У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 22» грудня 2014 року Слов’янський
міськрайонний суд Донецької області у
складі:

головуючого          -          судд
і Хаустової Т.А.

при
секретарі          -          Нікіфо
ровій В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі № 19 Слов’янського
міськрайонного суду Донецької області
скаргу Публічного Акціонерного
Товариства «ДТЕК Донецькобленерго»,
зацікавлена особа Державний
виконавець Відділу Державної
виконавчої служби Слов’янського
міськрайонного управління юстиції
Донецької області ОСОБА_1, на дії
державного виконавця під час виконання
судового рішення,-

В С Т А
Н О В И В:

До Слов’янського міськрайонного
суду надійшла скарга Публічного
Акціонерного Товариства «ДТЕК
Донецькобленерго». Дана скарга
мотивована тим, що за заявою Публічного
Акціонерного Товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» Слов’янським
міськрайонним судом Донецької області
видано судовий наказ по справі №
2-н/243/726/2014 про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості за спожиту електричну
енергію в розмірі 742,07 грн., три відсотки
річних від простроченої суми у розмірі
52,53 грн., суму індексу інфляції за весь
час прострочення у розмірі 109,56 грн. та
витрати по сплаті судового збору в сумі
121,80 грн.

Постановою ВП № 452443346 від 31 жовтня 2014
року стягувачу відмовлено у відкритті
виконавчого провадження по
примусовому виконанню судового наказу
по справі № 2-н/243/726/2014 відносно
боржника оскільки виконавчий документ
не відповідає вимогам ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження»
(зазначено Постанову було отримано
Публічним акціонерним товариством
«ДТЕК Донецькобленерго» 27 листопада 2014
року). Постанову винесено державним
виконавцем ВДВС Слов’янського МРУЮ
ОСОБА_1

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК
Донецькобленерго» вважає Постанову
державного виконавця про відмову у
відкритті виконавчого провадження
винесеною з порушенням норм Закону
України «Про виконавче провадження» за
наступними підставами:

При винесенні постанови державний
виконавець керувався п. 6 ч. 1 ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження».

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі:
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону.

Відповідно до ст. 369 ЦПК України
виконавчий лист повинен відповідати
вимогам до виконавчого документу,
встановлених Законом України «Про
виконавче провадження».

Згідно ст. 18 Закону України «про
виконавче провадження» у виконавчому
документі повинні бути зазначені:

1)          назва і дата видачі
документа, найменування органу,
прізвище та ініціали посадової особи,
що його видали;

2)           дата прийняття і
номер рішення, згідно з яким видано
документ;

3)          повне найменування (для
юридичних осіб) або ім’я (прізвище,
власне ім’я та по батькові за
наявності) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб’єкта господарської діяльності
стягувача та боржника за наявності (для
юридичних осіб), індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника (для фізичних осіб –
платників податків) або номер і серія
паспорта стягувача та боржника для
фізичних осіб – громадян України, які
через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті Громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження та його місце роботи(для
фізичних осіб), місцезнаходження майна
боржника, рахунки стягувача та
боржника, тощо;

4)          резолютивна частина
рішення;

5)          дата набрання законної
(юридичної) сили рішенням;

6)          строк пред’явлення
виконавчого документа до виконання.

Якщо проаналізувати зміст виконавчих
листів то вони повністю відповідають
вимогам вищезазначених статей як
Закону України «про виконавче
провадження» так і ЦПК України.

Ідентифікаційний номер боржника, дата
його народження у виконавчому
документі зазначаються при їх
наявності, якщо вони відомі суду. Таким
чином, відсутність таких даних не є
перешкодою у відкритті виконавчого
провадження, оскільки являються не
обов’язковими реквізитами
виконавчого документу.

Відповідно до вимог ст. ст. 11, 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов’язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішення,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець зобов’язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред’явлення такого документу до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред’явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Під час вирішення питання про
відкриття виконавчого провадження по
виконавчому документу, виданому
Слов’янським міськрайонним судом
Донецької області, державним
виконавцем без обґрунтованої правової
підстави застосовано положення ст. 18
Закону України «Про виконавче
провадження», а саме в частині
необхідності зазначення у виконавчому
документі індивідуального
ідентифікаційного номеру боржника.

