Справа № 741/104/14-ц Провадження №
22-ц/795/1905/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Кучерявець О. М. Доповідач - Шевченко В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШевченка
В.М.суддів:Скрипки А.А., Лакізи Г.П.при
секретарі:Сахаровій К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Носівського районного суду
Чернігівської області від 15 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 до територіальної громади в
особі Калинівської сільської ради про
визнання права власності на спадкове
майно,

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6
звернулись до суду з позовом про
визнання права власності по 1/3 частині
житлового будинку в порядку
спадкування.

Свої позовні вимоги обґрунтовували
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_7, що
проживала в селі Калинівка Носівського
району Чернігівської області. Після її
смерті відкрилась спадщина на житловий
будинок з надвірними господарськими
будівлями та спорудами в АДРЕСА_1.
Згідно заповіту від 09.12.2005 спадкодавець
заповіла все своє майно ОСОБА_5. Станом
на 15.04.1991 господарство спадкодавця мало
статус колгоспного, в якому проживали і
право власності на нього належало
ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 1/3.

ОСОБА_5 було у 6-ти місячний строк
прийнято спадщину, однак оформити
право на 1/3 частину спадкового майна
згідно заповіту остання позбавлення
можливості. Оскільки, за життя
спадкодавець належним чином не
зареєструвала своє майно, право
власності у встановленому законом
порядку не оформила. І тому, Постановою
державного нотаріуса Носівської
районної державної нотаріальної
контори від 09 грудня 2013 року відмовлено
ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на вищезгадане
спадкове майно, після смерті ОСОБА_7

Крім того, позивачі зазначають, що
вони є власниками будинку по 1/3
частці, але не оформили у свій час право
власності в сільській раді. А в даний
час, остання не оформляє право
власності на житлові будинки, і тому
позивачі звертаються до суду про
визнання права власності.

Зважаючи на наведені обставини, ОСОБА_5
та ОСОБА_6 просили визнати право
власності на належне їм майно в
судовому порядку, визнати за ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/3
частину житлового будинку з
відповідною частиною надвірних
господарських будівель вартістю 40 692
грн. в АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/3
частину житлового будинку з
відповідною частиною надвірних
господарських будівель вартістю 40 692
грн., та право власності на спадкову 1/3
частину житлового будинку після смерті
ОСОБА_7, з відповідною частиною
надвірних господарських будівель
вартістю 40 692 грн. за вказаною вище
адресою .

Рішенням Носівського районного суду
Чернігівської області від 15 квітня 2014
року позовну заяву ОСОБА_5 та ОСОБА_6
залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду ОСОБА_5 звернулась з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
Носівського районного суду за її
позовом до територіальної громади с.
Калинівка в особі Калинівської
сільської ради про визнання права
власності на спадкове майно скасувати
і ухвалити нове рішення про визнання
за ОСОБА_5 в порядку спадкування після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 права
власності на 1/3 частину житлового
будинку з надвірними будівлями, який
знаходиться по АДРЕСА_1.

Апелянт зазначає що висновок суду не
відповідає обставинам справи, рішення
суду є незаконним. Суд першої інстанції
не звернув уваги що при вирішенні
питання щодо визнання права власності
на житлові будинки, у порядку
спадкування, записи у по господарських
книгах оцінюються в сукупності з
іншими доказами.

Також недоречним є посилання суду на
неналежність доказу, Постанову
нотаріуса про відмову ОСОБА_5, в видачі
свідоцтва про право на спадщину.

Сторони в засідання апеляційного суду
не з»явилися, однак були у
відповідності із правилами ст.74 ЦПК
України повідомлені про день час і
місце судового засідання. Відповідно
до приписів ч.2 статті 305 ЦПК України,
неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Вислухавши суддю - доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
не вдаючись до оцінки законності
рішення суду в іншій не оскаржуваній
апелянтом частині, апеляційний суд
приходить до висновку що на підставі
приписів п.4.ч.1 ст.309 ЦПК України
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення в оскаржуваній
ОСОБА_5 частині - скасуванню,- з
ухваленням нового рішення про
задоволення вимог позивача на які вона
посилається в апеляційній скарзі.

Так, залишаючи заяву ОСОБА_5 без
задоволення суд першої інстанції
виходив з того, що звернення позивача
до суду про визнання за ним права
власності на спадкове майно в судовому
порядку є порушенням ним порядку
оформлення його спадкових прав в
нотаріальному порядку, а саме не
звернення до нотаріальної контори з
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину на жилий будинок після
смерті ОСОБА_7

Проте з таким висновком суду першої
інстанції, колегія суддів апеляційного
суду погодитися не може, оскільки судом
неповно з»ясовані обставини, що мають
значення для справи, та порушені норми
матеріального права.

Згідно з даними Калинівської сільської
ради Носівського району, згідно по
господарської книги №1, жилий будинок
АДРЕСА_1 був побудований в 1976 році, є
колгоспним двором, станом на 15.04.1991 року
в ньому проживали ОСОБА_7, ОСОБА_6, та
позивач ОСОБА_5.

Заповітом від 09 грудня 2005 року ОСОБА_7.
на випадок своєї смерті зробила
заповітне розпорядження за яким жилий
будинок та присадибну земельну ділянку
що знаходиться в АДРЕСА_1 заповіла
ОСОБА_5.(ас 11).

