Справа № 0426/4239/2012
Провадження № 2/0182/295/2014
Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:
Головуючого - судді Тихомирова І.В.
при секретарі - Рахуба О.Г.
за участю позивача - ОСОБА_1
представника позивача - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Нікополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про розподіл домоволодіння та
земельної ділянки у натурі між
власниками, суд -
Позивач звернувся до суду із позовом
про розподіл домоволодіння у натурі
між власниками, який згодом уточнював.
Свої вимоги мотивує тим, що він є
власником 3/4 частин домоволодіння
АДРЕСА_1 і земельної ділянки за даною
адресою на підставі рішення
Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 14
березня 2011 року, що набуло чинності 25
Іншим співвласником за цим рішенням
є відповідач, ОСОБА_3.
На даний час позивач має намір
розпорядитися належною йому частиною
домоволодіння, в зв'язку з чим просить
суд поділити його у натурі. Пропонує
свій варіант поділу спірного
домоволодіння, який просить суд
Відповідач ОСОБА_3 у судові
засідання з'являвся, але жодних
пояснень по суті позову не надавав,
заявляючи суду лише клопотання про
відкладення розгляду справи з мотивів
перевірки його заяв та скарг
правоохоронними органами.
У судовому засіданні 24.12.2014 року
ОСОБА_3 знов заявив клопотання про
відкладення розгляду справи з мотивів
необхідності дочекатися відповіді від
правоохоронних органів на його скарги,
а коли суд відмовив у задоволенні
даного клопотання - покинув залу
судового засідання, так і не надавши
жодних пояснень у справі. Суд, зважаючи
на обставини справи, тривалість її
розгляду, з'ясувавши думку інших
учасників процесу, вважає, що по справі
слід прийняти заочне рішення у порядку
ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши позивача та його
представника, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що
перебуває у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
На підставі ч. 1 ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки зі спільного майна, яке є у
спільній частковій власності.
Як встановлено судом, рішенням
Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 14
березня 2011 року, яке набуло чинності 25
березня 2011 року (а. с. 7 - 10) за ОСОБА_1 було
визнано право власності на 3/4 частини
домоволодіння АДРЕСА_1.
Дане право власності ОСОБА_1
зареєстрував у встановленому на той
час чинному законом порядку. Земельна
ділянка за спірним домоволодінням була
приватизована його батьком та
успадкована самим позивачем (а. с. 11 - 17).
Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду від 18.07.2013 року за
ОСОБА_3 було визнано право власності на
1/4 частину спірного домоволодіння та 1/4
частину спірної земельної ділянки (а. с.
95 - 97).

Згідно висновку судової будівельно -
технічної експертизи № 5177/8385
Харківського НДІ судових експертиз ім.
засл. професора М.С. Бокаріуса (а. с. 112 -
140) було запропоновано 2 варіанти
розподілу спірного домоволодіння (з
відступом від ідеальних часток) та
земельної ділянки (без такого
відступу).

24.09.2014 року до суду надійшла заява
ОСОБА_1 про його згоду на розподіл
спірного домоволодіння та земельної
ділянки за варіантом № 2 висновку
судової будівельно - технічної
експертизи № 5177/8385 Харківського НДІ
судових експертиз ім. засл. професора
М.С. Бокаріуса. Також позивач погодився
виконати весь обсяг робіт, що
запропонований експертом для
виконання варіанту № 2 розподілу
спірного домоволодіння та земельної
ділянки та сплатити ОСОБА_3 компенсацію
в рахунок відступу від ідеальних
часток у домоволодінні стверджуючи, що
така сплата не потягне для нього важких
матеріальних наслідків (а. с. 143).

З огляду на те, що відповідач був
присутній у всіх судових засіданнях,
жодного разу будь - яких заперечень по
суті позову не надав, своєї думки щодо
вибору варіанту розподілу спірного
домоволодіння та земельної ділянки та
незгоди з отриманням грошової
компенсації за частину спірного майна
не висловив, суд приходить до висновку
про необхідність розподілу спірного
домоволодіння та земельної ділянки
саме за варіантом № 2 висновку судової
будівельно - технічної експертизи №
5177/8385 Харківського НДІ судових
експертиз ім. засл. професора М.С.
Бокаріуса.