Невірне тлумачення нормативного акту
державним виконавцем та його
необґрунтоване застосування порушує
законні інтереси стягувача та
виразилося у суттєвому відхиленні від
переліку прав та обов’язків
державного виконавця, встановлених ст.
11 Закону України «Про виконавче
провадження» та проведенні
неправомірних дій. Державним
виконавцем постановлено в прямий
зв’язок можливість звернення особи до
суду за захистом порушених прав та
обізнаність такої особи з
конфіденційною інформацією.

У відповідності до ст. 8 Закону України
«Про державний реєстр фізичних осіб –
платників податків та інших
обов’язкових платежів» відомості
Державного реєстру є інформацією з
обмеженим доступом і надаються іншим
державним органам відповідно до
чинного законодавства.

Згідно статті 30 Закону України «Про
інформацію» порядок обліку, зберігання
і використання документів та інших
носіїв інформації, що містять
зазначену інформацію, визначається
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. ст. 2, 5 Закону України
«Про захист персональних даних» дата
народження, реєстраційний номер
облікової картки платника податків є
персональними даними і за режимом
доступу є інформацією з обмеженим
доступом.

За таких обставин, відомості щодо
реєстраційного номеру облікової
картки платника податків, повної дати
народження боржника можуть бути надані
на вимогу лише державного органу, а
також особи, яку такі відомості
стосуються.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень в Україні
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України. За ст. 11
вказаного Закону державний виконавець
при здійсненні виконавчого
провадження має право: одержувати
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення, довідки, іншу
інформацію. Відсутність встановленого
законодавством порядку взаємовідносин
державних органів, Державної
податкової служби та Державної
виконавчої служби, щодо отримання,
обміну, використання інформації з
обмеженим доступом не може
перешкоджати у реалізації особою
передбачених Конституцією України
права на судовий захист. Тому відомості
про ідентифікаційний номер особи
можуть бути надані суду в разі, якщо з
такими відомостями заявник обізнаний,
одночасно, можливість звернення
державного виконавця за отриманням
такої інформації передбачена Законом
України «Про виконавче провадження».

Таким чином, виходячи з вищенаведеного,
державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Слов’янського міськрайонного
управління юстиції було порушено норми
Закону України «Про виконавче
провадження», що призвело до
незаконності винесення Постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 31 жовтня 2014 року по
справі № 2-н/243/726/2014.

Згідно ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження», дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби можуть бути
оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника Відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу Державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

В п. 7 «Постанови Пленуму Верховного
суду України «Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження» від 26 грудня 2003 року № 14
зазначено: у разі визнання
неправомірними рішення, дій або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи Державної
виконавчої служби суд зобов’язує їх
усунути допущені порушення або іншим
шляхом поновлює порушені права чи
свободи заявника.

Отже, даний факт є підставою для
скасування постанови державного
виконавця про відмову у відкритті
виконавчого провадження по справі №
2-н/243/726/2014.

Публічне акціонерне товариство
«ДТЕК Донецькобленерго» просить суд
визнати дії державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Слов’янського міськрайонного
управління юстиції щодо винесення
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження за виконавчим
листом Слов’янського міськрайонного
суду Донецької області по справі №
2-н/243/726/2014. Скасувати Постанову
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Слов’янського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 про відмову
у відкритті виконавчого провадження
відносно судового наказу по справі №
2-н/243/726/2014.

Представник ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго», що діє на підставі
довіреності від 01.01.2014 року № 45-14 «Д»
ОСОБА_3В.( а.с. 5) надав суду заяву,
відповідно до якої просив розглянути
справу без його участі, вимоги скарги
підтримує в повному обсязі.

Представник Відділу Державної
виконавчої служби Слов’янського
міськрайонного управління юстиції
Донецької області ОСОБА_1, яка діє на
підставі Довіреності від 22 грудня 2014
року (а.с. 13) звернулася до суду з
Заявою, в якій просить суд провести
розгляд справи без участі представника
відділу державної виконавчої служби.

19 грудня 2014 року представник Відділу
Державної виконавчої служби
Слов»янського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 направила до
суду Заперечення на Скаргу Публічного
Акціонерного Товариства « ДТЕК
Донецькобленерго», в якій вказала, що
«До державного виконавця Відділу
Державної виконавчої служби
Слов’янського міськрайонного
управління юстиції 11 грудня 2014 року
надійшла копія скарги Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» до Слов’янського
міськрайонного суду Донецької області
на дії державного виконавця (у порядку
ст. 82 Закону України «про виконавче
провадження», ст. 383 ЦПК України).

