільки у суду склалася достатня
переконаність у тому, що подальше
спільне життя подружжя неможливе, що
позивач наполягає на розлученні, має
стійке волевиявлення до розірвання
шлюбу, а також, що збереження шлюбу та
подальше спільне проживання подружжя
суперечить інтересам позивача, то суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 60, 88, 212-215,
218, 223, 224 ЦПК України, на підставі ст.
105, 110, 112, 113 СК України,

В И Р І Ш И В:

ПОЗОВ ЗАДОВОЛЬНИТИ.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, який був зареєстрований 26.07.2007
року відділом державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Липовецького районного
управління юстиції у Вінницькій
області, актовий запис №27.

Рішення може бути оскаржене
позивачем в апеляційному порядку
протягом десяти днів.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду про розірвання шлюбу
після набрання ним законної сили
направити до органу державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем ухвалення рішення для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Суддя: Л. Т. Мочульська