Варіант № 2 розподілу спірного
домоволодіння було погоджено з
управлінням архітектури та
містобудування Нікопольської міської
ради, Нікопольським міськрайонним
управлінням Головного управління
Держсанепідслужби у Дніпропетровській
області, Нікопольським районним
відділенням енергозбуту ПАТ «ДТЕК
«Дніпрообленерго», КП «Нікопольське
виробниче управління водопровідно -
каналізаційного господарства»,
Нікопольським управлінням з
експлуатації газового господарства
ПАТ «Дніпропетровськгаз»,
Нікопольським міськрайонним
управлінням Головного управління ДСНС
у Дніпропетровській області (а. с. 149 - 164)

Крім того, суд дає оцінку і тій
обставині, що варіант № 1 висновку
судової будівельно - технічної
експертизи № 5177/8385 Харківського НДІ
судових експертиз ім. засл. професора
М.С. Бокаріуса передбачає собою
необхідність сплати компенсації за
відступ від ідеальних часток навпаки:
не з боку ОСОБА_1, а з боку ОСОБА_3, на що
останній не погоджувався. А тому суд не
може затвердити даний варіант
розподілу спільного майна сторін.

При вирішенні питання про розподіл
судових витрат суд виходив з
наступного.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 79 ЦПК України
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом
справи, належать:

2) витрати на правову допомогу;

3) витрати сторін та їх представників,
що пов'язані з явкою до суду;

4) витрати, пов'язані із залученням
свідків, спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз;

5) витрати, пов'язані з проведенням
огляду доказів за місцем їх
знаходження та вчиненням інших дій,
необхідних для розгляду справи;

6) витрати, пов'язані з публікацією в
пресі оголошення про виклик
відповідача.

Крім того, на час звернення позивача з
позовом до складу судових витрат
входили витрати на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи.

Матеріалами справи підтверджується, що
позивачем було сплачено судового збору
- 51 грн. (а. с. 3), витрат на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи
- 120 грн. (а. с. 1), витрат на проведення
первинної судової будівельно -
технічної експертизи у справі в
розмірі 588,48 грн., (а.с. 165) повторної - 4612,50
грн. (а.с. 171)

Суд вважає, що всі судові витрати
підлягають стягненню з ОСОБА_3,
виходячи з наступного.

10.10.2011 року ОСОБА_3 подав заяву про
розгляд справи за його відсутності (а.
с. 20).

З урахуванням цієї заяви судом 10.10.2011
року було прийнято заочне рішення (а. с.
24 - 25).

В той же час, 20.10.2011 року ОСОБА_3 подав до
суду заяву про перегляд заочного
рішення і дана заява ухвалою суду від
02.04.2012 року була задоволена судом (а. с. 28
- 51). Справа була призначена до розгляду
на 10.04.2012 року.

У судовому засіданні 10.04.2012 року саме
ОСОБА_3 заявив клопотання про
призначення у справі судової
будівельно - технічної експертизи та
зобов'язався оплатити її (а. с. 54, 55).

30.10.2012 року від Дніпропетровського НДІ
судових експертиз на адресу суду
надійшло повідомлення про
неможливість проведення у справі
будівельно - технічної експертизи у
зв'язку з відсутністю оплати її
вартості (а. с. 57).

У зв'язку з цим 23.11.2012 року судом була
призначена судова будівельно -
технічна експертиза, оплату якої
покладено на позивача по справі ОСОБА_1
(а. с. 59, 60).

Експертиза була оплачена позивачем,
але її висновок та мотивування
викликали незрозумілості у сторони
позивача та суду (а. с. 62 - 65), у зв'язку з
чим по справі 01.11.2013 р. було призначено
повторну судову будівельно - технічну
експертизу (а. с. 99, 100). Витрати по цій
експертизі було покладено на ОСОБА_1

04.03.2014 року на адресу суду надійшло
повідомлення Харківського НДІ судових
експертиз ім. заслуженого професора
М.С. Бокаріуса про неможливість надання
висновку у зв'язку з несплатою
експертизи (а. с. 102).