Ознайомившись зі змістом скарги,
встановлено 31 жовтня 2014 року державним
виконавцем на підставі п. 6 ч. 1 ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження» (невідповідність
виконавчого документу вимогам,
передбаченим статтею 18 Закону України
«Про виконавче провадження») було
винесено Постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження з
виконання Судового наказу
Слов’янського міськрайонного суду
Донецької області № 2-н/243/726/2014 від 23
вересня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості за споживчу енергію у
розмірі 742,07 грн., три відсотки річних
від простроченої суми у розмірі 52,53
грн., суму індексу інфляції за весь час
прострочення у розмірі 109,56 грн. та
витрати по сплаті судового збору в сумі
121,80 грн.

З вищевказаною скаргою не погоджуюсь
та вважаю її такою, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) це сукупність
дій органів і посадових осіб,
спрямованих на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які здійснюються на
підставах, у спосіб та в межах
повноважень, визначеним Закону України
«Про виконавче провадження».

Згідно ст. 17 Закону України 2Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставах виконавчих документів,
визначених Законом України «про
виконавче провадження».

Відповідно до Закону України «Про
виконавче провадження» державною
виконавчою службою підлягають
виконанню судові накази, які повинні
відповідати вимогам, передбаченим ст. 18
Закону України «Про виконавче
провадження».

Так згідно ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» у виконавчому
провадженні зазначаються:

7)          назва і дата видачі
документа, найменування органу,
прізвище та ініціали посадової особи,
що його видали;

8)          дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;

9)          повне найменування (для
юридичних осіб) або ім’я (прізвище,
власне ім’я та по батькові за
наявності) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб’єкта господарської діяльності
стягувача та боржника за наявності (для
юридичних осіб), індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника (для фізичних осіб –
платників податків) або номер і серія
паспорта стягувача та боржника для
фізичних осіб – громадян України, які
через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті Громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження та його місце роботи(для
фізичних осіб), місцезнаходження майна
боржника, рахунки стягувача та
боржника, тощо;

10)          резолютивна частина
рішення;

11)          дата набрання законної
(юридичної) сили рішенням;

12)          строк пред’явлення
виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п. 3.3 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень виконавчий документ повинен
відповідати вимогам до виконавчого
документа, зазначеним у статті 18
закону.

При перевірці відповідності
виконавчого документа вимогам пункту 3
частини першої статті 18 Закону
державний виконавець враховую таке:

а) повне найменування для юридичних
осіб повинно містити інформацію про
організаційно – правову форму такої
особи відповідно до вимог чинного
законодавства;

б) ім’я фізичної особи (яка є
громадянином України) складається з її
прізвища, власного імені та по батькові
(частина перша статті 28 Цивільного
кодексу України). Відповідно до частини
третьої статті 12 Закону України «Про
національні меншини в Україні»
громадяни, в національних традиціях
яких немає звичаю зафіксовувати по
батькові, мають право записувати в
паспорті лише ім’я та прізвище, а у
Свідоцтві про народження – імена
батька та матері;

в) відсутність коду за Єдиним державним
реєстром підприємств та організацій
України стягувача та боржника (для
юридичних осіб) допускається, якщо
законодавством країни, на території
якої зареєстровано юридичну особу, не
передбачено присвоєння юридичній
особі такого коду;

г) для фізичних осіб реєстраційний
номер облікової картки платника
податків не зазначається у виконавчому
документі, якщо особа є іноземцем та
законодавством країни, на території
якої проживає фізична особа,
встановлено інші форми обліку або якщо
особа відмовилася його мати через свої
релігійні переконання, про що є
відповідна відмітка у паспорті особи.

г) реєстраційний номер облікової
картки платника податків або серія і
номер паспорта можуть не зазначатися в
постановах про адміністративні
правопорушення, які виносяться на
місці вчинення правопорушення або без
участі особи.

У разі якщо виконавчий документ не
відповідає вимогам Закону України «Про
виконавче провадження», то відповідно
до п. 6 ст. 26 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження. У разі
відмови у відкритті виконавчого
провадження на підставі пункту 6
частини першої цієї статті державний
виконавець роз’яснює заявникові право
на звернення до суду чи іншого органу
(посадової особи), які видали
виконавчий документ, щодо приведення
його у відповідність з вимогами статті
18 Закону України «Про виконавче
провадження». Порядок надання судами
загальної юрисдикції інформації про
реєстраційні номери облікових карток
платників податків боржників та
стягувачів затверджений спільним
наказом Державної судової
адміністрації України та Державною
податковою службою України за № 30/44 від
26 лютого 2013 року зазначає загальні
правила надання Державною податковою
службою України інформації про
реєстраційні номери облікових карток
платників податків боржників та
стягувачів до судів загальної
юрисдикції на підставі судових рішень,
що набрали законної сили, для внесення
цих даних до виконавчого документа, що
видається відповідно до вимог
процесуального законодавства.

У наданому на виконання виконавчому
документі відсутні індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника (для
фізичних осіб платників податків) або
номера та серії паспорта боржника для
фізичних осіб – громадян України, які
через свої релігійні або інші
переконання відмовились від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, що
відноситься до невідповідності
виконавчого документа вимогам,
передбаченим ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» та виключає
можливість здійснення виконавчого
провадження.

На підставі чинного законодавства
державний виконавець має право
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну. Але слід зазначити, що
застосування державним виконавцем
прав та виконання обов’язків можливе
лише під час здійснення виконавчого
провадження. На стадії прийняття
виконавчого документу на виконання
державний виконавець лише формально
оцінює його відповідність до вимог
чинного законодавства та на підставі
цього приймає відповідне рішення про
відкриття виконавчого провадження або
про відмову у відкритті.

Також слід зазначити, що згідно статті
19 Закону України «про виконавче
провадження» державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа,
зазначеного в статті 17 Закону України
«Про виконавче провадження»:

1)          за заявою стягувача або
його представника про примусове
виконання рішення;

2)          за заявою прокурора у
випадках представництва інтересів
громадянина або держави в суді;

3)          у разі якщо виконавчий лист
надійшов від суду на підставі ухвали
про надання дозволу на примусове
виконання рішення іноземного суду в
порядку, встановленому законом;

4)          в інших передбачених
законом випадках.

У заяві про відкриття виконавчого
провадження стягувач вправі зазначити
відомості, що ідентифікують боржника
чи мають сприяти примусовому виконанню
рішення (рахунок боржника, місце роботи
чи отримання ним інших доходів,
місцезнаходження його майна тощо), а
також шляхи отримання ним коштів,
стягнутих з боржника.

Просить суд відмовити у задоволенні
скарги Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго» на
дії державного виконавця. ( а.с. 10-12).

Суд, розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з’ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об’єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення справи по
суті, приходить до висновку, що скарга
Публічного Акціонерного Товариства
«ДТЕК Донецькобленерго», зацікавлена
особа Державний виконавець Відділу
Державної виконавчої служби
Слов’янського міськрайонного
управління юстиції Донецької області
ОСОБА_1, на дії державного виконавця під
час виконання судового рішення

підлягає задоволенню з огляду на її
законність та обгрунтованість.

Стаття 1 Закону України «Про державну
виконавчу службу» визначає, що
завданням державної виконавчої служби
є своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче
провадження» - виконавче провадження -
це завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб)
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про виконавче
провадження» примусове виконання
рішень в Україні покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

23 вересня 2014 року Слов’янським
міськрайонним судом Донецької області
видано Судовий наказ по справі
2н/243/726/2014, відповідно до якого
необхідно стягнути з ОСОБА_4
заборгованості за спожиту електричну
енергію в розмірі 742,07 грн., три
відсотки річних від простроченої суми
у розмірі 52,53 грн., суму індексу
інфляції за весь час прострочення у
розмірі 109,56 грн. та витрати по сплаті
судового збору в сумі 121,80 грн.( а.с. 4).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження»,
судовий наказ є виконавчим документом
та підлягає виконанню державною
виконавчою службою.

Статтею 18 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлені
вимоги до виконавчого документа, що
пред’являється до виконання:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України,а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувачата боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної сили
рішенням;

6) строк пред’явлення виконавчого
документа до виконання.

Всупереч вимогам вищенаведеного
правового припису судовий наказ не
містить індивідуального
ідентифікаційного номеру боржника -
фізичної особи; не містить відомостей
про номер та серію паспорта боржника,
який через свої релігійні або інші
переконання відмовився від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно
повідомив про це відповідні органи
державної влади та має відмітку в
паспорті громадянина України.

