АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-й інстанції: Уржумова Н.В.
Доповідач: Поліщук Н.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Желепа
О.В.

при секретарі Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві в залі суду справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Міжнародний
аеропорт «Сімферополь» на рішення
Залізничного районного суду
м.Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 14 червня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Міжнародний
аеропорт «Сімферополь» про визнання
наказу про звільнення незаконним та
його скасування, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

04 лютого 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом, уточненим в ході
розгляду справи, про визнання наказу
№174/л від 29 грудня 2012 року в частині
звільнення за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України
незаконним та скасувати; поновлення на
роботі на посаді диспетчера планування
служби ПДСА з 05 січня 2013 року; стягнення
з ПАТ «Міжнародний аеропорт
«Сімферополь»середнього заробітку за
час вимушеного прогулу з 05 січня 2013
року по день ухвалення рішення 14 червня
2013 року з розрахунку 870 годин * 24,64 = 21445,50
грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є
висококваліфікованим робітником із
значним практичним стажем роботи.

31 жовтня 2012 року її попередили про
наступне вивільнення за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП
України з 02 січня 2013 року.

На підставі наказу №174/л від 29 грудня 2012
року позивач була звільнена з 04 січня
2013 року.

Звільнення позивач вважає незаконним,
оскільки на неї поширюється перевага в
залишенні на роботі згідно із п.п. 2, 3 ч.1
ст.42 КЗпП України; профспілкою питання
про звільнення розглянуто з
порушеннями, зокрема за неповно
наданими роботодавцем даними;
фактичних змін в організації
виробництва і праці не відбулося; не
запропоновано іншої роботи (ст.49-2 КЗпП
України).

Рішенням Залізничного районного суду
м.Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 14 червня 2013 року позовні
вимоги задоволено, вирішено:

визнати незаконним та скасовано
параграф 3 наказу т.о. голови правління
ПАТ «Міжнародний аеропорт
«Сімферополь» Солдатка Б.Я. за №174/л від
29 грудня 2012 року в частині звільнення
ОСОБА_1 з посади диспетчера по
планування ПДСА ПАТ «Міжнародний
аеропорт «Сімферополь»;

поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді
диспетчера по планування ПДСА ПАТ
«Міжнародний аеропорт «Сімферополь» з
04 січня 2013 року;

стягнути з ПАТ «Міжнародний аеропорт
«Сімферополь» на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 04 січня 2013 року по 14 червня 2013
року у розмірі 21445,50 грн.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з ухваленим рішенням,
ПАТ «Міжнародний аеропорт
«Сімферополь» подано апеляційну
скаргу, у якій просить рішення
скасувати та ухвалити нове про відмову
у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує
помилковістю висновків суду першої
інстанції про те, що скорочення
чисельності працівників фактично не
відбувалось. Вважає необґрунтованим
висновок суду першої інстанції, що не
допускається одночасне скорочення
чисельності і штатів. Вважає
помилковими висновки суду щодо
недотримання процедури звільнення
позивача. Посилається на те, що суд
вийшов за межі позовних вимог та
одночасно порушив норми трудового
законодавства, поновивши позивача на
роботі з 04 січня 2013 року та стягнувши з
цієї дати середній заробіток.

Посилається на необґрунтовану відмову
суду долучити до справи Акт перевірки
дотримання суб»єктами господарювання
законодавства про працю №01-01-08/70 від 08
лютого 2013 року.

Рішенням Апеляційного суду АР Крим від
30 липня 2013 року апеляційну скаргу
відхилено, рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України від 26 березня 2014 року рішення
суду апеляційної інстанції скасовано,
справу направлено на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Справа розглядається Апеляційним
судом м.Києва у відповідності до ч.1 ст.12
Закону України «Про забезпечення прав
і свобод громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України».

Учасники цивільного процесу в судове
засідання не з»явились.

За даними офіційного веб-сайту
УДППЗ «Укрпошта» (http://www.ukrposhta.com/) з 27
березня 2014 року поштові відправлення,
які направлені УДППЗ «Укрпошта» з
материкової частини України, не
приймаються поштою АР Крим та
м.Севастополя та повертаються у
зворотному напрямку.

У зв»язку із цим, судова
повістка-повідомлення адресатам на
територію АР Крим не направлялась.
Відомості про рух справи розміщені на
офіційному веб-сайті Апеляційного суду
м.Києва.

ПАТ «Міжнародний аеропорт
«Сімферополь» 12 листопада 2014 року на
електронну пошту ()
направлено судову
повістку-повідомлення у електронному
вигляді (скановане зображення).

Від ПАТ «Міжнародний аеропорт
«Сімферополь» надійшла телеграма, у
якій просить справу розглядати без
участі представника, апеляційну скаргу
підтримує.

Колегія суддів ухвалила розглядати
справу за відсутності нез»явившихся
осіб на підставі ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого по справі рішення, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що
ОСОБА_1 прийнята на роботу в
«Сімферопольський об'єднаний
авіазагін» (в подальшому авіаційне
підприємство «Кримавіа», авіаційна
компанія «Крим») на підставі наказу
№72/л від 01 червня 1970 року на посаду
чергової групи по зустрічі та посадці
пасажирів.

За час роботи позивач працювала на
посадах перонного контролера, чергової
по зустрічі та посадці пасажирів,
чергової групи реєстрації, диспетчера
в СОПП, диспетчера - стажера в службі
руху, диспетчера АДП 3-го класу служби
руху, диспетчера по плануванню АДП,
диспетчера групи планування ПДСП.

Наказом №63/л від 30 вересня 1996 року у
зв'язку з реорганізацією
авіакомпанії«Крим» позивач звільнена
з переведенням в Державний міжнародний
аеропорт «Сімферополь» (в подальшому
Республіканське підприємство
«Міжнародний аеропорт «Сімферополь»,
Відкрите акціонерне товариство
«Міжнародний аеропорт «Сімферополь»,
Публічне акціонерне товариство
«Міжнародний аеропорт «Сімферополь»).
Наказом №1/л від 01 жовтня 1996 року у
зв'язку з реорганізацією авіакомпанії
«Крим» позивач прийнята на роботу за
переводом на посаду диспетчера групи
планування в ЦДА, та працювала на
наступних посадах - диспетчера
планування та розкладу руху ВС ПДСА,
диспетчера АДП, диспетчера по
плануванню ЦДА, диспетчером по
плануванню в ПДСА, переведена у
попередній посаді в ПДСА КНОП.

Параграфом 3 Наказу тимчасово
виконуючого обов'язки голови Правління
Публічне акціонерне товариство
«Міжнародний аеропорт «Сімферополь»
за №174/л від 29 грудня 2012 року ОСОБА_1
звільнена з роботи за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП
України за скороченням чисельності
(штатів) з виплатою вихідної допомоги у
розмірі середньомісячної заробітної
плати, з 04.01.2013 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
звільнення позивача відбулося
одночасно у зв»язку із двома
обставинами - скороченням штату та
чисельності працівників, що на думку
суду першої інстанції не допускається,
оскільки є самостійними підставами,
які не можуть бути застосовані
одночасно. Також суд дійшов висновку,
що у наказі №380 від 26 жовтня 2012 року Про
затвердження змін організаційної
структури та затвердження нового
штатного розпису ПАТ «МА «Сімферополь»
відсутні будь-які дані щодо скорочення
чисельності або штату (із зазначенням
кількості працівників або певних
посад), та лише вказано про
затвердження нової організаційної
структури і нового штатного розпису.

Також суд першої інстанції вважав, що
фактичного скорочення штату
працівників не відбулося, оскільки
згідно із новим штатним розписом з 8
посад диспетчерів залишилось 4, які
мають код класифікатору професій №3144.

Окрім того, на думку суду першої
інстанції відповідачем не дотримано
процедури вивільнення працівника,
оскільки в документі про попередження
про звільнення не зазначено посадової
особи, якою здійснено попередження.

З такими висновками колегія судів
погодитися не може, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.40 ч.1 п.1 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку змін в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.
Звільнення з цих підстав допускається,
якщо неможливо перевести працівника,
за його згодою, на іншу роботу.

Висновки суду першої інстанції в тій
частині, що скорочення працівників
фактично не відбувалось, є помилковими
та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до наказу ПАТ МА
«Сімферополь» №380 від 26 жовтня 2012 року
«Про затвердження змін організаційної
структури та затвердження нового
штатного розкладу ПАТ МА «Сімферополь»
з 29 грудня 2012 року затверджена нова
організаційна структура та новий
штатний розклад. Окрім того, у зв»язку
із цими змінами зазначено про
необхідність попередження працівників
про наступне вивільнення у зв»язку із
скороченням.