У судовому засіданні 10.04.2014 року
з'ясувалося, що платіжні реквізити по
сплаті судової будівельно - технічної
експертизи були отримані поштою
відповідачем ОСОБА_3 та приховані від
позивача, на якого було покладено
обов'язок оплати проведення
експертизи, про що ОСОБА_3 повідомив у
судовому засіданні.

Через такі дії ОСОБА_3 справу знов
довелося направляти до Харківського
НДІ судових експертиз ім. заслуженого
професора М.С. Бокаріуса, вказуючи
адресу родичів ОСОБА_1 з метою
запобігання подальшому перешкоджанню
встановленню істини у справі та
отримання ОСОБА_1 реквізитів для оплати
експертизи.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що за період часу з 20.10.2011 року по 10.04.2014
року ОСОБА_3 своїми діями провокував
безпідставну тяганину по справі,
перешкоджав іншим учасникам процесу у
здійсненні їх процесуальних прав, а
тому має у повному обсязі відшкодувати
ОСОБА_1 всі понесені ним судові витрати
по справі.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 355, 364 ЦК України, ст. ст.
10, 11, 14, 15, 88, 212, 213 - 215, 217, 218, 224, 227, 228 ЦПК
України, суд -

Вирішив:

Позов задовольнити.

Провести розподіл домоволодіння
АДРЕСА_1 у натурі між власниками за
варіантом № 2 висновку судової
будівельно - технічної експертизи №
5177/8385 Харківського НДІ судових
експертиз ім. засл. професора М.С.
Бокаріуса.

Виділити ОСОБА_1:

приміщення 1 - 2, площею 17,5 м2, вартістю
18831 грн.

приміщення 1 - 1, площею 8,4 м2, вартістю
8244,50 грн.

Усього площею по житловому
будинку: 25,9 м2

Разом вартістю по домоволодінню: 94349
(дев'яносто чотири тисячі триста сорок
дев'ять) грн. 50 коп.

Виділити ОСОБА_1 3/4 частин земельної
ділянки по АДРЕСА_1, загальною площею 741
м2, з яких:

Виділити ОСОБА_3:

- у житловому будинку літера А - 1:

приміщення 1 - 3, площею 6,8 м2, приміщення 1
- 4, площею 6,9 м2, сукупною вартістю 14742
грн.

приміщення 1 - 5, площею 8,4 м2, вартістю
8244,50 грн.

Усього площею по житловому будинку:
22,1 м2

Разом вартістю по домоволодінню: 29760
(двадцять дев'ять тисяч сімсот
шістдесят) грн. 50 коп.

Виділити ОСОБА_3 1/4 частину земельної
ділянки по АДРЕСА_1, загальною площею 247
м2, з яких:

Затвердити межу між земельними
ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 згідно з
варіантом № 2 висновку судової
будівельно - технічної експертизи №
5177/8385 Харківського НДІ судових
експертиз ім. засл. професора М.С.
Бокаріуса:

Встановити розмір часток сторін
у домоволодінні за фактичним
розподілом:

Зобов'язати ОСОБА_1:

Зобов'язати ОСОБА_3:

Зобов'язати ОСОБА_1 та ОСОБА_3
проводити зазначені роботи по
переобладнанню домоволодіння згідно
дозволів та рішень, наданих та
прийнятих у встановленому законом
порядку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію у розмірі 1266 (одна
тисяча двісті шістдесят шість) грн. 50
коп. в рахунок відступу від ідеальних
часток у домоволодінні під час його
розподілу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 51 грн., витрати
на інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі
120 грн., витрати, пов'язані з проведенням
експертиз у розмірі 5200 грн. 98 коп., а
всього до стягнення - 5371 (п'ять тисяч
триста сімдесят одну) грн. 98 коп.

Повторне заочне рішення позивач та
відповідач можуть оскаржити в
загальному порядку, встановленому цим
Кодексом

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з моменту його
проголошення через Нікопольський
міськрайонний суд. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні, мають право
оскаржити рішення суду першої
інстанції у такий самий строк з моменту
отримання його копії.

Суддя: І. В. Тихомиров