РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2014 року року Київський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючої - судді
Шмадченко С.І.,

за участю секретарів
Боденко А.А., Голобової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя,-

В С Т
А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2, яку вході судового
розгляду справи уточнив та просив
визнати за ним право власності на 41/100
частину житлового будинку АДРЕСА_1
загальною площею 174,86 кв.м., житловою
площею 82,41 кв.м.

В обґрунтування своїх позовних
вимог позивач зазначив, що 30.08.2010 року
він розірвав шлюб з відповідачкою. За
час спільного проживання ними у 2001 році
був придбаний житловий будинок площею
49,0 кв.м. з надвірними будівлями за
адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований КП
ХМБТІ за відповідачкою. 23.05.2006 року
відповідач продала йому цей будинок, а
24.05.2006 року він його подарував
відповідачки.

У подальшому житловий будинок ними
за спільні кошти було добудовано, в
результаті чого створено нове житло
загальною площею 426,5 кв.м. жиловою
площею 201 кв.м. За відповідачкою на
підставі рішення суду від 12.02.2007 року
було визнано право власності на
спірний житловий будинок.

Позивач просить розділити спільне
майно подружжя відповідно до другого
варіанту висновку судової
будівельно-технічної експертизи.

В судовому засіданні позивач та його
представник ОСОБА_4 підтримали позовні
вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідачка та її представник
ОСОБА_5 проти позову заперечували,
пояснили, що спірний житловий будинок
на підставі рішення суду від 12.02.2007 року
є власністю відповідачки та не входить
до спільного майна подружжя, тому не
підлягає розподілу.

Суд, заслухавши сторони, свідків,
дослідивши матеріали справи встановив,
що з 09 липня 1988 року по 30 серпня 2010 року
позивач з відповідачкою знаходилися у
шлюбі.

З матеріалів справи вбачається та
підтверджено в судовому засіданні
показами свідків, що позивач з
відповідачкою за час сумісного
проживання у 2001 році придбали
шлако-блочний житловий будинок,
житловою площею 49,0 кв.м. з надвірними
будівлями розташованого в АДРЕСА_1.
(а.с.104).

У подальшому в період з 2005-2007 роки
за спільні кошти з метою покращення
житлових умов спірний житловий будинок
сторони реконструювали, добудували
додаткові житлові та нежитлові
приміщення, створили нове нерухоме
майно, а саме житловий будинок
загальною площею 426,5 кв., житловою
площею 201,0 кв. На підставі рішення
Київського районного суду від 12.02.2007
року право власності на спірний
житловий будинок було визнано за
відповідачкою.

Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України,
майно набуте подружжям за час шлюбу, є
їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно правил ч.1 ст.70 СК України, у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Суд не приймає до уваги посилання
відповідачки на те, що з моменту
отримання житлового будинку у дар
(договір дарування від 24.05.2005 р.) від
позивача, відповідачка протягом 2005-2006
років за власні кошти перебудувала
спірний житловий будинок, побудували
гараж лит.»Ж»,

оскільки спростовуються наданими до
справи документами на отримання
відповідачкою кредитних коштів у
банку. Цільове використання кредиту
призначалося на ремонт та облаштування
житлового будинку. Позивач, як чоловік
відповідачки давав згоду на отримання
кредиту та виступав поручителем.
(а.с.81-103)

В судовому засіданні свідки ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
пояснили, що вони брали участь у
будівництві спірного житлового
будинку. Будівництво проводилось під
керуванням ОСОБА_1, який з ними
розраховувався грошима за проведену
роботу.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи
(а.с.117-124) запропоновано 2 варіанти
розрахунку часток розподілу майна
подружжя.

Виходячи з наведеного, суд вважає за
необхідне розподілити майно набуте
подружжям за час шлюбу по другому
варіанту експертизи, та визнати за
ОСОБА_1 право власності на 41/100 частину
спірної житлового будинку з надвірними
будівлями. Частка ОСОБА_2 складає 59/100,
оскільки за висновком експертизи
частка будинку літ.»А-1», який є
особистою власністю ОСОБА_2 становить
18/100 частин.

Керуючись ст..70 СК України, ч.3
ст.368 ЦК України, ст..ст.10,11,212-215ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розподілити майно набуте
подружжям за час шлюбу.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 41/100 частину житлового будинку по
АДРЕСА_1, загальною площею 174,86 кв.м.,
житловою площею 82,41 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Київський районний суд
м.Харкова шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя