АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Головуючий у суді першої інстанції:
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого
Волошиної В.М.

Суддів
Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі
Круглик В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 -
представника ОСОБА_5 на ухвалу
Голосіївського районного суду м. Києва
від 13 жовтня 2014 року ( про забезпечення
позову) по цивільній справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПН-АВТО» до ОСОБА_6,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВАТМІР-1», ОСОБА_5,
третя особа: Центр № 4 надання послуг,
пов′?язаних з використанням
автотранспортних засобів,
підпорядкованих УДАІ ГУ МВС України в
м. Києві (міжнародний
реєстраційно-транспортний відділ
Державтоінспекції МРЕВ) про визнання
недійсними договору комісії та
договору купівлі - продажу
транспортного засобу та зобов′?язання
вчинити дії.

Заслухавши доповідь судді Волошиної
В.М., перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «ПН-АВТО»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВАТМІР-1», ОСОБА_5,
третя особа: Центр № 4 надання послуг,
пов′?язаних з використанням
автотранспортних засобів,
підпорядкованих УДАІ ГУ МВС України в
м. Києві (міжнародний
реєстраційно-транспортний відділ
Державтоінспекції МРЕВ) про визнання
недійсними договору комісії та
договору купівлі - продажу
транспортного засобу та зобов′?язання
вчинити дії.

Ухвалою Голосіївського районного суду
м. Києва від 13 жовтня 2014 року відкрито
провадження у справі.

Ухвалою Голосіївського районного суду
м. Києва від 13 жовтня 2014 року задоволено
заяву представника Товариства з
обмеженою відповідальністю «ПН -АВТО» -
Басистого МаксимаВасильовича про
забезпечення позову у цивільній справі
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПН-АВТО» до ОСОБА_6,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВАТМІР-1», ОСОБА_5,
третя особа: Центр № 4 надання послуг,
пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів,
підпорядкованих УДАІ ГУ МВС України м.
Києві (міжрайонний
реєстраційно-екзаменаційний відділ
Державтоінспекції - МРЕВ), про визнання
недійсними договору комісії та
договору купівлі-продажу
транспортного засобу та зобов'язання
вчинити дії. Накладено арешт на
автомобіль НОМЕР_1, 2012 року випуску,
номер кузова НОМЕР_2, чорного кольору.

Не погоджуючись з постановленою
ухвалою суду першої інстанції
представник відповідача ОСОБА_5 подала
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі представник
відповідача порушує питання про
скасування ухвали суду першої
інстанції, посилаючись на те, що
провадження у справі відкрито з
порушенням правил підсудності, а тому і
постановлена ухвала в даному судовому
провадженні про забезпечення позову
підлягає скасуванню відповідно до ч. 6
ст. 154 ЦПК України.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_5
підтримав доводи апеляційної скарги.
Представник позивача Басистий М.В. -
заперечував, просив ухвалу суду першої
інстанції залишити без змін.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення осіб, які з'явились в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи заяву представника
позивача про забезпечення позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову.

Такий висновок суду першої інстанції є
правильним.

Відповідно до вимог статті 151, 152 ЦПК
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити передбачені
цим Кодексом заходи забезпечення
позову, зокрема, зупиненням стягнення
на підставі виконавчого документа,
який оскаржується боржником у судовому
порядку.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

За змістом положення статі 151 ЦПК
України забезпечення позову - це
вжиття судом, у провадженні якого
знаходиться справа, заходів щодо
охорони матеріально-правових
інтересів позивача проти несумлінних
дій відповідача, що гарантує реальне
виконання позитивно прийнятого
рішення. Підставою для забезпечення
позову є обґрунтоване припущення
заявника, що невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що
матеріально-правова вимога позивача до
відповідачів щодо якої він просить
ухвалити рішення зводиться до визнання
недійсними договору комісії та
договору купівлі - продажу
транспортного засобу, предметом якого
є автомобіль НОМЕР_1, 2012 року випуску,
номер кузова НОМЕР_2, чорного кольору.

Таким чином, враховуючи характер
спірних правовідносин, суд першої
інстанції, правомірно застосовував вид
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на автомобіль НОМЕР_1, 2012 року
випуску, номер кузова НОМЕР_2, чорного
кольору.

Доводи апеляційної скарги
представника відповідача про те, що
постановлена ухвала підлягає
скасуванню відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК
України є помилковими, оскільки
вказаною нормою передбачено
скасування заходів забезпечення
позову судом, який їх застосував, якщо
відпали підстави, з якими закон
пов′?язує можливість застосування
таких заходів.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що ухвала суду першої
інстанції постановлена з додержанням
вимог процесуального законодавства, а
тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317,319 ЦПК
України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
представника ОСОБА_5 і відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду
м. Києва від 13 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: