Справа №2-782/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2014 року
м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
в складі:

головуючого - судді
Слюсарчук Н.Ф.

з участю секретаря с/з
Пискун М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з
позовом про відшкодування
матеріальної шкоди в сумі 70312 грн. 59 коп.
та моральної шкоди в сумі 900000 грн,
посилаючись на те, що вироком
Богунського районного суду м. Житомира
від 08.04.2010 року чоловік відповідачки,
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
був визнаний винуватим у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК
України, оскільки він вчинив умисне
вбивство - протиправно заподіяв смерть
її сину ОСОБА_5 і призначене йому
покарання у вигляді 11 років
позбавлення волі. На обґрунтування
вимог зазначила, що в результаті
злочинних дій первісного відповідача
ОСОБА_4, позивачу була заподіяна
матеріальна шкода, яка полягала у
витратах на поховання в сумі 7764 грн. 30
коп. та на спорудження пам'ятника сину
ОСОБА_5 в сумі 60000 грн, а також у
витратах як на лікування сина в сумі 2238
грн. 89 коп., так і на її лікування в сумі
319 грн. 37 коп. Крім того, діями ОСОБА_4
заподіяна також моральна шкода та
враховуючи глибину та тривалість
моральних страждань, їх наслідків в
результаті смерті сина, просила
стягнути на її відшкодування 900000 грн.

В судовому засіданні позивач
неодноразово уточнювали позовні
вимоги та з підстав викладених в
позовній заяві остаточно просила
стягнути з ОСОБА_3, як з дружини та
спадкоємиці померлого в місцях
позбавлення волі, ОСОБА_4, на
відшкодування матеріальної шкоди 150000
грн. та на відшкодування моральної
шкоди 200000 грн.

Відповідач позов не визнала, просила в
позові відмовити, оскільки автомобіль
Опель Кадетт в 2003 році був проданий її
чоловіком по довіреності, іншого майна
у неї не має, хоча вона зверталася в
нотаріальну контору із заявою про
прийняття спадщини після померлого
чоловіка ОСОБА_7, яку не оформила
офіційно. Зазначила також, що в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди під
час розгляду кримінальної справи нею
позивачці були сплачені кошти в сумі
10000 грн. В останнє судове засідання не
з'явилася, надіслала заяву про розгляд
справи в її відсутності.

Заслухавши позицію сторін, дослідивши
матеріали справи, оцінюючи докази за
своїм внутрішнім переконанням, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
до часткового задоволення.

Правовідносини, що виникли між
сторонами, регулюються вимогами ст. ст.
1166, 1167, 1201, 1230, 1231, 1268 ЦК України, чинними
на день їх виникнення.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
даного спору про відшкодування
матеріальної шкоди підлягає
з'ясуванню: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправними діяннями
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні.

Судом встановлено, що вироком
Богунського районного суду м. Житомира
від 08.04.2010 року чоловік відповідачки,
ОСОБА_4, був визнаний винуватим у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.
115 КК України, оскільки він вчинив
умисне вбивство - протиправно заподіяв
смерть її сину ОСОБА_5 і призначене
йому покарання у вигляді 11 років
позбавлення волі. Цим же вироком були
задоволені вимоги позивачки про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди з ОСОБА_4 /а.с.9-11/. Ухвалою Колегії
суддів Судової палати у кримінальних
справах Верховного Суду України від
16.06.2011 року вказаний вище вирок в
частині вирішення цивільного позову
потерпілої ОСОБА_2 був скасований, а
справа в цій частині направлена на
новий судовий розгляд у порядку
цивільного судочинства./а.с.14-16/.

В місцях позбавлення волі ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, /а.с. 37,37/ спадкоємцем
якого є його дружина, яка була залучена
як відповідач, ОСОБА_6/а.с.78/.

Відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України,
обставини, визнані судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини. Крім
того, вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце дії та чи вчинені
вони цією особою./ ст. 61.ч.4 ЦПК України/.

Таким чином, судом встановлена
протиправність дій відповідача та
його вина, а також причинний зв'язок між
наявною шкодою і протиправними
діяннями заподіювача, оскільки вирок
Богунського районного суду м. Житомира
від 08.04.2010 року є обов'язковим для суду,
дана обставина є підставою для
звільнення від доказування щодо вини
відповідача.

