АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у 1 й інстанції -
Болдирєва У. М. Доповідач - Куценко
Т.Р.Категорія 34
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
м. Дніпропетровськ

17 грудня 2014 року Колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Варенко О.П.

при секретарі - Філіпповій К.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

Приватного
акціонерного товариства

«Українська пожежно - страхова
компанія»,

на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 06 жовтня 2014 року, по справі
за позовом ОСОБА_2 до Приватного
акціонерного товариства Українська
пожежно - страхова компанія, треті
особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист прав
споживача, стягнення страхового
відшкодування та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 у березні 2014 року звернулася до
суду з позовом до ПрАТ «УПСК» про
захист прав споживача, стягнення
страхового відшкодування та моральної
шкоди.

В обгрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що їй на праві
власності належить автомобіль TOYOTA COROLA
2007 рок випуску, державний номер НОМЕР_1.

02.11.2010 року вона уклала договір
добровільного страхування наземних
транспортних засобів з АТ Українська
пожежно-страхова компанія, про
відшкодування страховиком збитків, які
може зазнати страхувальник у разі
пошкодження, знищення або втрати
застрахованого транспортного засобу.
Страхова сума складає 71100 грн.

25.06.2011 року стався страховий випадок,
внаслідок якого був пошкоджений
застрахований автомобіль позивача.
Згідно висновків експерта -
автотоварознавця вартість майнової
шкоди, з урахуванням фізичного зносу
автомобіля складає 80 369, 53 грн. До
вказаної суми входить втрата товарної
вартості, яка складає 4590 грн., а тому
вартість відновлювального ремонту
складає 75779, 53 грн. Крім того позивачем
понесені витрати по сплаті за послуги
евакуатора в сумі 3350 грн. та послуги
експерта в сумі 550 грн. Всього загальна
сума витрат складає 79679, 53 грн.

Але на час звернення до суду відповідач
сплатив ТОВ Банк «Фінанси і Кредит»
кошти в сумі 12550 грн. та має намір
відшкодувати позивачу ОСОБА_2 22 937, 15
грн.

Позивач не погодилася з цією сумою та
просить суд стягнути з ПрАТ «УПСК» на
її користь, в рахунок страхового
відшкодування 32 334, 9 грн., витрати за
послуги евакуатора в сумі 3350 грн. та
витрати на послуги експерта в сумі 550
грн., а також моральну шкоду в сумі 10000
грн.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 06.10.2014 року задоволено
частково, стягнуто з ПрАТ «УПСК» на
користь ОСОБА_2 в сумі 32334, 90 грн.,
витрати на послуги експерта в сумі 550
грн. В іншій частині позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання щодо
судових витрат /а.с. 101-104/.

З рішенням суду не погодився
відповідач ПрАТ «УПСК» і звернувся до
суду з апеляційною скаргою в якій
просить скасувати це рішення та
ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 в
задоволенні позовних вимог /а.с. 129-133/.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду скасуванню, відповідно до ст. 309
ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві
власності належить автомобіль TOYOTA COROLA
2007 рок випуску, державний номер НОМЕР_1,
що підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу від
26.04.2007 року /а.с. 9/.

02.11.2010 року ОСОБА_2 уклала договір серії
АЗ № 372 добровільного страхування
наземних транспортних засобів з АТ
Українська пожежно-страхова компанія,
про відшкодування страховиком збитків,
які може зазнати страхувальник у разі
пошкодження, знищення або втрати
застрахованого транспортного засобу.
Вигодонабувачем є ТОВ Банк «Фінанси і
Кредит», страхова сума складає 71100 грн.
/а.с. 5-8/

Відповідно до ст. 985 ЦК України
страхувальник має право укласти із
страховиком договір на користь третьої
особи, якій страховик зобов'язаний
здійснити страхову виплату у разі
досягнення нею певного віку або
настання іншого страхового випадку.

Таким чином, договір страхування надає
третій особі право вимагати від
страховика здійснити страхову виплату
на свою користь, тобто наділяє
вигодонабувача правами
страхувальника, але не покладає на
нього обов'язків останнього.

Згідно п. 27.4 Договору страхування
страхове відшкодування, що має бути
сплачено за договором, сплачується
вигодонабувачу в рахунок погашення
заборгованості страхувальника за
кредитним договором, якщо інше не було
письмово погоджено між страховиком,
страхувальником та вигодонабувачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 636 ЦК України
договором на користь третьої особи є
договір, в якому боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок на користь
третьої особи, яка встановлена або не
встановлена у договорі.

Відповідно до ч. 4 цієї статті якщо
третя особа відмовилася від права,
наданого їй на підставі договору,
сторона, яка уклала договір на користь
третьої особи, може сама скористатися
цим правом, якщо інше не випливає із
суті договору.

Такі ж положення передбачені ст. 3
Закону України «Про страхування».

Як вбачається з матеріалів справи,
вигодонабувач, за договором
страхування від 02.11.2010 року який був
укладений між позивачем та
відповідачем, ПАТ Банк «Фінанси і
Кредит» листом від 24.02.2012 року
повідомив ПрАТ «УПСК» свої банківські
реквізити як отримувач страхового
відшкодування, в рахунок
заборгованості за кредитним договором
/а.с. 121/.

Згідно довідки банку № 25-101 від 03.10.2012
року ПрАТ «УПСК» виплатило їм страхове
відшкодування за договором
страхування в сумі 12550 грн. /а.с. 14/.

Таким чином, за урахуванням
вищевикладеного, належним позивачем,
за даних обставин, може бути ПАТ Банк
«Фінанси і Кредит», який не відмовився
від права вимоги наданого йому на
підставі договору страхування.

Право вимоги ОСОБА_2, як страхувальник,
може настати тільки на підставі
уповноваження її належним чином
вигодонабувачем ПАТ Банк «Фінанси і
Кредит».

З урахуванням того, що вигодонабувач
не наділив ОСОБА_2 такими
повноваженнями, то вона не має права на
одержання страхової виплати і на цій
підставі є неналежним позивачем у
позові про її стягнення.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню,
а позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, ст. 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно - страхова компанія» -
задовольнити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 06 жовтня
2014 року - скасувати.

ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог до
Приватного акціонерного товариства
«Українська пожежно - страхова
компанія» про захист прав споживача,
стягнення страхового відшкодування та
моральної шкоди - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

Головуючий:
Куценко Т.Р.

Судді:
Демченко Е.Л.

Варенко О.П.