Справа №336/7023/14-ц
пр.№2/336/3034/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Артемової Л.Г.,

при секретарі: Бутенку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Запоріжжя-Авто» про
захист прав споживача, -

В С Т А Н О В И В:

08.09.2014 року позивач звернувся до суду із
позовною заявою до товариства з
обмеженою відповідальністю «Запоріжжя
- Авто»

На обґрунтування позову заявив, що
18.07.2013 року у філії АТ «Українська
автомобільна корпорація» - «Автоцентрі
на Московському» придбав автомобіль OPEL
insignia hatchback, вартістю 300940,00 грн.

27.06.2014 року ОСОБА_1 передав ТОВ
«Запоріжжя - Авто» свій автомобіль для
проведення гарантійного ремонту.
Гарантійний ремонт має тривати 14 днів,
проте відповідач не виконав ремонту у
зазначений термін і 18.07.2014 року позивач
направив на адресу відповідача
претензію про повернення
транспортного засобу, при цьому
позивачеві не був наданий інший
транспортний засіб на час ремонту.

Автомобіль був повернений після
ремонту лише 08.08.2014 року. За порушення
відповідачем строку ремонту позивач
просить стягнути з ТОВ «Запоріжжя -
Авто» неустойку за прострочення
виконання зобов'язання про безоплатне
усунення недоліків в сумі 81253,80 грн. та
неустойку за прострочення виконання
зобов'язання за невиконання вимоги про
надання на час ремонту іншого
транспортного засобу в сумі 24075,20 грн.
Крім того стягнути з відповідача
завдану моральну шкоду у сумі 5000,00 грн.

У судовому засіданні представник
позивача наполягала на задоволенні
позову при цьому пояснила, що
відповідач не підтвердив відсутності
на складі необхідної для ремонту
деталі, усі документи були підписані
під тиском. Позивач ОСОБА_1 наполягав на
задоволенні позову, при цьому пояснив,
що дуже коштовний автомобіль тривалий
час ремонтувався на СТО безпідставно,
він був позбавлений можливості вільно
пересуватися через ненадання йому на
час ремонту іншого транспортного
засобу.

У судовому засіданні представник
відповідача проти задоволення позову
заперечував, заявив, що СТО діяла у
відповідності до чинного
законодавства, ремонту передувала
діагностика, яка спрямована на
встановлення наявності гарантійного
випадку, необхідності та обсягу
ремонту. Після встановлення причин
поломки, отримання коштовної та
габаритної деталі ремонт зроблено за
один день, усі умови пролонгування
строків письмово узгоджені сторонами.

Суд, вислухавши позивача, його
представників, представників
відповідача, дослідивши письмові
докази, вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 19.06.2013 року
між ОСОБА_1 та АТ «Українська
автомобільна Корпорація» був
укладений письмовий договір купівлі -
продажу (далі Договір), згідно якого
ОСОБА_1 придбав автомобіль OPEL insignia
Hatchback, 5 door. Сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, погодилися на
них, про що і підписалися належним
чином, що визнається сторонами (а.с.5).

Згідно п. 5.5 Договору, гарантійний
ремонт виконується протягом 14
(чотирнадцяти) робочих днів з моменту
фактичного надання Автомобіля та
сервісної книжки на СТО авторизованого
дилера (яким у даному випадку є
відповідач) при наявності відповідних
запасних частин на складі дилера. При
відсутності запасних частин, перебіг
строку гарантійного ремонту
починається з моменту отримання
дилером відповідних запчастин.

Зазначена умова кореспондується
із правовим змістом ст. 8 Закону України
«Про захист прав споживачів» та п. 23
Порядку гарантійного ремонту
(обслуговування) або гарантійної
заміни дорожніх транспортних засобів,
затверджених наказом Міністерства
промислової політики України від 29.12.2004
року №721 (далі Порядок).

Вищезазначеними нормами права
закріплено наступне - при пред'явленні
споживачем вимоги про безоплатне
усунення недоліків товару вони повинні
бути усунуті протягом 14 днів з дати
пред'явлення або за згодою сторін в
інший строк.

27.06.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
відповідача із письмовою заявою про
проведення діагностики і гарантійного
ремонту транспортного засобу (а.с.40).

Цією заявою ОСОБА_1, підписавши її,
письмово погодився на те, що строк
ремонту може бути продовжений за умови
відсутності запасних частин на складі
дилера на строк необхідний для
отримання необхідних запчастин.

При цьому слід зауважити, що у
відповідності до Порядку, за таких
обставин, строк починає перебіг з
моменту отримання запчастин та
додаткового погодження не потребує.

Посилання представника позивача
на те, що заява, яка надрукована у формі
бланку, була підписана позивачем під
тиском та є дефектною за
волевиявленням не знайшло
підтвердження у судовому засіданні,
оскільки сам ОСОБА_1 у своїх вільних
поясненнях на цьому не зауважував,
зазначив лише, що йому запропонували
підписати заяву, яку він уважно не
читав.

27.06.2014 року відповідно до акту
передання - прийняття №ЗН-0001951 та
наряду замовлення №ЗН-0001951 автомобіль
було прийнято на СТО лише на
діагностику (а.с.41).

Унаслідок діагностики
з'ясувалося, що автомобіль несправний,
заміні підлягає приводний вал
(піввісь). Проте на той момент на складі
СТО була відсутня така запчастина, що
підтверджується документом
внутрішнього обліку. Зазначена деталь
отримана на СТО 07.08.2014 року, згідно
прибуткової накладної №ОР14_04014 (а.с.43).

Того ж дня було відкрито
гарантійний наряд - замовлення
№ЗН-0002303, з відкриттям якого
законодавство пов'язує початок
перебігу строку гарантійного ремонту,
а саме п. 25 Порядку передбачено, що
документом, який підтверджує
передавання транспортного засобу на
гарантійний ремонт, є наряд замовлення,
підписом у якому споживач погоджує
обсяги та терміни виконання
гарантійного ремонту (а.с.44).

Відтак, факт початку перебігу строку
гарантійного ремонту, пов'язується
виключно з наявністю наряду -
замовлення.

Роботи по ремонту автомобілю були
виконані 08.08.2014 року, за один робочий
день, що підтверджується актом
виконаних робіт №ЗА-0002091 від 08.08.2014
року, який був підписаний позивачем без
зауважень (а.с.45).

Помилковою є думка споживача, що
передачею транспортного засобу на
діагностику розпочато процес його
ремонту і він не давав згоди на
продовження строку ремонту. Усі
документи підписані власноручно
ОСОБА_1, дефекту волевиявлення судом не
встановлено на підставі належних та
допустимих доказів.

Відтак, аналізуючи вищевикладене,
суд прийшов до висновку, що вимога про
стягнення з відповідача неустойки за
прострочення виконання зобов'язання
про безоплатне усунення недоліків не
знайшла свого підтвердження у судовому
засіданні.

Відмовляючи у задоволенні вимоги
про стягнення неустойки за
прострочення виконання зобов'язання
про надання товару аналогічної марки
на час гарантійного ремонту суд
виходить з того, що дійсно, статтею 9
Закону України «Про захист прав
споживачів» закріплено право
споживачів вимагати письмово надання
йому на час гарантійного ремонту
товару аналогічної марки незалежно від
моделі.

Проте, зазначеною нормою права
передбачено, що затвердження переліку
таких товарів віднесено до компетенції
Кабінету Міністрів України, який
Постановою №172 від 19.03.1994 року
встановив вичерпний перелік товарів з
яких утворюється обмінний фонд до
цього переліку не входять транспортні
засоби. І тому інше тлумачення статті
Закону не передбачено, відтак вимога є
безпідставною, оскільки обов'язок не
накладається на СТО згідно чинного
законодавства.

Розглядаючи вимогу про стягнення
моральної шкоди,суд виходить з
правового змісту ст. 1167 ЦК України, яка
унормовує підстави відшкодування
моральної шкоди, а саме, моральна шкода
відшкодовується особою, що її завдала
за наявності її вини.

Не встановивши вини у діях
відповідача, суд виходить, зокрема, із
того, що позивач не довів факту
заподіяння йому моральних чи фізичних
страждань або інших втрат немайнового
характеру, не визначився з чого він
виходив розраховуючи суму, яку вимагає
на стягнення.

На підставі викладеного,
відповідно до ст.ст. 10-11, 88, 209, 212, 214-215, 218
ЦПК України, ст.ст. 1167 ЦК України, Закону
України «Про захист прав споживачів»",
суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог відмовити
у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання через Шевченківський
районний суд м.Запоріжжя протягом
десяти днів після проголошення рішення
суду апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Л.Г. Артемова