Відповідно до п. 6. ч. 1. ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі невідповідностям виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону. У зв’язку з чим,
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Слов’янського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 відмовлено у
відкритті виконавчого провадження, про
що винесена відповідна Постанова ВП №
452443346 від 31.10.2014 року. ( а.с.3).

Однак, проаналізувавши обставини
справи суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Виконавче провадження – це
завершальна стадія судового
провадження, отже відмова державного
виконавця у відкритті виконавчого
провадження в даному випадку позбавляє
стягувача можливості реалізувати своє
право на судовий захист.

Ідентифікаційний номер або номер та
серія паспорта боржника у виконавчому
документі зазначаються при їх
наявності, якщо вони відомі суду. Крім
того, відсутність ідентифікаційного
номеру у боржника, відсутність номеру
та серії паспорта боржника, відомостей
про те, що боржник через свої релігійні
або інші переконання відмовився від
прийняття ідентифікаційного номера та
офіційно повідомив про це відповідні
органи державної влади та має відмітку
в паспорті громадянина України – може
ускладнити виконання виконавчого
документа, але не унеможливлює його
виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції
України, ч. 1 ст. 302 ЦК України не
допускається збирання, зберігання,
використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
Законом.

Офіційне тлумачення вказаного
положення Конституції України
міститься в Рішенні Конституційного
Суду України від 20 січня 2012 року
№2-рп/2012, відповідно до п.1 якого
збирання, зберігання, використання та
поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди державою,
органами місцевого самоврядування,
юридичними або фізичними особами є
втручанням в її особисте та сімейне
життя, таке втручання допускається
винятково у випадках, визначених
законом і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Частина 1 ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» містить вимоги
до виконавчого документа, в якому,
зокрема має бути зазначено й
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника ( фізичної особи). Відповідно
до п.6 ч.1 ст. 26 цього Закону у разі
невідповідності змісту виконавчого
листа вимогам ст. 18 державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження.

Разом із тим, відповідно до п. 3 ч. 3 ст.
11 «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право: з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому
листі ідентифікаційного номера
боржника не є підставою для відмови
державним виконавцем у відкритті
виконавчого провадження ( Постанова
Верховного Суду України від 25 червня 2014
року по справі № 6-62цс 14).

Отже, суд вважає, що державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Слов’янського
міськрайонного управління юстиції
Донецької області не були використані
в повній мірі права, надані законом
«Про виконавче провадження», що
призвело до незаконності винесеної
Постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження.

За таких обставин суд приходить до
обгрунтованого переконання про
наявність підстав вважати

скаргу Публічного Акціонерного
Товариства «ДТЕК Донецькобленерго»,
зацікавлена особа Державний
виконавець Відділу Державної
виконавчої служби Слов’янського
міськрайонного управління юстиції
Донецької області ОСОБА_1, на дії
державного виконавця під час виконання
судового рішення обгрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 209, 210, 383 ЦПК України, 6, 11, 17, 18, 26
Закону України “Про виконавче
провадження”, ст. 1, 4 Закону України
“Про державну виконавчу службу”, суд,
–

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного Акціонерного
Товариства «ДТЕК Донецькобленерго»,
зацікавлена особа Державний
виконавець Відділу Державної
виконавчої служби Слов’янського
міськрайонного управління юстиції
Донецької області ОСОБА_1, на дії
державного виконавця під час виконання
судового рішення – задовольнити.

Визнати дії державного виконавця
Відділу Державної виконавчої служби
Слов’янського міськрайонного
управління юстиції Донецької області
щодо винесення Постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження за
виконавчим документом Слов’янського
міськрайонного суду Донецької області
по справі 2-н/243/726/2014 незаконними.

Скасувати Постанову державного
виконавця Відділу Державної
виконавчої служби Слов’янського
міськрайонного управління юстиції
Донецької області ОСОБА_1 від 31 жовтня
2014 року про відмову у відкритті
виконавчого провадження відносно
Судового наказу по справі № 2-н/243/726/2014.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п’яти днів з дня її
проголошення або протягом п’яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Ухвалу постановлено та підписано в
нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Слов’янського

міськрайонного суду

ОСОБА_5.