Згідно копії свідоцтва про смерть
ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4.(ас.7),

Відповідно до постанови Державного
нотаріуса Носівської районної
державної нотаріальної контори від 09
грудня 2013 року, у зв»язку з відсутністю
в матеріалах спадкової справи
документів необхідних для вчинення
нотаріальної дії, тобто
правовстановлюючих документів на
будинок, відмовлено ОСОБА_5 у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
спадкове майно, житловий
будинокАДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_7,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.(ас.190).

У відповідності із правилами ст.3 ЦПК
України, кожна особа має право в
порядку встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод, чи інтересів.

В силу положень ст.16 ЦК України
визначені способи захисту цивільних
прав та інтересів.

Стаття 5 ЦК України визначає, що до
правовідносин застосовується те
законодавство, яке діяло на час їх
виникнення.

Згідно Закону УРСР «Про сільську Раду
народних депутатів.» (
від02.061969 року) кожна сільська рада вела
по господарські книги. У заглавні й
частині особистого рахунку
записувались прізвище, ім.»я, по
батькові глави сім»ї на ім.»я якого
відкрито особистий рахунок. Він і був
власником будинку. Іншим чином
реєстрація власності в сільській
місцевості передбачена не була, за
виключенням договорів дарування, міни,
купівлі - продажу, по життєвого
утримання, спадкування.

З введенням в дію Закону України «Про
власність» 15.04.1991 року та ЦК України 2003
року будь - якого іншого порядку
реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в
сільській місцевості домоволодінь або
їх перереєстрації не передбачається ,
самовільно збудованими вони не
являються, так як будувалися і
реєструвалися згідно діючого на той
час законодавства.

Згідно зі статтею 3 Закону України »Про
державну реєстрацію майнових прав на
нерухоме майно та їх обтяження» від 01
липня 2004 року, право власності та інші
речові права на нерухоме майно, набуті
згідно з діючими нормативно - правовими
актами до набрання чинності цим
Законом, визнаються державою.

Станом на 15.04.1991 року в житловому
будинку в АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_7,
ОСОБА_6,та ОСОБА_5 і частки кожного з них
в майні колгоспного двору у
відповідності із ст.123 ЦК УРСР в
редакції 1963 року були рівними по 13
частини в кожного з них, то відповідно
до правил ст. 1218 ЦК України, на час
відкриття спадщини, внаслідок смерті
ОСОБА_7, у спадщину перейшли майнові
права останньої на 13 частину жилого
будинку в АДРЕСА_1.

На вказаний будинок станом на 11.11.2013
року КП »Носівське бюро технічної
інвентаризації»Носівської районної
ради, було виготовлено технічний
пасорт, інвентаризаційна вартість
будинку 61522 грн.(ас 8-10).

Як вбачається з довідки Калинівської
сільської ради на час смерті
ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_4 та відкриття
спадщини, позивач ОСОБА_5 проживала із
спадкодавцем, і в силу ст.1268 ЦК України
вважається остання такою що прийняла
спадщину.

Як вбачається із копії спадкової
справи, ОСОБА_5 звернулася із заявою до
Носівської районної державної
нотаріальної контори про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_7

Згідно з копій Свідоцтв про право на
спадщину за заповітом від 10 червня 2013
року виданих державним нотаріусом
Носівської районної державної
нотаріальної контори, такі видані
ОСОБА_5, як спадкоємиці зазначеного
ОСОБА_7 в заповіті майна: земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства, що
розташована на території Калинівської
сільської ради, грошові заощадження з
належними відсотками та компенсаціями,
що зберігаються у філії Чернігівського
ПАТ»Державний ощадний банк
України».(ас.34-38).

Таким чином, ОСОБА_5, яка після смерті
ОСОБА_7 фактично вступила в управління
й користування спадковим майном, має
право на спадкування 13 частини
житлового будинку з надвірним
будівлями, який знаходиться по
АДРЕСА_1.

Враховуючи зазначене, що суд першої
інстанції не дослідив усіх
передбачених нормою матеріального
права юридичних ( доказових ) фактів,
наявність чи відсутність яких впливає
на остаточний результат справи,
вирішив справу з порушенням чинного
законодавства, рішення суду як
незаконне в оскаржуваній апелянтом
частині підлягає скасуванню.

Виходячи із встановлених по справі
обставин та правової норми що
застосовується, слід задовольнити
вимоги ОСОБА_5 та визнати за нею право
власності в порядку спадкування на 13
частину житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
який розташований АДРЕСА_1, після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7.

Керуючись України,ст..ст. 1218,1223, 1233, 1268
ЦК України, ст.303, 304,ч.1 п.п.1,4 ст.309,
ст.ст.313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
задовольнити.

Рішення Носівського районного суду
Чернігівської області від 15 квітня 2014
року, в частині відмови ОСОБА_5 в
задоволенні позовних вимог про
визнання за нею права власності в
порядку спадкування на 1/3 частину
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами - скасувати, та
задовільнити позовні вимоги ОСОБА_5 в
даній частині.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, право
власності в порядку спадкування на 13
частину житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
який розташований в АДРЕСА_1, після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: