Дата документу 03.12.2014
Провадження № 2/334/3776/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Нікітенко Н.П.,

при секретарі Сагайдак Г.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом
про розірвання шлюбу, вказавши в заяві,
що фактично шлюбні відносини з
відповідачем припинені з серпня 2013
року через психологічну несумісність,
відсутність взаєморозуміння та
взаємоповаги, внаслідок чого виникали
сварки.

17 квітня 2010 року між нею та
відповідачем було зареєстровано шлюб
Запорізьким міським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Головного управління юстиції у
Запорізькій області, актовий запис №
140.

Від даного шлюбу вони мають
неповнолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судове засідання позивач з'явилася,
позов підтримала, просила про його
задоволення, посилаючись на обставини
справи, викладені в позовній заяві.
Позивач зазначила, що до примирення не
прагне, подальше збереження сім'ї
вважає неможливим, просить розірвати
шлюб, оскільки він існує формально.

Відповідач у судове засідання з'явився,
позовні вимоги визнав повністю, на
розірвання шлюбу погодився, також
вважає, що примирення не можливе.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, оцінивши
всі докази у сукупності, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 110 СК України позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їх
дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони одружені
з 17 квітня 2010 року. Шлюб зареєстровано
Запорізьким міським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Головного управління юстиції у
Запорізькій області, актовий запис №
140.

Від даного шлюбу подружжя має
неповнолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою.
Спорів щодо місця проживання дитини,
сторони не мають.

Шлюбні відносини сторін фактично
припинені з серпня 2013 року через
психологічну несумісність,
відсутність взаєморозуміння та
взаємоповаги, внаслідок чого виникали
сварки.

На момент подачі позову до суду ніяких
відносин не підтримують, мешкають
окремо, спільного господарства не
ведуть.

Позивач категорично наполягає на
розірванні шлюбу, що говорить про її
стійке волевиявлення на припинення
сімейних відносин. Відповідач не
заперечує проти розірвання шлюбу.

За таких обставин суд вважає, що
збереження сім'ї сторін є неможливим,
оскільки подальше спільне життя і
збереження шлюбу буде суперечити їхнім
інтересам та інтересам дитини, у
зв'язку з чим їх шлюб підлягає
розірванню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 105, 110-115 Сімейного кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 17 квітня 2010 року
Запорізьким міським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Головного управління юстиції у
Запорізькій області, актовий запис №
140.

ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище
«ОСОБА_1».

Рішення суду є документом, що
підтверджує факт розірвання шлюбу
судом після набрання ним законної сили.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Відповідно до ст. 115 СК України рішення
суду про розірвання шлюбу після
набрання ним законної сили надіслати
до органу РАЦС для внесення відомостей
до Державного реєстру актів цивільного
стану громадян та проставляння
відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя:
Нікітенко Н. П.