________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/4574/14-ц
Провадження № 2-о/520/181/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді –
Прохорова П.А.,

при секретарі – Козловій
Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зацікавлена особа –
ЗАТ «Одеський м’ясокомбінат», про
встановлення факту приналежності
правовстановлюючого документу,

встановив:

Заявники звернулись до Київського
районного суду м. Одеси з заявою про
встановлення факту приналежності їм
правовстановлюючих документів –
Свідоцтва про право власності на житло
№3 від 11.06.1993 року на 1/5 частину квартири
№3, по вул. Гаршина 16/18 в м. Одесі, та
Розпорядження органу приватизації від
11.06.1993 року №3 на 1/5 частину квартири №3,
по вул. Гаршина 16/18 в м. Одесі, оскільки
на теперішній час, через
невідповідність у написанні прізвищ,
імен та по-батькові заявників у
вказаних документах їх права як
власників такого майна зазнають
істотних обмежень.

В судове засідання сторони, будучи
повідомленими про час та місце
розгляду справи належним чином, не
з’явились. Представник заявників
звернулась до суду з заявою про розгляд
справи за її відсутності, заявлені
вимоги підтримала з викладених у заяві
про встановлення факту приналежності
правовстановлюючого документу
підстав. Представник заінтересованої
особи про поважні причини своєї неявки
суд не повідомив, проти задоволення
вимог заявника не заперечував.

Дослідивши надані заявниками докази
суд дійшов висновку про достатність
відомостей про фактичні обставини
справи та можливість її розгляду за
відсутності сторін.

Відповідно до ст. 10, ст. 11 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості; кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до проведеного аналізу
копії свідоцтва про народження (серії
І-ЖД №299962), виданого на ім’я ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, копії свідоцтва про
укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД №329165 від
22.06.1991 року, згідно якого заявник ОСОБА_4
набула шлюбне прізвище «Єрьоміна»,
копії свідоцтва про народження (серії
V-ЖД №252900), виданого на ім’я ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, копії диплома
спеціаліста серії СК №43344929 від 01.06.2012
року, де ім’я ОСОБА_1 вказано
українською мовою «Патімат», копії
паспорту громадянина України (серії КМ
№398537), виданого на ім’я ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, копії паспорту
громадянина України (серії КМ №866436),
виданого на ім’я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
копії розпорядження органу
приватизації (дублікату від 18.06.2002 року)
від 11.06.1993 року, № 3, де ім’я заявника
ОСОБА_1 вказано – «Патимат», а ім’я та
по-батькові ОСОБА_2 (у відмінку за
текстом) – «Ольгі Васильївні», копії
свідоцтва про право власності на житло
№3 (дублікат від 18.06.2002 року), від 11
червня 1993 року, де допущено аналогічні
помилки у написанні прізвища, імені та
по-батькові заявників, копії рішення
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень №9372060 від 23.12.2013
року, згідно змісту якого різниця у
написанні прізвища, імені та
по-батькові заявників у
правовстановлюючих документах та у
документах, що посвідчують особи таких
заявників перешкоджають державній
реєстрації права власності на нерухоме
майно – квартиру АДРЕСА_1, та за такого
вбачається, що заявниками належним
чином обґрунтовані обставини, що
викладені у заяві про встановлення
юридичного факту.

Виходячи з вище викладеного, згідно п.1
ст.256 ЦПК України, відповідно до якого
суд вправі розглядати справи про
встановлення належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім'я, по батькові, місце і час
народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються дійсними з
ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
враховуючи обґрунтовані посилання
заявників на безпідставне обмеження їх
прав як власників зазначеного майна, що
відбувається через невідповідність
написання їх прізвища, імені та
по-батькові, суд доходить висновку про
необхідність задоволення цих вимог у
повному обсязі.

Однак, щодо задоволення вимог
заявників стосовно належності їм по 1/5
частині зазначеної квартири
відповідно до вказаних Свідоцтва про
право власності на житло та
Розпорядження органу приватизації –
суд зазначає про те, що в зазначених
документах частки співвласників не
визначені, а квартира передана
співвласникам у спільну сумісну
власність, а отже дана вимога
задоволенню не підлягає, оскільки є
передчасною і повинна розглядатися в
іншому провадженні.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 212-215, 259 ЦПК
України,-

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зацікавлена
особа – ЗАТ «Одеський м’ясокомбінат»,
про встановлення факту приналежності
правовстановлюючого документу –
задовольнити частково.

Встановити факт приналежності
правовстановлюючого документу:
Свідоцтва про право власності на житло
№3 від 11.06.1993 року квартиру АДРЕСА_2 -
ОСОБА_2.

Встановити факт приналежності
правовстановлюючого документу:
Розпорядження органу приватизації від
11 червня 1993 року №3 на квартиру АДРЕСА_2
- ОСОБА_2.

Встановити факт приналежності
правовстановлюючого документу:
Свідоцтва про право власності на житло
№3 від 11.06.1993 року на квартиру АДРЕСА_2 -
ОСОБА_1.

Встановити факт приналежності
правовстановлюючого документу:
Розпорядження органу приватизації від
11 червня 1993 року №3 на квартиру АДРЕСА_2
- ОСОБА_1.

В задоволенні інших вимог – відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його проголошення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Одеської області
через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя

Прохоров П. А.