Враховуючи положення ст. 1231 ч. 2 ЦК
України, яка передбачає, що до
спадкоємця переходить обов'язок
відшкодування моральної шкоди,
завданої спадкодавцем, яке було
присуджено судом зі спадкодавця за
його життя, а з досліджених доказів
вбачається, що моральна шкода, завдана
спадкодавцем, не була присуджена судом
зі спадкодавця за його життя, а відтак
вимоги в цій частині є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Відповідно до вимог ст. 1201 ЦК України,
особа, яка завдала шкоди смертю
потерпілого, зобов'язана відшкодувати
особі, яка зробила необхідні витрати на
поховання та на спорудження
надгробного пам'ятника, ці витрати.

Вимогами ст. 1231 ч. 3 ЦК України
передбачено, що майнова та моральна
шкода, яка була завдана спадкодавцем,
відшкодовується спадкоємцями у межах
вартості рухомого чи нерухомого майна,
яке було одержане ними у спадщину.

Судом встановлено та матеріали
спадкової справи свідчать про те, що
відповідач 21.03.2012 року зверталася до
Другої житомирської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після померлого
чоловіка ОСОБА_7, однак свідоцтво про
право на спадщину не отримувала./копія
спадкової справи/.

Оскільки відповідно до ч. 5 ст. 1268
ЦК України прийнята спадщина належить
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини, то факт отримання чи
неотримання таким спадкоємцем
свідоцтва про право на спадщину не
впливає на його право власності.

При вирішення питання про підстави та
розмір відшкодування матеріальної
шкоди, суд враховує, що позивачу
завдана така шкода, яка полягає у
витратах на поховання в сумі 4102 грн. 48
коп. та 2500 грн. 47 коп./крим. справа № 1-59/10,
Т.2, а.с. 93, 94 / та на спорудження
надгробного пам'ятника в сумі 60000 грн./
крим. справа № 1-59/10, Т.2, а.с. 77/.

Судом також враховується, що під час
розгляду кримінальної справи
відповідачкою позивачу ОСОБА_2 на
відшкодування матеріальної шкоди було
сплачено 10000 грн, чого не заперечується
самою позивачкою.

Згідно бази даних АІПС «Автолюбитель»
УДАЇ УМВС України в Житомирській
області станом на 11.06.2012 року за ОСОБА_4
зареєстрований автомобіль Опель
Кадетт, 1985 року випуску, д.н. НОМЕР_1
/а.с.65/, що спростовує доводи
відповідачки про відсутність майна за
померлим чоловіком.

Відповідно до звіту № 254/10.14 від 27.10.2014
року ринкова вартість колісного
транспортного засобу - автомобіля
Опель Кадетт, 1985 року випуску, д.н.
НОМЕР_1, що не оспорювалася сторонами,
становить 21600 грн./ а.с.125- 135/.

Окрім того, встановлено, що залишок
недоодержаної пенсії ОСОБА_7, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, складає 3076 грн. 04
коп./копія спадкової справи/.

При вирішення питання про
відшкодування матеріальної шкоди, суд
не приймає до уваги вартість
торгівельного кіоску, що розташований
у АДРЕСА_1, що становить 39400 грн,
оскільки це є тимчасовий
збірно-розбірний кіоск для торгівлі
продовольчими товарами, дозвіл на
розміщення якого наданий приватному
підприємцю ОСОБА_3 та щодо якого
відсутні будь-які докази належності
даного кіоску на праві власності
померлому ОСОБА_4 /а.с.107-116/.

Таким чином, вартість рухомого та
нерухомого майна, яке було одержане
відповідачкою у спадщину становить 24676
грн. 04 коп.( 21600 грн. + 3076 грн. 04 коп.), які
підлягають стягненню на користь
позивача у відповідності з вимогами ст.
1231 ч. 3 ЦК України.

В задоволенні решти позовних вимог суд
відмовляє за безпідставністю.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК
України, суд стягує з ОСОБА_3 судовий
збір в сумі 246 грн. 76 коп, що
зараховується до Державного бюджету
України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України,
ст.ст. 1230, 1231 ЦК України, Постановою
Пленуму Верховного Суду України № 6
від 27.03.1992 року "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" із змінами та
доповненнями та Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної /немайнової /
шкоди " із змінами і доповненнями, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на
відшкодування матеріальної шкоди 24676
грн. 04 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити за безпідставністю.

Стягнути ОСОБА_3 судовий збір в сумі 246
грн. 76 коп, що зараховується до
Державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
м. Житомира шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня
проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не було скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Н.Ф.Слюсарчук