Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа №
Провадження №: 2/332/1105/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 р.
м.
Запоріжжя

Заводський районний суд міста
Запоріжжя у складі:

Головуючого - судді: Федоренка О.І.;

при секретарі: Педак С.С.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суд з позовом в
якому просить стягнути з відповідача
заборгованість за кредитом та витрати,
понесені при зверненні до суду. В
позовній заяві позивач зазначив, що
2.8.2006 року позивач надав відповідачеві
(надалі - Позичальник) кредит у розмірі
2200 грн. зі сплатою 48% на суму залишку
заборгованості за кредитом з
обумовленими терміном та умова
повернення. Позивач перерахував
кредитні кошти на картковий рахунок
позичальника, яким позивальник
скористувався 31.10.2006 року. В свою чергу,
позичальник, згідно умов погашення,
повинен був своєчасно сплачувати на
рахунок позивача кредит та відсотки по
ньому. Позичальник не належним чином
виконував умови погашення кредиту,
останній платіж внесено 24.4.2007 року в
розмірі 155 грн. За судовим наказом про
стягнення, виданим судом 29.7.2008 року, за
яким заборгованість за кредитом - 2193,90
грн., проценти 2115,28 грн., разом 4309,18 грн.,
повне погашення здійснено лише у 2011
році. Станом на 13.7.2014 року,
заборгованість становить 6177,66 грн. з
яких: 5407,30 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом; 500
грн. - штраф (фіксована частина); 270,36 грн.
- штраф (процентна складова).

Сторони до суду не з'явилися, надавши
заяви про розгляд справи за їх
відсутністю, представник позивача
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі, просить позов задовольнити,
відповідач просить відмовити у позову,
застосувавши строк позовної давнини.

Перевіривши докази по справі суд
встановив певні юридичні факти та
відповідні до них правовідносини.

Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Як встановлено в судовому засіданні
3.8.2006 року позивач надав відповідачеві
кредит (встановив кредитний ліміт) в
розмірі 2200 грн., на умовах повернення,
визначених в заяві від 2.8.2006 року (а.с.9).
Останній платіж проведено 9.3.2011 року,
заборгованість за тілом кредиту
погашена повністю, оскільки позивач
просить стягнути лише відсотки та
штрафні санкції.

Таким чином, дата 9.3.2011 року є датою
виконання зобов'язань і з цієї дати
почався строк позовної давності,
визначений, в даних правовідносинах
ст.257 ЦК України в три роки, яки сплив
10.3.2014 року.

Звернення до суду відбулося 29.7.2014
року тобто зі спливом строку позовної
давності.

Таким чином суд приходить до
висновку про застосування строку
позовної давнини в частині стягнення
заборгованості по процентам за
користування кредитом в розмірі 5407,30
грн.; 500 грн. - штрафу (фіксованої
частини); 270,36 грн. - штрафу (процентної
складової).

У відповідності до ст.88 ЦПК України
підлягає вирішенню доля судових
витрат.

Керуючись ст.ст.257,260,261,526,527,530,536,629 ЦК
України та ст.ст. 10,14,57-60,88,208-209,212-215,218,294
ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.І. Федоренко