Справа № 347/1961/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2324/2014
Головуючий у 1 інстанції Гордій В.І.
Суддя-доповідач Проскурніцький П.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

Головуючого:
Проскурніцького П.І.

Суддів: Бойчука І.В.,
Вакарук В.М.

за участю секретаря: Гавриляк Є.М.

сторін: представника позивача ПАТ
КБ "Приват Банк", Рокетської С.В.,
представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк "Приват Банк" (далі - ПАТ КБ " Приват
Банк ") до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою представника
ПАТ КБ "Приват Банк" на рішення
Косівського районного суду від 18
вересня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

03.06.2013 року представник ПАТ КБ "Приват
Банк" звернувся до суду із зазначеним
позовом посилаючись на те, що
відповідно до укладеного договору від
02.11.2006 року ОСОБА_3 отримав кредит у
розмірі 10 000 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. В порушення умов
кредитного договору позичальник свої
зобов'язання належним чином не
виконує, внаслідок чого станом на
21.05.2013 року заборгованість за кредитним
договором становить 34 142 грн. 86 коп.

Просило задовольнити позов, стягнути з
відповідача на користь Банку
заборгованість за кредитним договором
та судові витрати.

Рішенням Косівського районного суду
від 18.09.2014 року в задоволенні позову ПАТ
КБ "ПриватБанк" відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, представник ПАТ КБ
"Приват Банк" подав апеляційну скаргу,
в якій посилається на те, що воно є
незаконним, ухвалене з порушенням норм
процесуального та матеріального права,
за недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, та
невідповідності висновків судів
обставинам справи.

Вказав, що у зв'язку з тим, що
правовідносини між позивачем та
відповідачем не припинено через їх
фактичне невиконання належним чином,
позивач правомірно нараховував
прострочені проценти, передбачені ст.625
ЦК України та Умовами Договору, а також
пеню.

Суд не врахував норм ЦК України, які
відповідно до ст.4 ЦК України є основним
актом цивільного законодавства
України та положень Договору, і ухвалив
необгрунтовані рішення про відмову в
задоволенні вимог про стягнення
прострочених процентів.

Позовна давність за вимогами Банку до
відповідача дорівнює трьом рокам
(загальна позовна давність), оскільки
останній платіж виконаний
відповідачем 09.09.2011 року на суму 4 543
грн., то на час звернення до суду 03.06. 2014
року вона не пропущена.

Вказав, що судом порушені такі норми та
принципи процесуального права, як
рівності перед законом і судом,
змагальність сторін, диспозитивність
цивільного судочинства.

Просив скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі.

Колегія суддів, вислухавши доповідача,
представників сторін, перевіривши
матеріали справи, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до укладеного договору №
IFVWSE00001345 від 02.11.2006 року позивач надав
позичальнику кредит на суму 10 000 грн.
під 24% річних.

Відмовляючи у позові за спливом строку
позовної давності, суд першої
інстанції виходив з того, що строк
погашення заборгованості за кредитним
договором закінчився 02.10.2009 року. ПАТ КБ
"Приват Банк" звернулося до суду із
зазначеним позовом 03.06.2013 року. Тобто,
позивачем пропущено строк звернення до
суду і не надано суду доказів
пропущення даного терміну з поважних
причин. З такими висновками суду першої
інстанції погодитись неможливо,
оскільки вони суперечать фактичним
обставинам справи.

Скасовуючи рішення апеляційного суду
від 03 грудня 2013 року і передаючи справу
на новий розгляд до суду першої
інстанції, в ухвалі від 04 червня 2014 року
Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вказав на необхідність суду
першої інстанції перевірити
розрахунок заборгованості із
вказівкою періоду, за який вона
утворилась, та перевірити обставини
дотримання строків звернення до суду.
Суд першої інстанції обмежився
констатацією факту пропуску строку
позовної давності не перевіривши
підставність позовних вимог.

Перевіряючи доводи позивача та
заперечення відповідача, колегія
суддів приходить до висновку про
часткове задоволення позову з
наступних підстав.

02 листопада 2006 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ
"Приват Банк" укладено договір, згідно
умов якого позивач надав відповідачу
кредит в сумі 10 000 гривень, а відповідач
зобов'язався повернути кошти в
обумовлені в договорі строки до 20
жовтня 2009 року, зі сплатою 24% річних на
суму залишку за кредитним договором.

ПАТ КБ "Приват Банк" повністю виконав
своє зобов'язання перед відповідачем
щодо надання кредиту, проте відповідач
у визначені строки його не виконував.

Позивач вказує, що станом на 25 травня 2013
року є заборгованість перед банком, яка
складається із заборгованості по
процентах за користування кредитом в
сумі 11 404 гривні 94 коп. та пені за
несвоєчасне виконання зобов'язання за
кредитним договором в розмірі 21 387
гривень 92 коп.

Перевіряючи розрахунки заборгованості
та періоди, за які вона утворилась,
колегія суддів приходить до висновку,
що до стягнення з відповідача
підлягають тільки відсотки за
користування кредитом в сумі 11 404
гривні 94 коп. виходячи з наступного.

09.09.2011 року відповідач, визнавши своє
зобов'язання перед банком, вніс на
рахунок банку 4542 гривні, які були йому
зараховані як погашення тіла кредиту.
На час внесення зазначеної суми,
несплаченими залишились 11 404 гривні 94
коп. процентів за користування
кредитом, які нараховані на день
погашення тіла кредиту і в подальшому
вони не нараховувались ( а. с., а. с. 6, 78, 79,
149).

Банк звернувся до суду 03.06.2013 року.
Оплачуючи заборгованість за кредитним
договором 09.09.2011 року відповідач вчинив
дію, яка свідчить про переривання
перебігу позовної давності, як
передбачено ч.1, ст. 264 ЦК України. До
заборгованості за процентами строк
позовної давності встановлений у три
роки, як передбачено ст. 257 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог чинного
законодавства. Згідно зі ст. 527 ЦК
України боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України,
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у справі,
зробленою до винесення ним рішення.
Згідно до ч.4 даної статті, сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у справі, є
підставою для відмови у позові.

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_3 подав суду пояснення, в яких
просив застосувати строк позовнї
давності (а.с.121).

Як передбачено ч.3, ст 264 ЦК України,
після переривання перебіг позовної
давності починається заново.

Позивач також просив стягнути з
відповідача 21 387 гривень 92 коп.
неустойки ( штраф, пеня). Для зазначених
вимог ч.2,п.1. статті 258 ЦК України
встановлена спеціальна позовна
давність в один рік, яка підлягає
застосуванню за заявою відповідача.

Розглянувши справу в межах позовної
заяви та в межах поданої апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України,
колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк "Приват
Банк"задовольнити частково.

Рішення Косівського районного суду від
18 вересня 2014 року скасувати і ухвалити
нове рішення, яким позов Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приват Банк" задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "Приват Банк" 11 404 (
одинадцять тисяч чотириста чотири)
гривні 94 коп. заборгованості за
кредитним договором та 114 гривень
судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
П.І. Проскурніцький

Судді:
І.В. Бойчук

В.М. Вакарук