Зміст цього наказу у сукупності з
витягами штатних розкладів станом на 1
лютого 2012 року, 29 грудня 2012 року і 01
січня 2013 року підтверджує фактичні
обставини проведення скорочення штату,
ліквідацію структурного підрозділу, у
якому працювала ОСОБА_1

Окрім того, матеріалами справи
підтверджено відсутність на момент
попередження і до моменту вивільнення
вакантних посад за відповідною
професією чи спеціальністю, які можна
було б запропонувати ОСОБА_1

Про наступне вивільнення ОСОБА_1
особисто попереджена 31 жовтня 2012 року,
що підтверджено її особистим підписом
та нею не спростовується. При цьому,
правового значення не мають відомості
про особу, яка здійснила попередження,
оскільки законодавством визначено
персональне попередження працівника
без обмеження кола осіб, яка мають
право на проведення такого
попередження.

За змістом ст.43 КЗпП України розірвання
трудового договору з підстав,
передбачених ст..40 ч.1 п. 1 КЗпП України
може бути проведено лише за
попередньою згодою виборного органу
(профспілкового представника),
первинної профспілкової організації,
членом якої є працівник. Письмове
подання власника розглядається у
п»ятнадцятиденний строк. Законом також
визначено розгляд подання у
присутності працівника. Якщо працівник
або його представник не з»явився на
засідання, розгляд заяви відкладається
до наступного засідання у межах
визначеного загального 15-денного
строку. У разі повторної неявки
працівника (його представника) без
поважних причин подання може
розглядатися за його відсутності.

З матеріалів справи убачається, що
позивач була попередження про
засідання профкому первинно на 27
грудня 2012 року, на яке не з»явилась.
Повторно про засідання профкому на 28
грудня 2012 року також була повідомлена,
не з»явилась, не повідомивши про
поважність причин неявки, відтак її
неявка не перешкоджала вирішенню
питання щодо звільнення.

З даних виписки з протоколу №63
засідання профспілкового комітету ПАТ
МА «Сімферополь» від 28 грудня 2012 року
убачається надання згоди на звільнення
ОСОБА_1 профспілковою організацією.

З наведеного убачається відсутність
порушень вимог ст.43 КЗпП України при
проведенні процедури звільнення
позивача.

Твердження ОСОБА_1 про наявність
переважного права на залишення на
роботі у відповідності до вимог ст.42
КЗпП України не підтверджено
матеріалами справи.

Окрім того, колегія суддів вважає, що
вказівка в наказі про звільнення як на
підставу звільнення скорочення
чисельності (штату) само по собі на
правомірність проведеного звільнення
не впливає, виходячи з наступного.

Чисельність працівників - це списочний
склад працюючих. Відтак, скорочення
чисельності передбачає зменшення
кількості працівників.

Штат працівників - це сукупність посад,
встановлених штатним розписом
підприємства. Скорочення штату являє
собою зміну штатного розпису за
рахунок ліквідації певних посад або
зменшення кількості штатних одиниць за
певними посадами.

З матеріалів справи убачається, що
скорочення відбулось за рахунок
зменшення кількості штатних одиниць за
певними посадами у зв»язку із змінами
штатного розпису, що відповідає
вимогам закону.

За змістом ст.64 ГК України підприємство
самостійно визначає свою
організаційну структуру, встановлює
чисельність працівників і штатний
розпис.

Відтак, відповідачем у межах своїх
повноважень затверджена нова
організаційна структура та новий
штатний розклад, звільнення позивача
проведено з дотриманням установленої
законом процедури, а висновки суду
першої інстанції щодо недотримання
процедури звільнення не відповідають
фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст.309 ЦПК України
невідповідність висновків суду
обставинам справи є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення.

З огляду на наведене, колегія суддів
дійшла висновку про задоволення
апеляційної скарги, скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Міжнародний
аеропорт «Сімферополь» задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду
м.Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 14 червня 2013 року скасувати та
ухвалити нове наступного змісту.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Міжнародний аеропорт «Сімферополь»
про визнання наказу про звільнення
незаконним та його скасування,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя
Н.В. Поліщук

Судді
І.М. Білич

О.В.
Желепа